ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 677, 2018-02-05 09:30

איתן כבל: בוקר טוב לכם.

איתן כבל: היום יום שני, פעם אחת כי טוב.

איתן כבל: גברתי מנהלת הוועדה, היועצת המשפטית, רשמת, דובר, חבר הכנסת מיקי לוי, שקודם כול צריך להגיד לו תודה על יוזמתו המבורכת.

איתן כבל: היום הוא יום השוטר, על צבעיו, גווניו ועשייתו ופעילותו, ואנחנו כאן מקדמים בברכה את קורס קצינים ייעודי, מחלקת חקירות.

איתן כבל: יש לכם בדיוק דיון היום – אנחנו סידרנו שיהיו דיונים שיעסקו בנושאים שמשטרת ישראל, המשרד לביטחון הפנים, מניח כאן לפתחנו.

איתן כבל: אבל כמדי יום, אנחנו מתחילים את היום בשיר.

איתן כבל: ברשותכם.

איתן כבל: הבוקר - כפי שהבטחנו בשבוע שעבר - החלטנו להקדיש את השיר למשורר שהלך השבוע לעולמו, חיים גורי.

איתן כבל: גורי נולד בשנת 1923, היה מחשובי היוצרים בתרבות העברית ומעמודי התווך של דור הפלמ"ח.

איתן כבל: חתן פרס ישראל לשירה בשנת 88', סופר, איש רוח, פזמונאי ועיתונאי.

איתן כבל: הוא אחראי לכמה מנכסי צאן הברזל החשובים ביותר בתרבות הישראלית, ביניהם שירים כמו "הרעות" ו"באב אל וואד".

איתן כבל: חיים גורי הוא עבורנו אחד מסמלי דור המייסדים של המדינה, נפטר בגיל 94.

איתן כבל: השאיר אחריו את אשתו עליזה ושלוש בנות.

איתן כבל: האמת היא שבאופן טבעי כולם אומרים, שיר הרעות, באב אל וואד.

איתן כבל: אני ביקשתי שהיום נקריא שיר שבדרך כלל אנחנו לא מכירים.

איתן כבל: חיים גורי היה הרבה מעבר רק לשני השירים האלה.

איתן כבל: והשיר שבחרנו, שיר שלא כולם מכירים, "שיר החוזרים ללא בית": "נִפָּגֵשָׁה בִּקְצֵה הַמִּשְׁעוֹל/ כּוֹכָבִים וְעָנָן מְלֹא שָׁמַיִם/ עוֹד לֹא תַּם הַמַּסָּע הַגָּדוֹל/ הוּא בּוֹעֵר בְּאִישׁוֹן הָעֵינַיִם// וְהַדֶּרֶךְ הָיְתָה סוֹעֵרָה/ וְהָאֵשׁ לִחֲכָה אֶת פָּנֵינוּ/ אַךְ חָזַרְנוּ הַיּוֹם חֲזָרָה/ וְנוֹתַרְנוּ כָּל כָּךְ לְבַדֵּנוּ.

איתן כבל: // וּמוּל אוֹר מְדוּרָה דּוֹעֵכָה/ אַחֲבְּקֵךְ בְּיָדִי הָאַחַת.

איתן כבל: // הוּא חָזַר וְהִגִּיעַ אֶתְמוֹל/ וְקָרָא לִי מִקְצֵה הַמִּדְרֶכֶת/ הוּא הָיָה מְבֻגָּר וְגָדוֹל/ לֹא הָיָה לוֹ לְאָן לָלֶכֶת.

איתן כבל: // שָׁם הָיִינוּ יַחְדָּיו כְּרֵעִים/ מַחְלָקָה עַקְשָׁנִית וְאוֹהֶבֶת/ שָׁם דִּגְלֵנוּ שֻׁסַּעַ לִקְרָעִים/ אַךְ הָיִינוּ יַחְדָּיו כְּמוֹ אֶבֶן.

איתן כבל: // אַךְ מַדּוּעַ רָאִיתִי אוֹתוֹ/ מְהַלֵּךְ לְבַדּוֹ, לְבַדּוֹ?

איתן כבל: // נִפָּגֵשָׁה בִּקְצֵה הַמִּשְׁעוֹל/ כּוֹכָבִים וְעָנָן מֵעָלֵינוּ/ נִפָּגֵשׁ וְנִזְכֹּר אֶת הַכֹּל/ וְאֶת כָּל שֶּׁהָלְכוּ עִמָּדֵנוּ.

איתן כבל: // אִם הַבַּיִת אוֹתָנוּ עָזַב/ וּבָדָד נְהַלֵּךְ בְּבוֹא עֶרֶב/ לֹא נִפֹּל, לֹא נִפֹּל, אֶגְרוֹפֵנוּ חָזָק/ הַחוֹזֵר לֹא יִשְׁמֹט אֶת הַחֶרֶב.

איתן כבל: // וּמוּל אוֹר מְדוּרָה דּוֹ

איתן כבל: עֵכָה/ נְחַבְּקֶנָּה בַּיָּד הָאַחַת.

איתן כבל: //" ואחרי שיר כזה אפשר להתחיל את היום.

איתן כבל: ברשותכם, הנושא שמונח כאן לפתחנו על סדר-יומנו הוא תקנות התעבורה - כבר אנחנו נמצאים במחצית הדרך כמעט, כמדומני, גברתי היועצת המשפטית - התשע"ז–2017, תיקונים לחלק ב' לתקנות בדבר כללי התנהגות בדרך.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר.

איתן כבל: אנחנו ביום ההצדעה למשטרה וזה חלק גם מהדיונים שהחלטנו להביא אותם היום.

איתן כבל: בבקשה, חבר הכנסת מיקי לוי.

מיקי לוי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש ותודה על התרבות שאתה מנסה להנחיל לבית הזה בהקראת שיר, חלק מתרבותנו בארץ הזו.

מיקי לוי: שאפו ענק.

מיקי לוי: הלוואי וילכו בדרכך גם אחרים.

איתן כבל: אני אנסה.

איתן כבל: אמרתי לכל הוועדות.

מיקי לוי: זה ירגיע קצת את הלהט בוועדות השונות.

מיקי לוי: אני רוצה להודות לך, אדוני היושב-ראש, לצוות הוועדה, על קיום הדיון החשוב הזה, לברך את האורחים גם מבחינתי ביום חשוב זה שכנסת ישראל מצדיעה למשטרת ישראל ומוקירה את הפעילות שלה בכל התחומים.

מיקי לוי: הבוקר – משהו שקשור לענייני הוועדה שלך – אני מבקש להניח, אניח על שולחן הכנסת הצעת חוק חדשה שכתבתי, שעניינה מתן רישיון נהיגה על טרקטורון לקטינים.

מיקי לוי: לעת האחרונה, בחודשים האחרונים רואים טרקטורונים שמשתוללים, עולים על כבישי ישראל, ומה שדורש המחוקק הוא רישיון על טרקטור.

מיקי לוי: רישיון על טרקטור אינו מתאים לכלי קטן מן הסוג הזה שעולה על כבישים כאשר הוא איננו מורשה, לא מודע לשלטי האזהרה שבדרך.

מיקי לוי: ראינו השתוללות שרק לפני חודש וחצי קיפחה חיים.

איתן כבל: מאיזה גיל אתה רוצה?

מיקי לוי: אני רוצה רישיון על מכונית.

איתן כבל: לכל דבר ועניין.

מיקי לוי: ברגע שיהיה רישיון על מכונית.

מיקי לוי: שיעורי הנהיגה יילקחו על הכביש, ואז אותו צעיר שהוא גם בגיל 16 מותר לו להוציא רישיון על מכונית, אני רק רוצה להפוך את הרישיון על טרקטורון – במקום רישיון על טרקטור יהיה רישיון על מכונית.

מיקי לוי: ואז אני גם אסנן את כל אלה שעולים על טרקטורים במושבים ומשתוללים אחר כך על הכבישים.

מיקי לוי: ראינו לפני חודש וחצי אירוע קשה מאוד של צעירה שרכבה מאחורי נהג טרקטורון, נהרגה בדמי ימיה, אין לנו אלא רק להצטער.

מיקי לוי: אני אניח את זה על שולחן הכנסת, ואני אבקש שזה יגיע לוועדה הזו כוועדה שמודעת לכל הנושא של חוקי התנועה.

מיקי לוי: תודה רבה ואני מברך אותך ואת הרצון שלך לקדם את הנושא הזה.

איתן כבל: תודה, אדוני.

מיקי לוי: ואת יום ההצדעה למשטרת ישראל.

יעקב פרי: אני מצטרף לברכה.

איתן כבל: תודה, תודה, תודה.

איתן כבל: תודה, חבר הכנסת יעקב פרי.

איתן כבל: ואנחנו במעבר חד אל תוך התקנות עצמן.

איתן כבל: איפה אנחנו אוחזים?

איתן כבל: בבקשה, גברתי.

<מרב תורג'מן: ברשותך, אדוני, אני אציג את המצב.

<לאה ורון: יש פה בקשה של מנכ"לית ארגון נשות השוטרים והסוהרים – לפני שצוללים בחומר אולי אתה רוצה לאפשר לה לומר כמה מלים.

איתן כבל: בבקשה, גברתי.

<אביגיל שררה: תודה רבה.

<אביגיל שררה: שמי אביגיל שררה, אני מנכ"לית ארגון נשות השוטרים והסוהרים, שנקרא ארגון ארצי לקידום מעמד השוטר והסוהר.

