הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, כנסת 20, פרוטוקול מספר 218, 2018-02-05 10:25

עאידה תומא סלימאן: היום ה-5 בפברואר 2018, ואני פותחת את הדיון של ישיבת הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדיר.

עאידה תומא סלימאן: היום נמשיך לעסוק בנושא תעסוקת נשים ערביות בדואיות בנגב.

עאידה תומא סלימאן: למי שלא נכח בישיבה הקודמת ומצטרף אלינו היום אנחנו קיימנו ישיבה קודמת ונמשיך לקיים ישיבות, היום יש עוד ישיבה ויהיו עוד, במטרה להתמקד בנושא החשוב הזה של תעסוקת נשים ערביות בדואיות.

עאידה תומא סלימאן: הנשים הערביות הבדואיות בנגב מיוצגות בתחום התעסוקה בסטטיסטיקה הנמוכה ביותר בקרב נשים אזרחיות מדינת ישראל.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו חושבות שזה מונע מהן עצמן זכות בסיסית להתקיים בכבוד ולהתפתח ולהיות גם נשים שמקיימות את העצמאות שלהן ואת היכולת שלהן להוביל בתוך המשפחות שלהן וזה מונע גם מקור פרנסה חשוב למשפחות שלהן.

עאידה תומא סלימאן: המדינה יוצאת גם, ולא במקרה נתתי את הסיבה האחרונה, נפסדת מעצם העובדה שהנשים הערביות והיכולות של הנשים הערביות לא מיושמות בשטח ותורמות לכלכלת המדינה.

עאידה תומא סלימאן: בישיבה הקודמת שלנו הסברנו שכפי שנודע לנו משרד החקלאות ופיתוח הכפר הוא האחראי על תכנית העל באופן כללי של פיתוח הנגב, אבל גם בענייני תעסוקה כללי באוכלוסייה ולנשים ערביות בדואיות ובגלל זה אנחנו תכננו את הדיון הזה.

עאידה תומא סלימאן: קודם כל אנחנו מבקשים לדעת כל משרד שמעורב בתכנית הכללית הזו מה האחריות המוטלת עליו ומה המשרד מתכנן לתקופה הבאה, לתכנית החומש הנוכחית.

עאידה תומא סלימאן: והישיבה האחרונה כמובן בנוכחות של משרד החקלאות, בישיבה האחרונה אנחנו נקיים דיון שהוא כללי, מאחד של כל הגורמים שדיברנו עליהם לאחר שנלמד את התכניות של כל משרד.

עאידה תומא סלימאן: הישיבה הקודמת הייתה עם משרד התחבורה ומשרד הבריאות ואנחנו עמדנו מקרוב על כמה דברים שאני מקווה היום שלא נחזור עליהם.

עאידה תומא סלימאן: אחד מהדברים העיקריים שהיו בולטים שתכנית החומש הקודמת לא הגיעה, כמובן תכנית החומש הקודמת שכללה עניין תעסוקת נשים ערביות בדואיות לא הגיעה למטרה שלה, זה דבר שהוא מזעזע אבל לא כל כך כי אנחנו יודעים ולצערי הרב למדנו שכל תכניות החומש של המדינה אף פעם לא הגיעו ליעדים שלהן.

עאידה תומא סלימאן: אבל כאשר הפער הוא כל כך גדול בין המטרות שהוצבו לבין מה שהושג וכאשר ההישג הוא כל כך נמוך אז כן אפשר להעיר על זה.

עאידה תומא סלימאן: הדבר השני שלמדנו שלצערי הרב גם בעניין תחבורה ציבורית שהיא אחד החסמים העיקריים בתעסוקה ושילוב בתעסוקה באופן כללי גם לנשים הערביות ולגברים הערבים, ובמיוחד בנגב, עדיין יש לנו בעיה רצינית במיוחד שאין תכנית ברורה, מכוונת לעידוד תעסוקת נשים.

עאידה תומא סלימאן: החסך וחוסר התכנון והחסמים שעומדים בפני פריסה גדולה של תחבורה ציבורית עדיין קיימים והתייחסנו אליהם בישיבה הקודמת, אבל מעבר לזה לפחות נציגי המשרד שנכחו לא ידעו להצביע על מטרות ברורות שקשורות לתעסוקת נשים ערביות.

עאידה תומא סלימאן: במשרד הבריאות אנחנו ידענו שיש תכניות, יש תכניות של הכשרת אחיות ושילובן בתעסוקה אבל גם נודע לנו על אי ניצול של תקציבים שבמיוחד היו מיוחדים והוקצו לעידוד תעסוקת נשים.

עאידה תומא סלימאן: ולצערי הרב זה אחד מהדברים שיכולים להעיד על למה התכנית הזו לא הגיעה ליעדים שלה.

עאידה תומא סלימאן: היום יש לנו בישיבה הזו את משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד ארצה שנפתח את הדיון עם הצגה של מה המשרד מתכנן לתכנית החומש הבאה ובמיוחד בעניין תעסוקת נשים.

עאידה תומא סלימאן: איך התכנית הזו תגרום לשילוב יותר של נשים ערביות בדואיות בנגב בתעסוקה.

עאידה תומא סלימאן: ואם אפשר לפני זה להתייחס, אני יודעת שהיו דוחות הערכה לתכנית החומש הקודמת וכוללים הערות מהגורמים אשר חקרו והעריכו את התכנית, איך אתם עגנתם או לא עגנתם את ההמלצות בתכנית החומש החדשה.