<אביגיל שררה: בתחילת דבריי אני רוצה להודות לחבר הכנסת מיקי לוי על היום הנפלא הזה, ובכלל על כל פועלו, ואני מאמינה שביחד אנחנו נעשה ונצליח להביא את אי הביטחון התעסוקתי בהשוואה לצה"ל.

<אביגיל שררה: כבוד היושב-ראש אולי לא מודע לנושא של אי הביטחון התעסוקתי.

איתן כבל: מכיר.

איתן כבל: את שוכחת שאני הייתי מהראשונים שדיברת איתם.

<אביגיל שררה: נכון, נכון.

<אביגיל שררה: יפה, הזיכרון שלך הרבה יותר טוב משלי.

<אביגיל שררה: עד היום אנחנו מתדיינים בבית הדין לעבודה, שזה דבר מאוד מאוד חמור.

<אביגיל שררה: מגיעה לנו התוספת הזאת על-פי כל דין וצדק וגם על-פי ועדת המעקב שנוסדה בעקבות החלטת הממשלה ש-33.

<אביגיל שררה: לא יכול להיות שגם שב"כ ומוסד יזכו בבית הדין לעבודה, וגם אנחנו נזכה בבית הדין לעבודה, והשר כחלון מתעלם למרות כל השיחות – גם של חבר הכנסת מיקי לוי עם גורמים כאלה ואחרים וגם כל הפעולות שאנחנו עושים בכל הוועדות – אנחנו עדיין ממשיכים להילחם.

<אביגיל שררה: אני מרגישה ששוטרים, סוהרים וגמלאים, כמו עניים בפתח לקבל את מה שמגיע להם על-פי כל דין.

<אביגיל שררה: הייתי מבקשת מאדוני להעלות את זה בכל הזדמנות, בכל מקום, ואני מאמינה שאם כולנו נהיה שותפים למאבק זה, אנחנו גם נצליח בו.

<אביגיל שררה: מגיע לנו, על-פי כל חוק ודין.

<אביגיל שררה: לא יכול להיות שיזלזלו בשוטרים, סוהרים וגמלאים, אנחנו לא סוג ב'.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: תודה, גברתי.

איתן כבל: שיהיה לכם בהצלחה.

<אביגיל שררה: תודה.

איתן כבל: אני, במה שתלוי בי, אעשה את כל אשר נדרש כדי לסייע, ואני בדרכי שלי מנסה לסייע.

איתן כבל: אני מאוד מקווה שיגיע הרגע ושר האוצר, שהוא השחקן המרכזי פה בעניין הזה, יעשה את אשר כל כך – לדעתי לפחות – ראוי שייעשה.

<אביגיל שררה: אם הוא יקבל לחצים מכל המקומות, מכל הסיעות, אני מאמינה שלא תישאר בידו ברירה.

איתן כבל: מיקי, תגייס את כולנו לפנייה.

איתן כבל: הנה בוא, תחתים את כל חברי הכנסת או את רובם מכל הקואליציה, אופוזיציה.

מיקי לוי: אני כבר דיברתי השבוע עם שר האוצר, אמרתי לו, בוא תשלם את השוטף, ממחר בבוקר מה שמגיע להם בשכר - גמלאים, שוטרים.

מיקי לוי: על חובות העבר בוא נקים שולחן עגול, נתדיין.

מיקי לוי: ביושבי כסגן שר האוצר, הייתה בעיה של הצמדה עבור הגמלאים ועבור המשרתים, שלא הוצמד.

מיקי לוי: בארבעה תשלומים גמרתי את העניין הזה, שלום על ישראל.

מיקי לוי: פה מדובר על שנים של התדיינות.

מיקי לוי: השוטרים זכו בדין בבית המשפט, ומן הדין שהמדינה תעמוד אל מול פסיקת בית המשפט.

מיקי לוי: המדינה בחרה - שלא בתפיסת העולם שלי – לערער בבית המשפט וכרגע זה נמצא בערעור.

מיקי לוי: הצעתי לשר האוצר עומדת בעינה, ואני עומד לשלוח גם מכתב לראש הממשלה בעניין הזה.

מיקי לוי: אם הוא ייתן הוראה, יבוא על פתרונו.

איתן כבל: שיהיה בהצלחה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: בבקשה, גברתי היועצת המשפטית.

<מרב תורג'מן: תודה, אדוני.

<מרב תורג'מן: אם כך, כמו שבאמת ציינת, בדיון הוועדה הראשון בתקנות שהתקיים ביום 14 בנובמבר, הוועדה דנה ואישרה את תקנות 1 עד 3, וביניהן הוספת הגדרת "אתר תשתית", תיקון הגדרת "שולי דרך", תיקון תקנה לעניין סיבוב פרסה כך שכשיש תמרור המורה על נסיעה בכיוון מסוים שאינו פנייה שמאלה או פרסה, ייאסר סיבוב פרסה; והוראה לעניין עקיפת רכב.

<מרב תורג'מן: בנוסף, הוועדה דנה בתקנה 4 שעניינה איתות במעגל תנועה.

איתן כבל: אני לא ניהלתי את הדיונים האלה.

<מרב תורג'מן: לא.

<מרב תורג'מן: את רוב הדיון ניהל יעקב אשר.

איתן כבל: לא, אני הייתי זוכר.

איתן כבל: נזכרתי.

<גבי בן הרוש: כן, זה ועדת המשנה.

איתן כבל: זה לא ועדת המשנה.

איתן כבל: ביקשתי מיעקב אשר לנהל את הדיון.

<לאה ורון: ועדת משנה לא יכולה לדון בדברי חקיקה.

<מרב תורג'מן: בהתאם לפרוטוקול, אדוני, אתה פתחת את הישיבה אבל מייד החליף אותך חבר הכנסת יעקב אשר, והוא ניהל את מרבית הדיון.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: זכרתי.

<מרב תורג'מן: כאמור, הוועדה טרם אישרה את תקנה 4.

<מרב תורג'מן: התקיים דיון סביב השאלה של נחיצות ההוראה לגבי החובה לאותת במעגל תנועה, וככל שהוועדה תחליט לאשר - - -

איתן כבל: האמת, אני מאותת.

<חן כהן: גם אז אמרת את זה.

<חן כהן: לפני סיום נכנסת.

איתן כבל: בדיוק נכנסתי בעניין של האיתות וגם אז אמרתי שאני מאותת.

יעקב פרי: הכוונה כשנכנסים לכיכר?

איתן כבל: אני נכנס למעגל תנועה ואני פונה שמאלה - -

<חן כהן: דווקא כשאתה רוצה לצאת.

איתן כבל: - - אני באינסטינקט.

איתן כבל: זו בדיוק הנקודה.

<קריאה: גם ימינה וגם שמאלה.

<קריאות: - - -

איתן כבל: למה?

איתן כבל: גם שמאלה.

<קריאה: אין שמאלה בכיכר.

<קריאה: אבל ההצעה היא רק ימינה.

איתן כבל: כשאני נכנס לכיכר, יש יציאה ראשונה, יש ישר ויש שמאלה.

איתן כבל: אתה יכול לצאת ביציאה שלישית.

איתן כבל: אני רואה את הכיכר עכשיו בראש העין, יהודה הלוי.

איתן כבל: יש לך פנייה ימינה כשאתה יוצא, יש לך ישר, יש לך שמאלה, ויש שמאלה חזק, חזרה אל הכביש.

<יפעת רווה: זה הפוך ממה שהתקנה אומרת.

<מרב תורג'מן: נכון, זה לא מה שזה אומר.

איתן כבל: אני מבין שלא.

יעקב פרי: התקנה אומרת לאותת ימינה.

איתן כבל: אני שאלתי את השאלה הזו גם אז.

איתן כבל: הרי זה כמו כל פנייה שאתה מבצע.

איתן כבל: דרך אגב, עם כל הכבוד לכולנו, איתות הפך להיות מחזה נדיר – לא משנה אם אתה עוקף, בכלל לפנות ימינה, שמאלה, מי בכלל מאותת.

איתן כבל: היום בבוקר, אוטובוס, אין עבירה שלא עשה, אפילו לא אותת, כאילו התגנב שלא ראינו אותו.

איתן כבל: אף אחד לא ראה שהוא התגנב לתוך הטור - לא אותתי, לא ראו אותי.

<מרב תורג'מן: אדוני, בהמשך למה שאתה אומר, הוועדה חשבה שנכון שיצא קמפיין סביב תיקון התקנה כך שבאמת זה יגביר את הידיעה בקרב הציבור, ומשרד התחבורה התבקש להביא לוח זמנים לקמפיין שכזה.

<מרב תורג'מן: לפני כן אני חושבת שכדאי שהם יציגו את התקנה שכרגע מונחת לדיון.

איתן כבל: בדיוק.

איתן כבל: בואו תציגו.

<חן כהן: חן כהן, מנהלת אגף הנדסת תנועה במשרד התחבורה.

<חן כהן: בעקבות כל מה שנאמר פה בדיון הקודם וכל הבקשות שלכם לעשות מחשבה קצת יותר מורחבת – גם בנוגע לנסיעה במעגל דו-נתיבי, כמו שביקשתם, שאנשים לא יודעים איך לנסוע, מאיזה נתיב לאיזה נתיב – אנחנו הרמנו את הכפפה ואנחנו באמת מתכוונים לעשות בדיקה קצת יותר מעמיקה בנושא ולראות איך להסדיר את זה קצת אחרת בתקנות, ולכן אנחנו החלטנו שאנחנו נוריד את זה מהרשימה פה.

<לאה ורון: על איזו תקנה את מדברת?

<חן כהן: כל הסעיף של תקנה 58 וגם תקנה 59 שאחריה, היא לא יכולה להיות.

יעקב פרי: תפרטי לנו מה הן כוללות.

איתן כבל: מה את מתכוונת?

איתן כבל: את כל התקנות?

<חן כהן: אנחנו נדחה את זה, כן.

<קריאה: לא את הכול.

<לאה ורון: אין מצב של לדחות.

<לאה ורון: אתם יכולים למשוך.

איתן כבל: כן.

איתן כבל: למשוך.

<חן כהן: לא נדון בזה עכשיו, נמחק את זה ונעלה את זה בצורה אחרת בפעם אחרת.

איתן כבל: אני שואל שאלה.

איתן כבל: האם גברתי מתכוונת שאתם מבקשים להסיר בשלב זה את תקנה 4 ואת תקנה 5 בלבד?

<מרב תורג'מן: שנוגעות באותו עניין.

איתן כבל: שנוגעות באותו עניין, ולבוא - -

<חן כהן: בהזדמנות אחרת אחרי שאנחנו נחשוב על זה.

איתן כבל: - - בהזדמנות אחרת, אבל את השאר אתם מבקשים שנקיים.

<חן כהן: ודאי.

<חן כהן: ודאי.

יעקב פרי: תקנה 5 מדברת על איפה מותר ואסור לעצור.

<קריאות: - - -

איתן כבל: אני שואל שאלה.

איתן כבל: סליחה, ברשותכם.

איתן כבל: יש כאן תקנות.

איתן כבל: התקנות האלה, יש בהן עשרה סעיפים.

<חן כהן: אם אנחנו מורידים - - -

איתן כבל: יש כאן את היועצת המשפטית, יש כאן את המנהלת, שזה לחם חוקן כדי לתת לנו את התשובה המקצועית בעניין הזה.

איתן כבל: נכון לרגע זה, את באה ומודיעה לנו – סעיפים 4 ו-5, את אומרת בשלב הזה, ואולי עניינים נוספים שעלו בדיון הקודם, אתם מבקשים לעשות מחשבה שנייה.

איתן כבל: אומרות לי היועצת המשפטית והמנהלת שיש אחת מן השתיים.

איתן כבל: או שמושכים, נכון?

<לאה ורון: נכון, נכון.

איתן כבל: אתן מושכות את כל התיקון - - -

<לאה ורון: לא.

<מרב תורג'מן: שלוש תקנות אושרו, אדוני.

איתן כבל: צודקת.

<קריאה: אנחנו לא רוצים למשוך.

<מרב תורג'מן: הם כרגע לא יכולים למשוך את התקנות.

<מרב תורג'מן: הם יכולים לבקש שהוועדה לא תדון ולא תאשר את תקנות 4 ו-5, והן לא ייכללו ברצף התקנות האלה.

<לאה ורון: בסט הזה של התקנות.

<מרב תורג'מן: כמובן, כפי שאני רואה את הדברים, הם יידרשו להגיש לוועדה או לפרסם תקנות חדשות.

איתן כבל: 4 ו-5.

<מרב תורג'מן: את 4 ו-5.

איתן כבל: זה מה שאני התכוונתי מהתחלה.

<מרב תורג'מן: אם הם ירצו לשוב ולאשר את זה.

יעקב פרי: אדוני, תקנה 5, כפי שעוזריי אומרים – לא אני, עם יד על הלב – ישנה עצירה להורדת נוסעים בתחנת מוניות.

<קריאה: זה בהמשך.

יעקב פרי: זה לא ב-5?

<יפעת רווה: לא.

<יפעת רווה: בתקנה 7.

איתן כבל: אני רק רוצה לומר לכם – אנחנו כבר בסוף – דברים כאלה, לא שזה יעזור לנו, הייתם צריכים להגיד לנו מראש.

איתן כבל: הקצבנו לדיון הזה שעה וחצי.

איתן כבל: זה פשוט, באמת אני אומר לכם.

<לאה ורון: ועכשיו שמעת שהם רוצים להוריד את 4 ו-5.

<מרב תורג'מן: פעם ראשונה.

<לאה ורון: יוצא מן הכלל.

<לאה ורון: התנהלות לתפארת.

<מרדכי פדר: אז יהיה זמן לשיר בסוף.

איתן כבל: נראה.

יעקב פרי: לא היה שיר בהתחלה?

איתן כבל: היה.

איתן כבל: יש חמשיר שהוא עשריר.

איתן כבל: עם הזמן, הוא לא יודע לספור עד חמש.

<מרב תורג'מן: אדוני מקבל את בקשת משרד התחבורה להסיר את תקנות 4 ו-5?

איתן כבל: כן, מקבל את הבקשה להסיר את תקנות 4 ו-5.

איתן כבל: הלאה.

איתן כבל: 6.

<מרב תורג'מן: וזה אתם לא רוצים לחשוב, בהמשך לאיתות?

<חן כהן: לא.

<חן כהן: זה רק לעניין זכות קדימה.

יעקב פרי: מה זה תמרור 303?

<קריאה: זה התמרור של מעגל תנועה.

איתן כבל: זכות קדימה של מי שנמצא בתוך המעגל.

יעקב פרי: בסדר, אין בעיה.

איתן כבל: הערות?

איתן כבל: שוטרים, יש לכם התייחסות?

איתן כבל: מישהו מכם, יש לו איזה רעיון?

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: התקנה אושרה.

איתן כבל: 7.

<סיגלית ברקאי-וקאיל: הכוונה היא כאן למעשה לעשות שני שינויים בדיני החנייה.

<סיגלית ברקאי-וקאיל: אחד זה לקבוע איסור חנייה בדרך אסורה, שזה התמרור 401.

<סיגלית ברקאי-וקאיל: בדרך אסורה אסור גם להיכנס.

יעקב פרי: מה זה נקרא דרך אסורה?

<חן כהן: אסור להיכנס אליה משני הצדדים.

יעקב פרי: שאין בה נסיעה.

<סיגלית ברקאי-וקאיל: שאין בה נסיעה, גם לא לצורך חנייה.

<סיגלית ברקאי-וקאיל: האיסור השני הוא איסור למעשה לבצע עצירה להורדת נוסעים בתחנת מוניות, פשוט בגלל שזה אזור שמיועד לרכבים מסוימים ואסורה שם החנייה.

יעקב פרי: לזה אני מתנגד.

יעקב פרי: אני חושב שזה מוגזם לאסור חנייה איפה שיש תחנות מוניות – עם כל הכבוד שיש לי למוניות, ואת הכבוד שלי למוניות נתתי.

<מרב תורג'מן: זה אפילו לא חנייה.

<מרב תורג'מן: זה עצירה לשם הורדת נוסעים.

איתן כבל: אני רוצה לחדד.

איתן כבל: אתמול במקרה היה לי אירוע כזה.

איתן כבל: הכול היה פנוי אז זה פחות היה בעייתי.

איתן כבל: באתי לסופר בבוקר – אני מדבר על 7:00 בבוקר, 8:00 – הייתה חנייה.

איתן כבל: כדי שאני אוכל לצאת יותר מהר עשיתי רוורס.

איתן כבל: אני מסתכל, תחנת מוניות.

איתן כבל: דרך אגב, מעולם לא ראיתי שם מונית, אבל זה לא חשוב.

יעקב פרי: יש תמרור.

איתן כבל: כן.

איתן כבל: השאלה אם בתמרורים האלה אתם גם כותבים – הרי ברוב המקומות זה לא באמת תחנת מוניות.

<חן כהן: למה?

<חן כהן: תחנת מוניות זה תחנת מוניות.

איתן כבל: כתוב שם תחנת מוניות.

איתן כבל: אני כבר גר איזה - - -

יעקב פרי: חודשיים.

איתן כבל: חודשיים, 20–30 שנה, ואף פעם לא ראיתי שם מוניות עומדות.

יעקב פרי: וגם לא מדובר על חנייה.

איתן כבל: האם לא יכולים לכתוב נניח - - -

<מרב תורג'מן: זה לכאורה אמור להיות אולי מקום בטוח לעצור כי אם זו דרך ראשית - - -

יעקב פרי: זה נראה מוגזם.

יעקב פרי: חנייה, אני מבין.

איתן כבל: חנייה, מסכים.

איתן כבל: צריך לכתוב אולי שעות שבהן לא עובדים.

יעקב פרי: הבעיה איפה שיש תמרור של תחנת מוניות – אני מסכים.

<לאה ורון: איפה בסוף יורידו נוסעים?

<סיגלית ברקאי-וקאיל: אבל תחשבו על זה שיש מונית שאמורה להיכנס, ומישהו אחר עומד שם.

<סיגלית ברקאי-וקאיל: הוא יוצר עיכוב לתנועה כי הוא אמור להיכנס לאזור שהוא אמור לחנות בו באזור תחנת המוניות, ויש רכב שעומד שם ומחכה להוריד נוסעים, לאסוף נוסעים וכו'.

יעקב פרי: לא חנייה.

יעקב פרי: אמרנו עצירה.

איתן כבל: לא.

איתן כבל: את מדברת על שני דברים.