עאידה תומא סלימאן: אלה בר דוד, מנהלת תחום בכיר תעסוקת מיעוטים, משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים, בבקשה.

<אלה בר דוד: בוקר טוב.

<אלה בר דוד: תודה על ההזדמנות להציג את הפעילות של זרוע העבודה במשרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים.

<אלה בר דוד: אנחנו אמונים, כמו שידוע לחברי הוועדה, על פיתוח ההון האנושי בעיקר.

<אלה בר דוד: ופעלנו הן במסגרת תכנית החומש הקודמת והן במסגרת התכנית הנוכחית במספר תחומים.

<אלה בר דוד: אנחנו כל הזמן מייצרים הפקת לקחים ואני אציג את זה בהמשך כשאני אגע בסגמנטים של הפעילות שלנו.

<אלה בר דוד: כן חשוב לי להקדים ולומר: שיעורי תעסוקת נשים פורסמו אתמול על ידי הלמ"ס, של נשים ערביות.

<אלה בר דוד: יש עלייה פנומנלית בשיעור של תעסוקת נשים, גילאי עבודה עיקריים, בשנת 2017 זה קפץ מהנתון של 16' שעמד על 32.4% גילאי עבודה עיקריים 25-64 נשים ערביות ל-34.9%, זה גידול משמעותי, עשרות אלפי נשים ערביות נכנסו לעבודה.

<אלה בר דוד: אנחנו עומדים, אני רק אומרת את זה כהקדמה כי אנחנו בשיתוף עם ברוקדייל, אמורים לקבל מהלמ"ס את העיבודים כדי שנראה איך זה משפיע ספציפית על הנשים הבדואיות בנגב והאם התוואי הזה, המגמה הזאת, העלייה לקראת שנת 2020 שקבענו יעד של 41% לנשים ערביות ב-2020, איך זה משתקף, האם אנחנו עומדים בתוואי גם בהקשר של הנשים הבדואיות בנגב.

<אלה בר דוד: אני חושבת שזו בשורה כי רואים איך הדברים מתחילים לחלחל פנימה.

<אלה בר דוד: אני רק מציינת את זה בפתח הדיון, העלייה - - -

עאידה תומא סלימאן: קצת קשה לי לעכל מושג של פנומנלי כאשר אנחנו קבענו לעצמנו 41% והגענו ל-34% - - -

<אלה בר דוד: ל-2020.

עאידה תומא סלימאן: לא, 2020 זה היה - - - בחומש הקודם היה 41 והגדילו את זה - - -

<אלה בר דוד: זה טעות, זה לא נכון.

<אלה בר דוד: היעד הממשלתי לשיעור תעסוקת נשים ערביות של כלל מדינת ישראל הוא 41% לשנת 2020.

<אלה בר דוד: אני אישית - - -

עאידה תומא סלימאן: כמה זה היה לתכנית החומש הקודמת?

<אלה בר דוד: בתכנית החומש של 3708?

<קריאה: כן.

<אלה בר דוד: האם נקבע יעד לשיעור תעסוקת נשים בדואיות?

עאידה תומא סלימאן: לא, כללי.

<אלה בר דוד: אז אני אגיד ככה: שיעורי תעסוקת נשים ערביות במדינת ישראל נקבעו בהחלטת ממשלה מ-2010 בלי קשר לתכנית הפיתוח 3708.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת.

<אלה בר דוד: אוקיי, הם נקבעו - - -

<קריאה: על זה אנחנו מדברים.

<אלה בר דוד: בסדר, אז על זה אני מדברת גם.

<אלה בר דוד: הם נקבעו לשנת 2020 להיות 40%, היינו 27% בשנת 2010.

<אלה בר דוד: זאת אומרת, המגמה, התוואי, אנחנו עומדים בעלייה.

<אלה בר דוד: עכשיו למה עלייה פנומלית, גברתי, אני אסביר את המושג.

<אלה בר דוד: אנחנו היינו בקיפאון.

<אלה בר דוד: ב-15' ו-16' נשארנו על 32.5%, 32.4%, היינו בקיפאון ובעצם הבשורה של שנת 2017 שאתמול פורסמו הנתונים שלה זה שיצאנו מהקיפאון ועלינו במספרים באחוזים גבוהים.

עאידה תומא סלימאן: אני לא רוצה להתווכח כי אני אגיד לך, מרכזי ריאן שפעלו רק בשלושת השנים האחרונות הגיע הזמן שיתנו את הפרי שלהם.

עאידה תומא סלימאן: 0.5%-0.6% בשנה זה לא מי יודע מה.

עאידה תומא סלימאן: היה אפשר להשיג יעדים יותר אני חושבת.

עאידה תומא סלימאן: הדבר השלישי - כן היה יעד של הממשלה שלא הושג והשתמשנו באותו יעד לשנת 2020.

עאידה תומא סלימאן: הקיפאון שהיה היה, נכון, היה, וטוב שהוא נפרץ.

עאידה תומא סלימאן: ובוועדה הזו דיברנו על הקיפאון הקיים כבר כמה פעמים והייתה בקשה שהאוצר יעשה תכנית מיוחדת למרות שהאוצר החליט בתשובה מאוד ברורה אליי על גבי נייר שלא יעשה תכנית חדשה לתעסוקת נשים ערביות וימשיכו את מה שקיים.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, מצד אחד תכניות אשת חיל ומצד שני תכנית ריאן.