איתן כבל: בואי ניקח אותך כדוגמה.

<סיגלית ברקאי-וקאיל: אני לא עוצרת בתחנת מוניות.

איתן כבל: את רוצה לדקה.

איתן כבל: זה המקום שהוא הכי בטוח כי הוא כל כולו, כל האזור הזה – הרי בסוף במה אנחנו עוסקים?

יעקב פרי: מיועד.

איתן כבל: מיועד.

איתן כבל: אם הוא חונה ועומד, חוסם את התחנה ומחכה – זה משהו אחר.

<סיגלית ברקאי-וקאיל: לנוסע שיבוא, אבל ברגע שאין לך מגבלה לזה, אז כל אחד יכול באמת לעמוד.

איתן כבל: אני שואל אותך שאלה.

איתן כבל: אני נוסע, רואה תחנת מוניות, אני אומר נעצור בשביל הכיף?

איתן כבל: בסוף, אתה עוצר כדי להוריד מישהו או לאסוף במקרה הטוב מישהו לשנייה, דקה.

איתן כבל: מישהו עם סלים, סיטיפס.

איתן כבל: אורחים, מישהו מכם חושב?

יעקב פרי: אנחנו חברים של המפכ"ל, אתם יכולים לדבר.

איתן כבל: מה אתם אומרים?

איתן כבל: מה נראה לכם?

<נעם גרינברג: נעם, אני חוקר.

<נעם גרינברג: אני אומנם לא איש תנועה.

איתן כבל: כאן זה לא קשור, אף אחד מאתנו לא איש תנועה.

<נעם גרינברג: יש פה דווקא איש תנועה מקצועי יותר ממני אבל עדיין, לפי מה שאני יודע, רוב התאונות קורות כשאנשים עוצרים במקומות שאסור לעצור, שקשה לעצור, שמנסים לתקן או להעלות נוסעים או משהו כזה.

<נעם גרינברג: השאיפה שלנו היא לאפשר לאנשים כמה שיותר לעצור במקומות בטוחים.

איתן כבל: מה יותר בטוח ממקום של תחנת מוניות שבו יש את הנוהל של עצירה והעלאה?

איתן כבל: יש פה חוקר תנועה?

איתן כבל: תתקרב, נשמע אותך.

איתן כבל: איך אומרים, נרוויח אתכם.

<נעם גרינברג: אני רק אסיים.

<נעם גרינברג: אני אומר, אני מסכים עם אדוני.

<נעם גרינברג: ככל שאפשר לאפשר לאזרחים לעצור במקום מסודר – להעלות, להוריד נוסע, לבצע איזושהי פעולה מהירה בבטחה - כדאי.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: בבקשה.

<מופיד מישלב: בוקר טוב.

<מופיד מישלב: שמי מופיד מישלב, אני במקרה בוחן תנועה, חוקר תאונות.

<מופיד מישלב: במקרה הזה אני גם מסכים.

<מופיד מישלב: לגבי תחנת מוניות, זה המקום הכי בטוח.

<מופיד מישלב: הרי כל מי שנוסע עם האוטו כנוסע, הוא צריך לרדת בוא נגיד, זה מקום בטוח.

<מופיד מישלב: זה סך הכול לצורך, לא כי בא לי לשבת שם – לא יודע, לאכול, לשתות או משהו.

<מופיד מישלב: אז אני מסכים עם זה שכן, הנוסעים ירדו במקום בטוח כי בסופו של דבר אנחנו צריכים למנוע את כל תאונות הדרכים, לצמצם את כמות תאונות הדרכים, במיוחד הקטלניות.

<מופיד מישלב: אז אני מסכים עם זה שבאמת ישאירו את הדבר הזה – שיעצרו, יורידו נוסעים בבטחה, לצורך, לא מעבר לכך.

<מופיד מישלב: תודה.

איתן כבל: תודה לך.

איתן כבל: דעתך נשמעה, דעתכם.

יעקב פרי: בוא נשמע את המנהלת.

איתן כבל: בבקשה.

<סנ"צ דנה ימינחה: דנה ימינחה, ראש מדור ייעוץ וחקיקה באגף התנועה.

<סנ"צ דנה ימינחה: אני אתן את הזווית אולי השנייה כדי קצת לאזן.

<סנ"צ דנה ימינחה: אני מבינה את הצרכים האלה, והצרכים האלה מוכרים לנו.

<סנ"צ דנה ימינחה: עדיין, בדיון שביצענו באגף חשבנו שאנחנו לא מוצאים לנכון להביע התנגדות לתיקון, אנחנו גם מכירים את המצבים ההפוכים של רכב שעומד ובעצם מייצר איזושהי הפרעה למונית שרוצה להיכנס למפרץ החנייה שלה, ולכן, בגלל שהיא מחכה עכשיו אז נוצר גם פקק אחריה, וזה יוצר שיבושים אחרים בתנועה.

<סנ"צ דנה ימינחה: אני מבינה את השיקולים לכאן ולכאן.

<סנ"צ דנה ימינחה: אנחנו נאכוף מה שיוחלט.

איתן כבל: אני רוצה לומר לכם באמת – איך אומרים אצלנו בבית הכנסת, במחילה מכבודכם – אנחנו מדברים על נסיעה בדרך כלל בתוך העיר.

איתן כבל: את יודעת כמה יוצא לנו – אתה לפעמים מחכה שרכב יצא מחניה, נכנס לחניה – באמת, להפוך את זה עכשיו לתקנה שמישהו יוכל להעלות ולהוריד מישהו לדקה בתחנת מוניות – במחילה, כמו שאומרים, מופרך.

<לאה ורון: מה גם שהאיסור לחנות – נשאר.

איתן כבל: כן, אף אחד לא חונה.

<לאה ורון: לא ישאירנו עומד.

איתן כבל: אני אתן לך סתם דוגמה.

איתן כבל: הבת שלי אומרת לי: אבא, אני מחכה לך בפינה.

איתן כבל: לעולם לא נוכל – בוודאי כשהכול מימין ומשמאל סגור לגמרי עם רכבים – מה, באוויר?

איתן כבל: תרוצי, אני אאסוף אותך בחניון בפתח תקווה כבר כדי שיהיה לי את המקום היחיד שאני אוכל לקחת אותה.

איתן כבל: אין.

איתן כבל: זה שנייה.

איתן כבל: מה העניין?

איתן כבל: אני מזכיר, אבל זה כבר לא קשור לתקנה, זה קשור לתרבות.

איתן כבל: אלה שפותחים שולחן.

<סנ"צ דנה ימינחה: והם מחכים עכשיו.

<סנ"צ דנה ימינחה: הם מחכים – היא צריכה להגיע.

איתן כבל: בסדר, אבל זה לא העניין.

איתן כבל: לפתוח שולחן ולהדליק את המנגל עד שמישהו יגיע או היא תגיע, זה כבר דיון אחר.

איתן כבל: זאת הפרעה לגמרי לתנועה.

יעקב פרי: הפרעה לתנועה, תחטוף דוח – בלי שום קשר.

יעקב פרי: נכון?

<סנ"צ דנה ימינחה: נכון.

<לאה ורון: זאת אומרת שהוועדה מאשרת בתקנה 7 את פסקה (1) ולא את פסקה (2).

איתן כבל: יפה.

איתן כבל: גבי בן הרוש, משפט.

<גבי בן הרוש: למרות שחבריי אנשי המוניות לא נמצאים פה, אבל שאלתם.

<גבי בן הרוש: מרבית התחנות, במיוחד בחיפה – זה עוד משנות החמישים – השלט תחנת מוניות קיים, אין מוניות, זה עומד ריק.

<גבי בן הרוש: לדעתי צריך להיות תמרור שמורה – אסורה חנייה, פרט להורדת נוסע, זה הכול, או נוסעים.

איתן כבל: כפרה עליך, אתה מוסיף לנו עוד תנאים.

איתן כבל: עשה לי טובה, אתה גם נהיית ביורוקרט?

<גבי בן הרוש: לא ביורוקרט.

<גבי בן הרוש: להורדת נוסע, לא לחנייה.

איתן כבל: תחנת מוניות לא חונים, בהגדרה.

איתן כבל: לא חונים, זה הכול.

איתן כבל: עכשיו הלכנו לחניות – רק דיברנו על העלאה והורדה לדקה.

<חן כהן: לא העלאה.

<חן כהן: רק הורדה.

איתן כבל: הורדה.

איתן כבל: סליחה.

<מרב תורג'מן: עצירה לשם הורדה.

איתן כבל: אני לא חושב שצריך – ואני אומר לך, חברי יעקב פרי – איזה סיבה אם אני רוצה להעלות מישהו בתחנה?

איתן כבל: תחכה לי ליד תחנת מוניות.

איתן כבל: זה כבר הפרעה לתנועה.

<קריאה: לא.

<קריאה: רק הורדה.

<לאה ורון: התקנה מדברת רק על הורדה.

<לאה ורון: אם אתה רוצה להעלות אותי לאוטו, אתה לא יכול.

איתן כבל: סליחה, אתם לא יכולים לגזור גזירות שהציבור לא יכול לעמוד בהן.

יעקב פרי: נכון.

איתן כבל: עכשיו השוטרים יעשו מארבים ליד תחנות מוניות - יסתוו כולם לראות מי מעלה, מי מוריד.

איתן כבל: נו, בחייכם.

איתן כבל: זה לא נקרא שירות לקהילה, אפרופו היום.