עאידה תומא סלימאן: צריך להיות ברורים, זו התמונה הכללית.

עאידה תומא סלימאן: עכשיו בוא נראה איך אתם כמשרד, ויש באחריות שלכם לא מעט דברים, יש לכם גם את המעונות יום, יש גם את הנושא של תכניות הנדסאים, יש כמה תכניות, כולל התכניות למשפחות שחיות מתחת לקו העוני וכו' וכו' שגם עוסקות בעניין תעסוקת הנשים.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

<אלה בר דוד: אז אני רק אציין, כמובן, כמו שגברתי אמרה, תעסוקה והעלאת שיעורי התעסוקה הם לא תלויים רק בעבודה של זרוע העבודה, הם כמובן תלויים בתחומים הכלכליים, יצירת מקומות עבודה, ביקושים, תחבורה ציבורית וכו' ואנחנו מדברים על איזשהי השקעה ממשלתית כוללת כמו שציינת בהובלת משרד החקלאות שאנחנו מתחילים לראות את אותותיה בבדואים בדרום.

<אלה בר דוד: בהקשר של התכניות שלנו - אני אדבר על ארבעה סגמנטים של הפעילות.

<אלה בר דוד: הפעילות הראשונה, מרכזי ההכוון התעסוקתי, ריאן.

<אלה בר דוד: העולם השני, עולם מעונות היום והמשפחתונים, הגדלת היצע המסגרות כדי שנשים יוכלו לצאת לעבודה.

<אלה בר דוד: העולם השלישי, עולם ההכשרות המקצועיות, בעיקר אני אתן דגש על תכנית אשבל.

<אלה בר דוד: גם בהקשר של הכשרת מבוגרים שהייתה בתכנית הקודמת, אבל בעיקר גברתי, מתוקף הסקת המסקנות שלנו בשנים האלה גם לעניין של הכשרת נוער שאנחנו סבורים שאנחנו לא מספיק מחלחלים ואנחנו מאוד רוצים להתפתח שם בהקשר של בתי ספר מקצועיים ולתפוס את החבר'ה בעודם צעירים.

<אלה בר דוד: האלמנט האחרון שאני אדבר עליו זה האלמנט של העברית.

<אלה בר דוד: כן אני אציין שמכון ברוקדייל ביצע הערכה עלינו כמשרד, כזרוע, על כל האלמנטים שציינתי כרגע מבחינת ההפעלה.

<אלה בר דוד: כמובן הונח בפני חברי הכנסת המסמך שמתמצת לבקשת

<אלה בר דוד: כם את הנתונים, אני אציג רק את ההיילייט.

<אלה בר דוד: פריסה של מרכזי ההכוון ריאן - הצלחנו לפרוס בכל היישובים מרכזי הכוון קטנים.

<אלה בר דוד: אנחנו עובדים עם היישובים ועם הפזורות שלהם.

<אלה בר דוד: התכנית הזאת היא תכנית ייעודית שהמטרה שלה להכניס את הזרועות ולהביא אנשים לקבל את השירות.

<אלה בר דוד: חשוב להבין שה-reaching out, העבודה הקהילתית, זה אלמנטים שצויינו מאוד במחקר, ויושב פה מנהל מרכזי ריאן באוכלוסייה הבדואית בדרום, מוחמד אבו עשיבה, הם אולי החדשנות המהותית בתכנית הזאת.

<אלה בר דוד: להצליח להגיע לאוכלוסייה ולהביא אותה, בפעם הראשונה הרבה פעמים, לקבל שירות לטיפול במיומנויות, בעברית, ביכולת שלי להכנס לעולם העבודה, באיך אני מציג את עצמי בראיון, כמובן הפניה להכשרות מקצועיות, השכלה וכו'.

סעיד אלחרומי: כמה מרכזי ריאן יש?

<אלה בר דוד: הקמנו בכל היישובים, יש לנו כרגע תשעה מרכזי ריאן בבדואים בדרום, בשתי המועצות האזוריות ובכל היישובים המוכרים.

<אלה בר דוד: כמובן, כמובן שהדלת של ריאן תמיד פתוחה לכל הפזורה, כל מי שמגיע.

<אלה בר דוד: הרי הפזורה של חורה באה לקבל שירות בחורה אז כמובן מרכז ריאן בחורה נותן להם גם את השירותים.

<אלה בר דוד: בסך הכל - - -

סעיד אלחרומי: יש שני מרכזים שנסגרו?

<אלה בר דוד: הם לא נסגרו.

<אלה בר דוד: חשוב להבין, אנחנו שינינו את המבנה הארגוני עכשיו בשנה הנוכחית.

<אלה בר דוד: עדיין נותנים את השירות, פשוט הגענו למסקנה שהשירות על שתי המועצות האזוריות - - -

סעיד אלחרומי: אני מתכוון לאל קאסום ונווה - - -

<אלה בר דוד: אתה מדבר, כמובן, על שתי המועצות האזוריות אל קאסום ונווה מדבר.

<אלה בר דוד: חלק מהפקת הלקחים, גברתי, שעשינו במהלך השנים, אל קאסום ונווה מדבר הן מועצות אזוריות שמתפרסות מרהט עד בואך דימונה וערד שמטפלות בצבר של יישובים קטנים ואחרי הפקת לקחים שראינו שגם ככה האוכלוסייה מנווה מדבר ומאל קאסום מגיעה ליישובים הקרובים אליהם, קרי, אמרתי, הפזורה של חורה מגיעה לחורה, הפזורה של זה - - - לטיפול - - -

סעיד אלחרומי: לא ביר הדאג' לא מגיעה לשגב שלום.

<אלה בר דוד: ביר הדאג' היא רחוקה.

סעיד אלחרומי: 44 קילומטר משגב שלום.

<אלה בר דוד: בטח, אתה בוודאי תוכל בהמשך.

<אלה בר דוד: אז עשינו שינוי ארגוני השנה שמאפשר ליישובים מסביב למרכזי ריאן הקיימים לקבל את השירות שם כי הם - - -

עאידה תומא סלימאן: איפה שם?

<אלה בר דוד: בתוך המרכז ריאן שקרוב אליהם.

<אלה בר דוד: אני אסביר, כי הקמנו מרכז ריאן אזורי בזמנו, הקמנו תשעה מרכזים, שניים מהם היו למועצות האזוריות, הם היו אזוריים.

סעיד אלחרומי: עכשיו ביטלו אותם.

<אלה בר דוד: רגע, לא בדיוק, זה לא בדיוק נכון.

סעיד אלחרומי: העברנו את הטיפול במקום שיקבלו את השירות בביר הדאג' ובמקומות המרוחקים שזה קרוב לאוכלוסייה העברתם את זה למרכזים שהם בשגב שלום או בחורה או במקומות אחרים - - -

<מוחמד אבו עשיבה: אני יכול להתייחס, אני מנהל ריאן דרום.

<מוחמד אבו עשיבה: שני המרכזים אל קאסום ואל - - - ממש לא בוטלו.

<מוחמד אבו עשיבה: דיר הדאג' עדיין מקבלים שירות בביר הדאג' ויש לי רכז, להיפך, אנחנו קיבלנו שם חדר ופיתחנו את השירות של ריאן בתוך היישוב והרכז יושב בתוך היישוב ביר הדאג'.

<מוחמד אבו עשיבה: מעבר לזה, לצורך דוגמה - - -

סעיד אלחרומי: אז מה השתנה מוחמד?

<מוחמד אבו עשיבה: לא השתנה שום דבר.

<מוחמד אבו עשיבה: מבחינת השירות נהייה הרבה יותר טוב - - -

סעיד אלחרומי: אבל אין - - -

עאידה תומא סלימאן: לא, לא, לא, אבל אמרתם שהיה שינוי ארגוני, תסבירו לנו, תסבירו לנו איך, מה בדיוק.

<מוחמד אבו עשיבה: היו שינוי ארגוני מבחינת - - -

סעיד אלחרומי: מוחמד, אני רק רוצה לעדכן אותך קצת.

סעיד אלחרומי: מי שיזם את מרכזי ריאן עם משרדי הממשלה בזמנו זה הייתי אני וד"ר נבארי ב-2007, הקמנו את משרד ריאן הראשון בשגב שלום וחורה.

סעיד אלחרומי: ולכן מאוד חשוב לי הנקודה הזאת.

סעיד אלחרומי: יש תחושה של רה ארגון שהוא לא לטובת המערכת.

סעיד אלחרומי: אני כאן, ההערות שלי הן כדי לשפר ולא - - - אתה מבין?

סעיד אלחרומי: אני אשמח - - -

<מוחמד אבו עשיבה: אני איתך, אני מבין אותך, אני רוצה לענות.

<מוחמד אבו עשיבה: מרכזי אל קאסום ונווה מדבר, מה שקרה, השינוי הוא, הורדנו מתשעה מנהלים לשבעה מנהלים והגברנו את הכוחות בשטח.

<מוחמד אבו עשיבה: את כל הכוח אדם.

<מוחמד אבו עשיבה: לצורך דוגמה, ביר הדאג' היה יושב רכז בחצי משרה.

<מוחמד אבו עשיבה: דיר הג'את ישב רכז בחצי מרכז.

<מוחמד אבו עשיבה: היום הפכה להיות משרה מלאה.

<מוחמד אבו עשיבה: זאת אומרת אני נותן שירות הרבה יותר טוב לתושבים וזו השורה התחתונה שאני מסתכל עליה.

<מוחמד אבו עשיבה: כשבא הרכז ונותן שירות לביר הדאג' ונותן לכל הסביבה של ביר הדאג' זה מבחינתי הישג אדיר לאוכלוסייה.

<מוחמד אבו עשיבה: כנ"ל גם דיר הג'את, כנ"ל טראבין.

סעיד אלחרומי: תסכים איתי על משהו - כשאנחנו מדברים על נווה מדבר אנחנו מדברים על ביר הדאג' שזה 44 קילומטר משגב שלום, אנחנו מדברים על קסרהסר אנחנו מדברים על אבו גרינת ואנחנו מדברים על אבו טלול.

סעיד אלחרומי: ארבעה יישובים, למיטב ועניות דעתי, הם צריכים מרכז משלהם.

סעיד אלחרומי: איפה יישב המרכז אני משאיר לעניין הניהולי.

סעיד אלחרומי: אל קאסור זה לא שניים-שלושה יישובים, זה שבעה יישובים, ושם לעניות דעתי, וזה למשרד החקלאות גם הערה, שצריך לא להוריד לשבעה מרכזים, אפילו אם להוסיף בעניין המנהלים כי הנושא מאוד מאוד רגיש וההשקעה צריכה להיות באל קאסום ונווה מדבר יותר מאשר בשגב שלום שזה היישוב שלי, דרך אגב.