איתן כבל: זה כאילו לחפש את הקהילה.

איתן כבל: ממה נפשך.

איתן כבל: אם הוא עומד שם חמש דקות והגיעה המונית ורוצה להיכנס, זו הפרעה לתנועה.

איתן כבל: אדוני, הוא צופר לו – סע.

איתן כבל: אבל אם הוא בא, מחכה לו דקה, מעלה אותו, מוריד אותו, תודה רבה ונסע, עכשיו אני אגיד לו, הורדת נוסעים בלבד – נו, בחייאת.

<סיגלית ברקאי-וקאיל: זה מה שכתוב היום.

איתן כבל: ברור לי.

איתן כבל: תראי לי מקום אחד - - -

<סיגלית ברקאי-וקאיל: להוריד, שיהיה ברור שאסור בכלל.

איתן כבל: אז אני חולק עלייך.

איתן כבל: זה לא עם פנים לציבור.

איתן כבל: מה גם שהנסיעה בתוך העיר זה לא בדיוק נוסעים על 100 קמ"ש, ולא צריך.

איתן כבל: אתה נוסע ברוב המקומות על 20 קמ"ש - כך לפחות אתה אמור – מקסימום 30 היום, אפילו 50 בחלק מהמקומות שזה עדיין מתקיים, זה כבר נשמע לי אפילו יותר מדי בחלק מהמקומות.

איתן כבל: לכן, מה שאני אומר לכם, חבר הכנסת פרי, אני ממליץ שתינתן אפשרות להורדה והעלאה.

יעקב פרי: אני אצביע איתך על זה.

איתן כבל: תודה.

יעקב פרי: השאלה רק אם משרד התחבורה לא צריך לחזור חזרה לשלטונות.

<סיגלית ברקאי-וקאיל: זה לא משהו שנבחן בכלל.

איתן כבל: תגידי, מה צריך בחינה.

איתן כבל: מה, צריך לעשות קורס, עכשיו לצאת לסופשבוע להתאמן על זה?

<סיגלית ברקאי-וקאיל: צריך להבין את ההשלכות.

<סיגלית ברקאי-וקאיל: זה שונה לגמרי מההצעה שביקשנו.

איתן כבל: אז בסדר, אז מה.

<לאה ורון: הוועדה איננה חותמת גומי של המשרד, עם כל הכבוד.

איתן כבל: אתן ככה, לא מהוותיקות פה אצלי בוועדה.

איתן כבל: את יודעת שבחוק שירותי רכב הוועדה הוסיפה 60 סעיפים שלא היו בחוק המקורי.

איתן כבל: נו, אז מה.

איתן כבל: אם ככה, אם אתם יותר חכמים מאיתנו - -

<סיגלית ברקאי-וקאיל: לא, אין בעיה, אני רק אומרת - - -

איתן כבל: - - מה אתם רוצים מאיתנו, תאשרו את זה לבד.

<סיגלית ברקאי-וקאיל: אנחנו לא.

איתן כבל: ברור לי כשמש לאור הירח, שלא.

<סיגלית ברקאי-וקאיל: לא, מה שאני אומרת זה שכל תיקון שהוא מעבר למה שהצענו, שזה מוסיף על מה שקבוע בתקנות גם היום, זה משהו שאנחנו צריכים לבדוק את ההשלכות שלו.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: אין שום בעיה.

<לאה ורון: הוועדה תאשר.

<לאה ורון: ירצה השר, לא יחתום על התקנות - - -

איתן כבל: יש לכם את 4 ו-5.

איתן כבל: תחזירו.

איתן כבל: בדיוק.

איתן כבל: אין מצב שאני מאשר – במחילה – את השטות הזו שאפשר להוריד ואי אפשר להעלות מישהו שמחכה לך.

<חן כהן: זה היום קיים.

<סיגלית ברקאי-וקאיל: היום קיים.

איתן כבל: אז מה.

<סיגלית ברקאי-וקאיל: לא, היום בתקנות זה רשום.

איתן כבל: נכון.

<מרב תורג'מן: חבר הכנסת כבל מבקש לאפשר גם העלאת נוסעים ולא רק עצירה לשם הורדת נוסעים.

<סיגלית ברקאי-וקאיל: זה שונה ממה שאנחנו - - -

<חן כהן: זה פשוט הפוך ממה שאנחנו ביקשנו.

איתן כבל: ברור לי.

איתן כבל: נו אז מה.

איתן כבל: את מבינה מה את עושה?

איתן כבל: המקום הכי בטוח להעלאה והורדת נוסעים - -

יעקב פרי: איפה שיש תחנת מוניות.

איתן כבל: - - תחנת מוניות, דווקא שם את אומרת לי לא.

איתן כבל: את יודעת מה את עושה?

איתן כבל: את אומרת לבן אדם – או עוף לתוך האוטו, תוך כדי נסיעה יפתחו לו את החלון והוא יתעופף פנימה, או את אומרת לו תעצור בכביש מהיר, או את אומרת לו תעצור בתחנת אוטובוס, שגם אז אסור לו.

<חן כהן: גם שם אסור לו.

<חן כהן: אבל הרעיון הוא שהרשות המקומית תאתר את המקומות ותאפשר אותם.

<חן כהן: במידה שזה מקום שצריך העלאה והורדת נוסעים, היא צריכה לאתר מקומות אחרים.

איתן כבל: באמת?

איתן כבל: מה דעתך שהם לא יעשו שם חנייה או אדום?

איתן כבל: אדום, אסור לו לעצור.

<סיגלית ברקאי-וקאיל: אבל עצם זה שמישהו יבוא ויחנה שם.

איתן כבל: תם הוויכוח, יקירה.

איתן כבל: כל אחד משתמש בסמכות הנתונה לו.

יעקב פרי: זו עמדת הוועדה.

איתן כבל: אנחנו משתמשים בסמכות הנתונה לנו כוועדה.

איתן כבל: אם ירצה השר למשוך, והוא יבוא ויגיד – חברי הכנסת האלה לא מבינים מהחיים שלהם כלום, בחיים לא עמדו ליד זה – אין בעיה, תמשכו, אל תאשרו את התקנות, שהשר לא יחתום על התקנות.

<סיגלית ברקאי-וקאיל: לא, אבל זה מבטל לנו את כל התקנות.

יעקב פרי: למה?

יעקב פרי: הסיפור הזה מבטל לכם את כל התקנות?

<לאה ורון: יש הליכים משפטיים בשביל לקיים את הנוהל.

איתן כבל: אם השר רוצה, שיגיש רביזיה, יבוא לכאן, או המנכ"ל שלו, ויסביר למה.

<לאה ורון: זה לא התנהלות תקינה כרגע, באמת, מהרגע הראשון עד הרגע האחרון.

איתן כבל: אני מעלה להצבעה.

<מרב תורג'מן: אדוני מעלה להצבעה את הוספת המילה "להעלאת" אחרי לשם, כך שיצא: "פרט לעצירה לשם העלאה והורדת נוסעים".

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: מי בעד?

יעקב פרי: אני, אבל לא הבנתי.

יעקב פרי: תקראי עוד פעם.

איתן כבל: פרט להעלאה והורדה.

יעקב פרי: עצירה פרט לזה.

יעקב פרי: כן, אין בעיה.

<מרב תורג'מן: זה החריג.

<מרב תורג'מן: היא קובעת את האיסור, למעט החריג שהצגנו.

יעקב פרי: הבנתי.

יעקב פרי: בסדר.

איתן כבל: אסור לעצור שם.

יעקב פרי: אסור לעצור, רק להוריד ולהעלות נוסעים.

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: אושר.

<מרב תורג'מן: לשם הפרוטוקול.

<מרב תורג'מן: אדוני מאשר גם את פסקה (2ב).

איתן כבל: כן.

<מרב תורג'מן: שעניינה כביש סגור.

איתן כבל: נכון.

יעקב פרי: "בדרך שהוצב לפניה תמרור 401;"

<מרדכי פדר: המילה האחרונה היא "יימחקו".

<מרב תורג'מן: אני הקראתי ואמרתי שהתיקון יהיה במקום מה שכתוב, תהיה הוספת המילה "העלאה".

<לאה ורון: היועצת המשפטית יודעת.

איתן כבל: הלאה.

איתן כבל: הסעיף הבא.

איתן כבל: שזה אומר?

יעקב פרי: זה משהו עם המטענים?

<סיגלית ברקאי-וקאיל: מבחינת הובלה, נסיעה מתחת למקומות, גבהים של גשרים וכו'.

<סיגלית ברקאי-וקאיל: כיום רשום שאפשר לאסור את המעבר.

<סיגלית ברקאי-וקאיל: אסור לעבור מעבר למה שרשום – יש עליו שילוט.

יעקב פרי: הגובה של המטען.

<סיגלית ברקאי-וקאיל: בהתאם לגובה, שאינו תואם.

<סיגלית ברקאי-וקאיל: ובמקומות, או שיש שילוט או שזה במקומות שהשר פרסם ברשומות.

<סיגלית ברקאי-וקאיל: אנחנו מבקשים להסיר את זה בגלל שזה לא נכון לקבוע איסור שמישהו לא ידע עליו, שהוא מפורסם ברשומות.

<סיגלית ברקאי-וקאיל: מישהו יכול לקבל על זה דוח, ואנחנו חושבים שצריך שיהיה תמרור מוסדר.

יעקב פרי: אני רוצה להבין.

יעקב פרי: התבלבלתי לגמרי.

יעקב פרי: אתם מבקשות עכשיו למחוק - -

<סיגלית ברקאי-וקאיל: את הפרסום ברשומות.

יעקב פרי: - - אישור שהיה בסמכות המפקח על התעבורה - -

<סיגלית ברקאי-וקאיל: בדיוק.

יעקב פרי: - - להגביל גובה של מטענים למקומות מסוימים.

<סיגלית ברקאי-וקאיל: לא, לא.

יעקב פרי: כלומר, אסור לי לפזר סחורה שגובהה יותר משלושה מטר.

<סיגלית ברקאי-וקאיל: לא, לא.

יעקב פרי: אז תסבירי לי.

<סיגלית ברקאי-וקאיל: היום אסור לך לעבור מתחת למקומות שבגובה שלך אתה חורג מהם.

<סיגלית ברקאי-וקאיל: האיסור הוא או אם יש לך תמרור לזה, שאומר מה הגובה - -

איתן כבל: או שאתה נתקע בגשר.

<סיגלית ברקאי-וקאיל: - - או שהמפקח פרסם את זה ברשומות.

יעקב פרי: וזה קיים היום.

<סיגלית ברקאי-וקאיל: זה מה שקיים היום.

<סיגלית ברקאי-וקאיל: אנחנו אומרים שצריך שיהיה תמרור, יישאר התמרור, ולא יהיה פרסום ברשומות כי אנשים לא מודעים לפרסום ברשומות.

<לאה ורון: כי אין לזה שום ערך.

איתן כבל: אין לזה ערך.

יעקב פרי: אין לי בעיה עם זה.

איתן כבל: בבקשה, גברתי.

<סנ"צ דנה ימינחה: משפט בהקשר הזה.

<סנ"צ דנה ימינחה: אנחנו חושבים שיש ערך לכך שאדם יוכל לתכנן מראש את נתיב הנסיעה שלו.

<סנ"צ דנה ימינחה: אני מסכימה שפרסום ברשומות הוא לא הכלי האפקטיבי לעשות את זה.

<סנ"צ דנה ימינחה: אנחנו חשבנו על כך שנכון יותר כן לפרסם את זה אולי באתר האינטרנט.

איתן כבל: זה מה שרציתי לומר.

<סנ"צ דנה ימינחה: אדם יוכל לתכנן ולא להגיע למצב שהוא נמצא בציר עכשיו עם מטען וקיים גשר.

איתן כבל: אני לא מבקש, אני מחייב.

איתן כבל: אני מחייב שבאתר האינטרנט יפורסמו כל הגבהים של כל הגשרים.

איתן כבל: אני חושב שזה דבר שאם לא נעשה עד היום, זה נשמע לי - - -

יעקב פרי: לאור ניסיונות שהיו לא מזמן.

איתן כבל: בוודאי.

איתן כבל: זה בקל וחומר.

איתן כבל: זאת אומרת – ותכף גבי יאמר כמה מלים, אני מניח, בהקשר הזה גם מהניסיון שלו – כשאתה יוצא לדרך, הנחת העבודה היא שאנחנו מכירים, בוודאי ובוודאי, אבל לא כולם – זה יכול להיות מנהג חדש והוא יוצא לדרך, לפעמים גם כן באותו כביש, ההבדל בין נתיב ימני לנתיב שמאלי 20–30 סנטימטר שיכול לעשות את ההבדל הגדול בין לקחת איתך את הגשר או להמשיך בנסיעה באופן חלק ומסודר.

<מרדכי פדר: אם אדוני יכול לבקש מ-Waze לכלול את זה בתוך התוכנה.

איתן כבל: מה עוד אדוני רוצה?

<גבי בן הרוש: חבר'ה, מספיק עם ההצעות שלכם.

<גבי בן הרוש: רבותי, אני הייתי בטוח שמשרד התחבורה יבוא פעם אחת עם איזה רעיון יצירתי.

<גבי בן הרוש: לצערי, נהרגו לנו נהגים שנכנסו מתחת לגשרים – אם זה בכפר סבא , והמקרה האחרון בקוקה-קולה.

<גבי בן הרוש: התקנה מדברת על סוג רכב כבד, עד 4.80 גובה מותר לי לנסוע.

<גבי בן הרוש: לא Waze ושום טכנולוגיה לא תעזור כי הגשרים בארץ הם לא אחידים.

<גבי בן הרוש: יש לנו גשרים של 3.10, 2.40 ואחרים.

<גבי בן הרוש: ונהגים, אתה לא יכול לתכנן מסלול כי אתה לא יודע איזה מטען שמו עליך יום קודם.

<גבי בן הרוש: מה שאני ביקשתי ממנכ"ל מע"צ בפגישה האחרונה לפחות, לשים מקדמי חיכוך מול הגשרים האלה.

יעקב פרי: לשים מקדמי?

<גבי בן הרוש: חיכוך.

<לאה ורון: מה זה?

<גבי בן הרוש: איזו קורה, חוץ מהתמרור שקיים בצד הדרך.

<גבי בן הרוש: יש לנו את המקרה בזיכרון של גשר 4.10, נהג יורד מהאוטוסטרדה לכיוון כביש 6, מתי הוא נעצר?

<גבי בן הרוש: כשהוא נכנס בגשר.

<גבי בן הרוש: כשאין הרוגים, לא מדווחים על זה.

<גבי בן הרוש: אז לפחות אני חושב בתקנה 85 לקדם ולחייב את נתיבי ישראל לשים את המחסום הזה, שהנהג יחטוף את המכה עוד לפני שהוא מגיע לגשר כי אז מונעים אסון – גם לזה שמאחור וגם לנהג עצמו.

<לאה ורון: לא הבנתי.

<לאה ורון: מה שאתה מציע זה שלפני כל גשר יהיה מחסום?

יעקב פרי: לא.

יעקב פרי: יהיה מקדם ביטחון.

<גבי בן הרוש: היום בכביש 6 למשל, יש את הגשרים אבל לפני הגשרים או אחרי הגשרים יש את המעקות עם המצלמות.

<גבי בן הרוש: לזה הכוונה.

<גבי בן הרוש: מי שייכנס במעקה הזה, בעצם הוא לא יכול לעבור את הגשר, מנענו את האסון הבא.

<גבי בן הרוש: אותו דבר בגשרים האלה כי בכל הארץ יש מערבלי בטון, זה לא מטען, מערבלי בטון שנתקעים לנו בתוך הגשרים.

<גבי בן הרוש: אם היה משהו שחוסם אותם 50–100 מטר קודם, לא היה קורה האסון הזה.

<גבי בן הרוש: לזה הכוונה.

<לאה ורון: מה משרד התחבורה מציע?

איתן כבל: אלה שני עניינים שאמורים להשלים זה את זה.

איתן כבל: הם לא באים בסתירה, הם לא בהתנגדות.

איתן כבל: אנחנו קודם כול נאשר את התקנה כפי שהיא.

איתן כבל: דבר שני, אני מבקש – ואני מבקש גם לעקוב אחרי זה – שאכן עלה תוך שלושה חודשים, מספיק לכם?

<חן כהן: אני אגיד לך, כי כבר חשבנו על הדבר הזה גם בלי שהמשטרה אמרה לעשות את זה, באמת בעקבות התאונות שהיו לאחרונה.

איתן כבל: היו כבר מזמן.

איתן כבל: אלוהים, זה היה אמור כבר להיות מסודר.

איתן כבל: אתם מסדרים עבודה לבוחני תנועה.

איתן כבל: אתה מבין למה אחר כך?

<מופיד מישלב: לצערנו.

<חן כהן: העניין הוא שנניח בכבישים הבין-עירוניים אנחנו יכולים לעשות את זה די מהר – בנתיבי ישראל, בדרך ארץ, אין שום בעיה.

<חן כהן: אנחנו חשבנו להרחיב את זה גם לאזור העיר, לאזור העירוני, ושם זה קצת יותר בעיה.

איתן כבל: אולי תתחילו?

איתן כבל: אולי תתחילו מה שאתם יכולים.

<חן כהן: נכון.

איתן כבל: מה שאתם יודעים.

איתן כבל: צריך את הדיון הזה בשביל זה?

איתן כבל: אחרי התאונה, הדבר הכי מתבקש, הכי טריוויאלי – לא צריך כלום – ההוראה הראשונה שהייתה צריכה להינתן זה לרשת את כל הגשרים בארץ, קודם כול הבין-עירוני וכביש 6 – באתר האינטרנט, פעם אחת.

איתן כבל: ופעם שנייה, לשים שלטים, לעבור גשר גשר ולוודא – בבין-עירוני, אפילו לא אמרתי משהו שהוא לא בסמכותכם – כבר לשים שלטים שהם מאירי עיניים, על-פי הגדלים לגבי הגובה.

<קריאה: זה חייב להיות.

איתן כבל: לא.

איתן כבל: הוא מדבר על משהו אחר.

איתן כבל: בן הרוש דיבר על עניין שהוא אומר, מעבר לנקודה שאתה צריך להוסיף.

יעקב פרי: מה זה מקדמי חיכוך, גבי?

<גבי בן הרוש: יש קורות, ויש חלק כן מרושתים – כמו שהיושב-ראש אומר.

<גבי בן הרוש: אני ביקשתי ממנכ"ל נתיבי ישראל, נסים, לקחת את הגשרים האלה.