<מוחמד אבו עשיבה: היישובים האלה - - -

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מעריכה שיש לי תגבורת של חבר הכנסת סעיד אלחרומי שיודע כל פינה בנגב וכל הנושאים.

עאידה תומא סלימאן: אבל תסבלו אותנו שלא יודעים את כל הפרטים.

עאידה תומא סלימאן: אני שאלתי שאלה מאוד ברורה - מה השינוי הארגוני שעשיתם.

עאידה תומא סלימאן: אמרת לי, הורדנו שני מנהלים.

עאידה תומא סלימאן: אז אני רוצה להבין.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, היה שני מרכזים אזוריים שהיה להם מנהלים וכמה עובדים היו מתחת למנהלים?

<מוחמד אבו עשיבה: אני אתן לך דוגמה ודרך הדוגמה אפשר להבין.

עאידה תומא סלימאן: לא, אל תתן לי דוגמה, תגיד לי מה קרה, פשוט מאוד.

<מוחמד אבו עשיבה: אני ניהלתי את מרכז אל קאסום לפני כן.

<מוחמד אבו עשיבה: היה לי רכזים שרכז אחד נותן ליישוב בחצי משרה ואני ניהלתי את כל האזור עד עכשיו.

<מוחמד אבו עשיבה: היה תמיד מתח בין המרכזים כי המרכזים נותנים שירות לתוך היישובים אבל יש מסביב ליישובים הרבה כפרים לא מוכרים והם עדיין באים ומקבלים את השירות.

<מוחמד אבו עשיבה: אני לא יכול למנוע ממישהו שבא לקבל את השירות, להיפך אני רוצה לעזור לכל האוכלוסייה הבדואית.

<מוחמד אבו עשיבה: מאיפה זה בא?

<מוחמד אבו עשיבה: מספיק שבעה אנשים שינהלו את המרכזים האלה בדרום אבל לעומת זאת יש לי יותר רכזים שיתנו שירות בשטח יותר- - -

עאידה תומא סלימאן: מצויין, זאת השאלה שלי - - - אני מבקשת, תענה לי בצורה מאוד ברורה, אני מנסה להבין משהו פה.

עאידה תומא סלימאן: אמרתי לי, הורדנו שני מנהלים, תגיד לי כמה רכזים הוספתם, מה הבעיה?

<מוחמד אבו עשיבה: הוספנו בערך ארבעה רכזים ועוד עובדות סוציאליות שגם מלוות את המרכזים האלה.

<מוחמד אבו עשיבה: סדר גודל של שבעה עובדים נוספים.

עאידה תומא סלימאן: במקום שני המנהלים שהיו.

<אלה בר דוד: ואז כל אחד מהמרכזים הקיימים, למשל רהט היום, טראבין שלמשל היה באל קאסום היום הוא משורת בריאן רהט.

<אלה בר דוד: את מבינה את השינוי הארגוני שקרה?

<אלה בר דוד: בעצם כל השבעה מרכזים שיושבים ביישובים הגדולים משרתים את הקרובים אליהם מתוך - - -

<מוחמד אבו עשיבה: אבל המרכז יושב בטראבין לא ברהט.

<מוחמד אבו עשיבה: השירות מגיע לתושבים - - -

<אלה בר דוד: הוא מנוהל מרהט אבל הוא יושב בטראבין ונותן שירות בטראבין.

סעיד אלחרומי: מוחמד, תסכים איתי, קח אותה בתוך עצה, אנחנו רוצים להעצים את המועצות האזוריות, אנחנו צריכים לפעול להעצמת היישובים האלה.

סעיד אלחרומי: כשיש לי מנהל שמתמקד רק באל קאסום שזה שבעה יישובים, זה לא שניים, שלושה, זה חשוב מאוד.

סעיד אלחרומי: גם תדמיתית, גם בעניין של העצמה של האנשים שם, גם שייכות למועצה הזאת.

סעיד אלחרומי: אני מציע לך, תשקלו את זה שוב, אפילו, אפילו, אם אנחנו מוותרים על אחד מהיישובים.

סעיד אלחרומי: העניין התקציבי אני חושב שזה לא הגורם החשוב כי אתם הוספתם רכזים במקום מנהלים, ולכן נווה מדבר ואל קאסור אני מציע מבין הנגב, מי שמכיר כמו את כף היד שלו את כל מה שקורה בנגב, תשקלו את זה שוב.

עאידה תומא סלימאן: טוב.

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת עכשיו, באמת, תתמקדו בלהציג מה התכנית החדשה.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, מה המצב בעניין מעונות יום, יש לי הרבה שאלות למשל בזה, מה התכניות מבחינת הכשרה מקצועית, איך אתם הולכים לשלב יותר נשים, האם לריאן יש תכניות ברורות בעניין נשים.

עאידה תומא סלימאן: בואו נתמקד, נעשה את זה קצר.

<אלה בר דוד: אני אציין שאחד השינויים המרכזיים שעשינו בשנה האחרונה בריאן היה שינוי התמהיל, כמובן, ליותר אחוז נשים.

<אלה בר דוד: אני מזכירה בעבר שהתחלנו זה היה בערך חצי חצי, כשהתחלנו בבדואים בדרום.

<אלה בר דוד: והיום היעדים שנקבעו שמוחמד צריך לעמוד בהם הם 70% נשים.

<אלה בר דוד: בהתאמה לכך שהגדלנו את שיעור הכניסה של נשים התאמנו את ההכשרות מתוך ריאן.

<אלה בר דוד: יש הכשרות רבות באגף להכשרה מקצועית כבר היסטורית אבל אנחנו הרגשנו שאנחנו רוצים לפתח תחומים מאוד ספציפיים בריאן בעניין של הכשרות נשים.

<אלה בר דוד: גברתי, יש כאן נתונים, אם את רוצה אני יכולה לציין אותם.

<אלה בר דוד: היה אלמנט של כניסת כל ההכשרות הטכנולוגיות, הכשרות רפואיות בתחום של סייעות רופאי שיניים, מדריכות חדר כושר ובריאות, עולמות חדשים שלא היו קיימים מבחינת הכשרה.

<אלה בר דוד: היום דרך ריאן יש לי יותר גמישות, לנו כמשרד, כממשלה, יותר גמישות לפעול בעניין של הכשרות שהן הרבה יותר מותאמות לאוכלוסייה וכמובן עדיין אנחנו משתמשים בכלים הגנריים של האגף להכשרה מקצועית גם ברמה של הכשרות.

<אלה בר דוד: אבל אני כן אגיד שזה יותר לגברים.

<אלה בר דוד: ההכשרות המוסדיות של האגף - - -

עאידה תומא סלימאן: כן, אחת מ- - - הייתה שההכשרות היו מוטות מגדרית יותר לגברים.

<אלה בר דוד: וחד משמעית שינינו את זה דרך ההכשרות הפנימיות שריאן מממנים.

<אלה בר דוד: הכשרות פנימיות זה תקציב ריאני שמאפשר את הגמישות הזאת שגברתי ציינה, וביקשה, ועשינו את השינוי הזה.

<אלה בר דוד: אני כן אגיד עוד הישג אחרון נוסף גברתי ואז נעבור למעונות יום ואני אדבר גם על התכנית החדשה.

<אלה בר דוד: אני חושבת שבניית ה-capacity מבחינת הצוות הוא אולי ההישג המרכזי של מרכזי ריאן.

<אלה בר דוד: עצם זה שהוכשרו אנשים מאוד מוכשרים כשלעצמם אבל אף אחד לא עסק בתעסוקה לפני 5-10 שנים בצורה כזאת באוכלוסייה הבדואית ואנחנו הכשרנו צוות מאוד גדול, ממש פרופסיה של מקדמי תעסוקה.

<אלה בר דוד: יש לנו שתי מנהלות מתוך השבעה מרכזים, שתי מנהלות של מרכזים מדהימות.

<אלה בר דוד: אני חושבת שאולי זה אחד ההישגים, זה גם מצויין כאחד ההישגים במחקר הערכה.

<אלה בר דוד: מבחינת ההסתכלות קדימה, מבחינת ריאן, אז אנחנו רוצים כרגע עם השינויים הארגוניים לשמור על השירות לאוכלוסייה ולהמשיך אותו.

<אלה בר דוד: אנחנו מתוקצבים בתכנית החדשה בתקציב רב שנתי עד 2020.

<אלה בר דוד: האלמנט המרכזי גברתי, ואנחנו נשמח לסיוע של הוועדה בהקשר הזה, זה הסיפור של העברית.

<אלה בר דוד: אנחנו זיהינו את העברית כאלמנט מרכזי שאנחנו רוצים להכנס בו.

<אלה בר דוד: עד עכשיו במרכזי ריאן עשינו בין 60 ל-120 שעות עברית תעסוקתית ואנחנו הרגשנו שזה לא מספיק טוב.

<אלה בר דוד: פנינו בבניית החלטת הממשלה החדשה למשרד החקלאות והכנסנו לתוך ההחלטה תכנית ללימוד עברית ולהכשרת מורים לעברית שהם מאוד חסרים במגזר.

<אלה בר דוד: אנחנו רוצים לפתח את כל הרמות, יש שש רמות, כמו אולפן, כמו שעולים היו באים לאולפן, שש רמות, עברית, לפתח אותן אבל בהתאמה - - -

עאידה תומא סלימאן: יש לי הרגשה שההצלחה הכי גדולה של תכניות החומש בענייני תעסוקה זה שהערבים למדו עברית טוב.

עאידה תומא סלימאן: אתם משקיעים כל כך בלימודי עברית שאני לא יודעת איפה ישתמשו בהם.

עאידה תומא סלימאן: את האמת, בלי לספק להם מקומות תעסוקה אני לא יודעת איפה ישתמשו בהם חוץ מאשר שיקבלו שירותים.

סעיד אלחרומי: מורים?

<אלה בר דוד: הכשרת מורים לעברית.

סעיד אלחרומי: משרד הרווחה - - -

<אלה בר דוד: למבוגרים, לתחום התעסוקה, כן.

עאידה תומא סלימאן: יש 13,000 מורים ומורות עם תעודות הוראה במדינת ישראל, ערבים, שאני בטוחה שיש ביניהם לפחות 1000 שלמדו עברית שלא מוצאים עבודה.

עאידה תומא סלימאן: למה צריך עכשיו להתחיל להכשיר?