<גבי בן הרוש: עד המקרה של קוקה-קולה לא ידעתי שהגשר הוא בעצם לא מהודק אפילו, הוא מונח, זה גשר של 40 טון שאנחנו מובילים אותו, שמים אותו פשוט, ומנוף קטן הרים את הגשר וקרה אסון.

<גבי בן הרוש: ביקשתי, א', ליידע אותנו שנדריך ונסמן לאותם נהגים; ב', אני מבקש ואני רואה את זה ואני נוסע המון קילומטרים כל יום בארץ.

<גבי בן הרוש: חלק מהגשרים, כן יש את הקורה הזאת לפני הגשר, שלא נותנת.

יעקב פרי: תסביר לנו, להדיוטות.

יעקב פרי: יש גשר.

יעקב פרי: צריך להתקין קורה?

<גבי בן הרוש: יפה.

<גבי בן הרוש: כן.

יעקב פרי: איפה?

יעקב פרי: קורה בצידי הגשר?

<גבי בן הרוש: חבר הכנסת פרי, היום בחלק מהגשרים בארץ יש את הקורה עוד לפני הגשר.

<גבי בן הרוש: אם הגשר 3.40 מ' או 3.80 מ', שמים מקדם של 50 מטר לפני הגשר.

<קריאה: כמו בכניסה לחניון.

<קריאה: בדיוק.

<קריאה: אותו רעיון.

<חן כהן: זה נקרא מכשול גובה אצלנו.

<גבי בן הרוש: ואז נמנע את האסון הבא.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: גבי, אין עדיין רשות, אתה כבר רוצה שיתקינו את זה?

<גבי בן הרוש: מה זאת אומרת אין רשות?

<חן כהן: זה שני דברים שונים.

איתן כבל: ברור כשמש.

איתן כבל: שהפרוטוקול יבין – קצת הסתלבטתי על המשרד, אם הפרוטוקול לא הבין.

איתן כבל: משהו שלא צריך לעשות שום דבר, רק לשבת ולהקליד, אתה מבקש עוד שיוציאו תקציב.

איתן כבל: הרי זה תקציב.

איתן כבל: לא משנה אם הוא גדול או קטן, אם הוא חשוב או לא, אבל זה תקציב.

איתן כבל: קודם כול, בואו נצביע על אישור התקנה.

איתן כבל: מי בעד אישור התקנה?

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: תקנה 8 אושרה.

איתן כבל: בנוסף, אני מבקש, אני אומר שזה צריך להיעשות תוך שלושה חודשים, אני כותב.

איתן כבל: אם המשרד ירצה לבקש אורכה, שיבקש אורכה.

איתן כבל: אנחנו מבקשים כוועדה שתוך שלושה חודשים תינתן לנו פה הרשות שיועלה באתר האינטרנט או המקום שהנהגים יודעים ואמונים להיכנס אליו, פעם אחת.

איתן כבל: ופעם שנייה, שכל הגשרים - - -

<לאה ורון: הכוונה היא לאתר האינטרנט של משרד התחבורה.

איתן כבל: משרד התחבורה.

איתן כבל: כן, אני מניח.

איתן כבל: זה האתר.

איתן כבל: ובנוסף, אני מבקש שייתנו לנו דיווח – משרד התחבורה – לגבי כל הגשרים שיש בהם תמרור מוסדר, שכבר יודעים מה הגובה בכל אחת מן הכניסות אל הגשר, שיש תמרור שמודיע על כך.

<לאה ורון: אני חושבת שעל כל הגשרים יש תמרור.

איתן כבל: לא יודע.

<חן כהן: תמרור של איסור כניסה הוא לא מחויב בכל גובה.

<חן כהן: מה שכן, על הגשר עצמו יש את התמרור עם הגובה.

<חן כהן: זה חייב.

איתן כבל: אני התכוונתי לזה.

איתן כבל: אני עוד לא ביקשתי דברים מסובכים.

איתן כבל: הדברים הפשוטים שהיו אמורים להיות.

<חן כהן: כמה שאני יודעת, זה כבר אמור להיות.

איתן כבל: כיוון שאני כבר לא סומך על כלום – אמור, את יודעת כמה דברים אמורים להיות?

איתן כבל: אמור.

<מרב תורג'מן: בגלל זה את הגובה אתה רוצה שיפרסמו גם באינטרנט.

<מרב תורג'מן: תהיה רשימה של הגשרים עם הגובה.

איתן כבל: בדיוק.

איתן כבל: אני אומר את זה גם באינטרנט וגם שזה יהיה במקום עצמו, התמרור.

איתן כבל: אם יש בכל המקומות - מה טובו אוהליך.

איתן כבל: ניחוש – לא פרוע – שאין בכל המקומות.

איתן כבל: פרי, מצטרף אליי בתחושה הזאת?

יעקב פרי: לגמרי.

יעקב פרי: לגמרי.

איתן כבל: עלא כיפאק.

איתן כבל: הנה, יש בכלל עוד חבר כנסת איתי בעניין הזה.

איתן כבל: נקודה נוספת ואחרונה שאני מבקש.

איתן כבל: מע"צ, היום זה נתיבי ישראל, ייתנו לנו התייחסות לגבי ההצעה למקדם חיכוך, כפי שהוצג כאן על-ידי גבי בן הרוש.

<גבי בן הרוש: עוד מילה, אדוני, ברשותך.

<גבי בן הרוש: אם אפשר לבקש מנתיבי ישראל – וזה חשוב לוועדה – תסתכלו כמה נזקים בשלוש שנים האחרונות שגרמנו לגשרים.

<גבי בן הרוש: שתדעו, זה מסמר שיער.

<גבי בן הרוש: במיליארדים, הנזקים.

<גבי בן הרוש: גשר ראשון, לתקן אותו זה מאות מיליונים עלה.

<גבי בן הרוש: רק פגיעה אחת של איזה באגר או איזה טרקטור.

<אבי סייג: זה הנזק הישיר.

<חן כהן: צריך לבדוק לגבי מכשולי הגובה האם הם מתאימים כי יכול להיות שההנחיות היום לא מאפשרות.

איתן כבל: גברתי, מה אני ביקשתי?

איתן כבל: לא אמרתי לו תרכיב.

<חן כהן: אתה רוצה התייחסות.

איתן כבל: אני רוצה התייחסות.

איתן כבל: ואם כן – תהיה, לא תהיה, למה אין, בעיה תקציבית, בעיה טכנולוגית.

איתן כבל: אני לא יודע, אני לא מומחה לזה.

איתן כבל: אני רק מנסה לשים את הדברים בנתיב.

איתן כבל: בבקשה, אבי סייג.

<אבי סייג: לא באתי בשביל זה אבל מאחר שאני גם מתעסק - - -

איתן כבל: תציג את עצמך.

<אבי סייג: אבי סייג, אני באתי בנושא הרמסות.

<אבי סייג: אני מקווה שתיתנו לי כמה דקות לדבר על נושא הרמסות.

איתן כבל: מה זה רמסות?

<אבי סייג: פשוט בדיון הקודם דיברו על זה ואתה לא היית.

איתן כבל: מה זה רמסות, דבר.

<אבי סייג: רמסות זה הארגזים המתחלפים שיושבים על משאיות, והרמסות האלה, אין להן תקינה בארץ.

איתן כבל: על מה אתה מדבר?

<אבי סייג: על המכלים של פסולת בניין וחקלאות.

איתן כבל: רמסות קוראים לזה?

<אבי סייג: העלינו את זה בדיון הקודם פה אצל יעקב אשר.

אורי מקלב: מה זה בלות אתה יודע?

איתן כבל: בלה אני יודע, זה מהצבא.

איתן כבל: רמסות עוד לא היה לי.

<אבי סייג: העלינו את הנושא הזה.

איתן כבל: לא משנה, זה הדיון הבא.

<אבי סייג: מה שאני רוצה להגיד לגבי המטענים – ופה להזכיר לכן – אני פשוט מתעסק במטענים ובמכולות ביחד עם גבי עשרות שנים.

<אבי סייג: אפילו קונטיינרים שאתם רואים על הכביש, המידות שלהם, הגבהים, הם לא זהים.

<אבי סייג: והרבה פעמים נהג לא יודע מה העמיסו עליו.

<אבי סייג: יש קונטיינרים שהם נקראים High Q ויש נמוכים.

<סיגלית ברקאי-וקאיל: נהג אמור לדעת.

<אבי סייג: הסימון על הגשר הוא too late, הוא מאוד מאוחר.

<אבי סייג: אז הוא מבין שהוא נכנס בגשר פז או הוא מבין שהוא נכנס בגשר רמבם.

איתן כבל: לפי הרעש.

<אבי סייג: לפי זה שהוא לא יכול לצאת משם.

<אבי סייג: אם עושים את המחסום הזה, הוא מרגיש את זה קצת לפני והוא מונע את הנזקים הישירים ואת הנזקים העקיפים שכולנו סופגים.

איתן כבל: אבל משאית נדרשת לבלימה.

<אבי סייג: אז 50 מטר.

<אבי סייג: הוא לא נוסע מהר מתחת לגשר רמבם.

<אבי סייג: אבל אני רוצה רק עוד מילה להגיד.

איתן כבל: מה זה 50 מטר לפני?

איתן כבל: איפה אתה שם את זה?

<אבי סייג: בגשר רמבם יש לך מקום 50 מטר לפני לעשות.

יעקב פרי: הוא מתכוון, אם זה הגשר, 50 מטר קודם אתה עושה את הקורה הזאת.

יעקב פרי: כשבאה המשאית, אם הוא לא עובר את הקורה, הוא בולם ולא נכנס לגשר.

<אבי סייג: דרך אגב, היום אפשר גם באמצעים אלקטרוניים, אבל רק במילה אחת, שתדעו.

<אבי סייג: כשמתכננים מסלול להובלה ימית, יבשתית בעולם – אנחנו עוסקים בזה – אתה יודע בדיוק בכל מדינה בעולם מה מותר ומה אסור ומה הגבהים ומה המשקולות שמותר לך.

<אבי סייג: למשל בארצות הברית, כל מדינה זה אחרת, אז אתה מתכנן את המסלול מראש.

איתן כבל: דרך אגב, אני לא אעשה את זה עכשיו, אבל כמו שיש הוראות הפעלה לכל עניין, אני חושב שנהג משאית, לפני שהוא יוצא ליציאה שלו, חייבת להיות לו – לא משנה אם זה צפרדע של העירייה של הזבל או שזה מכולה – בסוף בסוף, רובנו, יש לנו נתיב די קבוע.

איתן כבל: אני מניח.

איתן כבל: אבל פה אני אומר, אין דבר כזה.

איתן כבל: אני כבר רואה עכשיו שכל מדינת ישראל תהיה כאלה של 50 מטר לפני – אין לזה אפקטיביות, מה גם שהוא יראה, הוא ישמע את המכה הזאת, הוא יבלום בחוזקה.

איתן כבל: משאית בולמת בחוזקה, יש רכבים.

איתן כבל: אני כבר רואה את התאונות.

<לאה ורון: מעבר לזה שזה יכער את הארץ.

איתן כבל: אני כבר רואה בעיני רוחי, אני אומר את זה כמשתמש דרך.

<גבי בן הרוש: - - -

איתן כבל: קודם כול, אני רוצה להזכיר את הדבר הבא.

איתן כבל: ברוך השם, למרות שהיו לצערנו תאונות, זה לא מחזה נפוץ.

איתן כבל: קורות תאונות כאלה אבל זה לא מחזה נפוץ.

איתן כבל: הפשיטא – כמו שאצלנו אומרים – הפשיטא הוא שנהג לפני שהוא יוצא, קורא את הנתיב שלו.

איתן כבל: הרי תמיד יש לכל אחד משלח.

איתן כבל: ודבר שני, אם יש תמרור כמו שצריך, אפילו תמרור אם אפשר לעשות אותו 200 מטר לפני, שאומר לו – מעבר מתחת לגשר.

<גבי בן הרוש: זה קיים, איתן, זה קיים.

איתן כבל: אז מה?

<גבי בן הרוש: מה שאומר חברי - - -

איתן כבל: אני הבנתי.

איתן כבל: אל תחזור עליו.

<גבי בן הרוש: על המכולות זה מטען רגיל, סטנדרטי.

<גבי בן הרוש: זה 30 ס"מ - - -

<לאה ורון: צריך קצין ביטחון, דרך אגב, שיבדוק.

איתן כבל: גבי בן הרוש, נדמה לך שאני לא הבנתי?

<גבי בן הרוש: אנחנו כל יום פוגעים בגשרים.

<גבי בן הרוש: למה זה בתקשורת?

<גבי בן הרוש: כי יש הרוגים.

איתן כבל: גבי, מה שאני מבקש, אנחנו לא נרשת עכשיו את הארץ, זה לא העניין.

<לאה ורון: שקציני הבטיחות שלהם יבדקו.

<גבי בן הרוש: זה חובה.

<גבי בן הרוש: מה זה לא?

איתן כבל: זה כמו שיש קצין בטיחות של צי שיודע להגיד – טפל בזה, עשה את זה.

איתן כבל: בין היתר הדברים שאנחנו מביאים פה, זה חלק מהאחריות שלו.

איתן כבל: הוא לא רק אומר, עלה לרכב, מעביר הילוך, ונוסע.

איתן כבל: בסוף יש גם לו אחריות – קודם כול על עצמו, אבל גם על סביבתו.

<לאה ורון: בהחלט.

איתן כבל: תקנה 9.

יעקב פרי: כתוב כאן 633.

<סיגלית ברקאי-וקאיל: זו טעות.

<סיגלית ברקאי-וקאיל: זה 439.

יעקב פרי: תגידי לנו רק מהם שני התמרורים האלה.

<סיגלית ברקאי-וקאיל: זה אותו תמרור, רק שינינו את המספור.

<מרב תורג'מן: במקום 633 או במקום תמרור א-43?

<סיגלית ברקאי-וקאיל: במקום א-43 יבוא - - -

<מרב תורג'מן: אתם מבקשים לתקן גם את הנוסח שקיים כרגע על שולחן הוועדה.

<מרב תורג'מן: השאלה היא איפה אתם רוצים את 439.

<מרב תורג'מן: במקום תמרור א-43 או במקום 633?

<סיגלית ברקאי-וקאיל: במקום 633 יבוא 439.

<לאה ורון: אה, להיפך?

איתן כבל: הפוך.

<חן כהן: לא.

<חן כהן: כיום בתקנה כתוב א-43, אז נכתוב 439.

איתן כבל: יפה.

איתן כבל: הבנו.

<חן כהן: זה תיקון טכני לחלוטין.

יעקב פרי: מה התמרורים האלה?

<חן כהן: מדובר באותו תמרור.

איתן כבל: הכניסה אסורה לרכב שאורכו מעל 12 מטר.

איתן כבל: זה א-43, שעכשיו יהיה 439.

<חן כהן: א-43 זה כל תמרור צהוב שכתוב עליו איזשהו נוסח מחייב שאין בשבילו תמרור.

איתן כבל: אוקיי.

<סיגלית ברקאי-וקאיל: התיקון נדרש כי פשוט החלפנו את המספורים בלוח התמרורים החדש.

יעקב פרי: בסדר גמור.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: ברור לי.

איתן כבל: גברתי צודקת.

איתן כבל: אבל מה זה יבוא תמרור 633?

<חן כהן: זה הטעות.

<חן כהן: 439.

איתן כבל: טעות.

איתן כבל: הבנתי.

איתן כבל: אני מעלה להצבעה.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: אושר.

אורי מקלב: רק הערה לפני זה - שבאתי פה וראיתי שאתם עושים את עבודתכם נאמנה במקצועיות.

יעקב פרי: הוא בא בעניין המוניות.

אורי מקלב: איסור עצירה בתחנת מוניות.

איתן כבל: ומה אדוני חושב?

איתן כבל: כדעתנו?

אורי מקלב: אמרתי שהדבר הזה הוא לא הגיוני, הוא לא סביר.

יעקב פרי: בבקשה.

יעקב פרי: אתן לא יכולות להגיד שהשפענו עליו.

איתן כבל: לבדו.

איתן כבל: זה קרה לו לבד.

אורי מקלב: אמרתי, אני בשביל זה לבד עולה.

אורי מקלב: ואומר לי יעקב ידידי שביטלתם את זה, אתם עושים עבודתכם נאמנה.

איתן כבל: על זה נאמר, אנחנו התארגנו בזכות התפילה בבוקר – אתה חונן לאדם דעת ומלמד לאנוש בינה.

אורי מקלב: התמרור שלכם הוא תמרור בסדר, הוא מורה לכם נכון.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: תקנה 10.

איתן כבל: הן יגידו אם זה מספיק להן.

<סיגלית ברקאי-וקאיל: בעיקרון, כן.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: תקנה 10 אושרה.

איתן כבל: אני מודה לכם.

<מרדכי פדר: אדוני מאפשר?

איתן כבל: כן, חמשיר.

איתן כבל: אבל בבקשה, תעצור בחמשיר.

<מרדכי פדר: תודה, אדוני היושב-ראש.

<מרדכי פדר: מרדכי פדר, יושב-ראש עמותת מתונה.

<מרדכי פדר: "טיפ טיפ טיפ טיפ.../ כמו טיפות של גשם/ שכל כך חסרות לנו השנה/ כך השינויים בתקנות/ של משרד התחבורה.

<מרדכי פדר: // מילה פה, משפט שם/ תיקון לסעיף זה או אחר/ לפעמים הולך חלק/ לפעמים אחרי דיון סוער.

<מרדכי פדר: // אבל מה כל זה עושה/ להוריד את הקטל בכבישים/ לדאבוני הרב – כלום/ ממשיכים ההרוגים והפצועים.

<מרדכי פדר: // כולנו יודעים מה שצריך/ להפסיק לדבר, להתחיל לעשות/ אבל כך קורה כשאין תעוזה/ ואת השר האחראי צריכים לרצות.

<מרדכי פדר: // חסרים מיזמים אמיצים ואמיתיים/ אמצעים שוברי שוויון/ ההתמקדות בשינוי המיתוג של הרשות הלאומית/ אינו צעד בכיוון הנכון.

<מרדכי פדר: // אז אנחנו דורשים ומתחננים/ את הרלב"ד לחזק ולשחרר/ להפיח בה רוח אמיצה/ תתחילו ביום השוטר.

<מרדכי פדר: // כי אחרת.

<מרדכי פדר: ../ נמשיך למות בכבישים.../ טיפ טיפ טיפ טיפ..."

איתן כבל: תודה, יקירי.

איתן כבל: אני מודה לכם באמת מקרב לב.

איתן כבל: הישיבה נעולה.