עאידה תומא סלימאן: תחפשו אותם, תעשו איזשהו תיאום ביניכם לבין המשרדים - - -

סעיד אלחרומי: אולי לא הסברת את עצמך נכון אבל מורים לעברית יש בשפע- - -

<אלה בר דוד: אין בשפע, חד משמעית, מורים - - -

מסעוד גנאים: יש תכנית למבוגרים, במיוחד נשים שמלמדים אותה אבל לצערי הרב התקציב המיועד להם איננו עכשיו - - -

<אלה בר דוד: אתה מדבר על השכלת מבוגרים ואני מדברת על לימודי עברית לתעסוקה, אדוני.

<אלה בר דוד: אחד האלמנטים, הבית ספר המרכזי שמלמד עברית במדינת ישראל זו האוניברסיטה העברית, הבית ספר לתלמידי חו"ל, אחד האלמנטים המרכזיים הם עושים את מכינת תדרה לאוכלוסייה המזרח ירושלמית שהיא אוכלוסייה עם אפס עברית כי הם לומדים את הטאוג'י.

<אלה בר דוד: ואחד הדברים שאנחנו למדנו מהם ואנחנו בפיתוח זה שאי אפשר לקחת כל מורה ללמד שפה, להקנות שפה, בשביל שאחר כך אתה תוכל להשתמש בה בשוק העבודה יש צורך בהכשרה ספציפית.

<אלה בר דוד: ובהחלט המטרה שלנו היא לאתר את כל אותם המורים המובטלים, לתת להם את ההכשרה אקסטרה הזאת להקניית השפה העברית ולהכניס אותם ללמד בתוך המרכזים, בתוך מרכזי ריאן - - -

סעיד אלחרומי: זה קצת מופשט, את מדברת על מורים לנשים ולגברים המובטלים שאנחנו צריכים - - -

<אלה בר דוד: דרך המרכזים.

סעיד אלחרומי: אה זה כבר סיפור אחר.

<אלה בר דוד: לשם אנחנו מכוונים.

<אלה בר דוד: גברתי, כשאמרתי שאנחנו צריכים את עזרת הוועדה התכוונתי לכך שאנחנו כבר כמעט כשנה מבקשים את התקציב בשביל לצאת להפצה של הקורסים ולהתחיל להפעיל אותם ואנחנו נתקלים בקשיים שם.

עאידה תומא סלימאן: איזה תקציב?

<אלה בר דוד: יש שם תקציב של כמיליון ₪ בשנה רק לבדואים דרום.

<אלה בר דוד: 3 מיליון לשלוש שנים.

<אלה בר דוד: אנחנו הגשנו את התכנית ואנחנו מחכים לתקציב ואנחנו - - -

סעיד אלחרומי: זה לא - - - בתכנית החדשה?

עאידה תומא סלימאן: משרד החקלאות נכון?

עאידה תומא סלימאן: אני לא מבינה, היו בשנים שעברו עודפים של תקציבים שלא נוצלו.

<אלה בר דוד: לא בתחום שלנו.

<יריב מן: לא, לא, לא.

<יריב מן: לה יש תקציב שאנחנו במגעים עם משרד האוצר, הנציג שלהם לא נמצא פה אז אני אדבר בשמם, שלא הגיע בשנת 17' לנושא של הכשרות עברית תעסוקתית ואנחנו מול האוצר במגעים להחזיר את התקציב הזה משנת 17' לשנת 18'.

<יריב מן: שום דבר לא יישאר באוצר, הכל יחזור לטובת האוכלוסייה.

<יריב מן: כל תכנית - - -

עאידה תומא סלימאן: אז למה כשאמרתי שיש עודפים אמרתם לי לא?

<יריב מן: לא, את התכוונת לעודפים מהתכנית הקודמת, 3708.

<יריב מן: אחוזי הניצול שלה, ואני חזרתי על הנתון הזה גם בפעם הקודמת פה הם בין הגבוהים מבחינת יישום התכניות.

<יריב מן: זה נכון שברמת התוצאה, ואת צודקת, אנחנו לא מגיעים תמיד לתוצאות שאנחנו רוצים, אנחנו לא נמצאים איפה שרצינו להיות מבחינת המטרות ואני מוכן להגיד את זה ראשון ויש לנו לאן להשתפר.

<יריב מן: אבל מבחינת היישום של התכניות, מבחינת התפוקות, המשרדים דווקא עמדו מעל ומעבר לציפיות.

<יריב מן: קרוב ל-90% בוצע מבחינת התכניות שהממשלה התחייבה עליהם.

<יריב מן: אני מציע, יושבים פה נציגי מכון ברוקדייל שעשו מחקר הערכה שאנחנו לא השפענו עליו.

<יריב מן: בדקו אותנו.

<יריב מן: אני מציע אולי באחד מהדיונים הקרובים לתת להם את ההזדמנות להראות את המחקר הערכה הזה ושתוכלו לראות את הנתונים ממש.

<יריב מן: הם בדקו את התקציבים הגדולים, לא כל משרד קטן אבל את התקציבים הגדולים.

<יריב מן: צודק חבר הכנסת שדיבר על הנושא של השכלת מבוגרים, זה נכון.

<יריב מן: בתכנית החומש הקודמת היה מרכיב של השכלת מבוגרים, קרוב ל-2.5 מיליון ₪, ולמעשה בתכנית הקיימת הזאת לא ניתן תקציב לנושא הזה - - -

סעיד אלחרומי: חדשה אתה מתכוון?

<יריב מן: כן, כן.

עאידה תומא סלימאן: וגם נזכרו.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שיש עמותת סדרי שהיה לה כיתות לימוד לנשים מבוגרות ונסגרו הכיתות ולא מומנו.

<יריב מן: נכון.

<יריב מן: משרד החינוך עשה סדרי עדיפויות בתכנית החדשה ובעצם, הוא תיכף יגיעו הנה, אבל תהיה השקעה גדולה בבינוי כיתות כי בחברה הבדואית בנגב יש לנו מחסור עצום, גם ילדים לומדים במבנים לא ראויים, חסרים מבנים של כיתות.

<יריב מן: דבר שני זה השקעה במנהל, שמנהלים יהיו עם יותר יכולות מקצועיות ואתם יודעים ש - - - ובטח נציגי משרד החינוך ידברו על זה, אבל היינו חייבים לעשות סדרי עדיפויות כאלה שמשרד החינוך אמר, אני חושב שהשכלת מבוגרים זה דבר חשוב, לא מצאנו את התקציב לנושא הזה אבל יכול להיות שבדיון הבא איתך - - -

מסעוד גנאים: אבל התפקיד של משרד החקלאות - - -

עאידה תומא סלימאן: אבל אני בוועדה הזו דנה בנושא של תעסוקת נשים ערביות בדואיות בנגב.

עאידה תומא סלימאן: אני לא צריכה לקבל דיווחים על סדרי עדיפויות של משרד החינוך בבינוי כיתות לימוד.

עאידה תומא סלימאן: אני צריכה לדעת מה משרד החינוך החליט לקחת על עצמו כדי לעודד תעסוקת נשים ערביות בדואיות.

עאידה תומא סלימאן: אם זה לא בסדר עדיפות אז תגידו דוגרי.

עאידה תומא סלימאן: תגידו זה לא בסדר עדיפות שלנו כמשרד, הורדנו את זה, אבל תגידו את זה.

עאידה תומא סלימאן: אבל לא יכול להיות שאני אשאל ימינה ואקבל תשובה שמאלה, זה לא יכול להיות.

עאידה תומא סלימאן: אני מרגישה כבר שתי ישיבות שאנחנו מסתובבים סביב עצמנו ואני לא מקבלת תשובות.

<יריב מן: אז אני רוצה לענות תשובה מאוד ישירה לעניין הזה.

<יריב מן: אגב, שלחנו לכם את התכנית, קיבלתם אותה?

עאידה תומא סלימאן: תיכף אתייחס אליה, שאין בה יעדים ברורים לנשים, אין בה.

עאידה תומא סלימאן: אני מבינה שאי אפשר לקדם - - - יש לך אוכלוסייה הכי מוחלשת, זה הנשים במקרה הזה, האוכלוסייה הכי פחות מועסקת זה הנשים הערביות הבדואיות.

עאידה תומא סלימאן: אם יש תכנית לעידוד תעסוקת נשים ערבים בדואים בנגב אני מבינה שנתח גדול ממנה צריך להיות ממש ברור לנשים.

עאידה תומא סלימאן: הבעיה שמחפשים בנר ואולי מוצאים פה או שם משפטים בעניין תעסוקת נשים.

<יריב מן: זה נכון, גם יש ארבע מטרות להחלטת הממשלה ותעסוקת נשים ספציפית, אני אומר בגלוי, היא לא אחת ממטרות העל.

<יריב מן: אפשר לראות שם חיזוק הרשויות המקומיות, אפשר לראות שם שילוב בתעסוקה אבל, יושבת ראש הוועדה, זה נכון שתעסוקת נשים כיעד הוא לא היעד המרכזי כי בחברה הבדואית אנחנו צריכים לתת מענים, שוב, אני חוזר על מה שאמרתי פה בפעם הקודמת, הפער בין החברה הבדואית בנגב לבין רוב החברה בישראל הוא כל כך גדול והצרכים כל כך עמוקים שהתכנית הזאת לא יכולה, לא תכסה בחמש שנים, לא נסגור את הפער הזה.

<יריב מן: זה נכון ואת צודקת שלא סימנו שם, אין שם חטיבה אחת מטרה כוללת העלאת אחוז תעסוקת הנשים.

<יריב מן: יש שם מילה כללית על תעסוקה, יש חיזוק הרשויות המקומיות.

<יריב מן: אני רוצה להגיד עוד משהו.

<יריב מן: תראו, התכנית הזאת גובשה, בניגוד לתכנית הקודמת שבה הממשלה כמעט ולא ניהלה דין ודברים בכלל עם הנציגות הנבחרת של החברה הבדואית בנגב וחבר הכנסת ודאי יודע את זה.

<יריב מן: התכנית הזאת נבנתה שתשעה ראשי הרשויות המקומיות ישבו עם אמיר לוי, ראש אגף תקציבים הקודם שאי אפשר לחשוד בו שהוא לא מיינדד לנושא הזה, ישבו איתו חמש פעמים.

<יריב מן: הבאנו את נציגי אגף תקציבים לשבת עם נשים וגברים במתנ"ס ברהט ובערערה.

<יריב מן: כלומר, ניסינו לבנות תכנית שגם המנהיגות המקומית של הקהילה תוכל לנכס אותה אליה, למרות שיש פערים של אמון בין החברה הבדואית לממשלה, אבל הלכנו פה מרחק מאוד גדול כדי לתת תחושה - - - ואחד הדברים שהנציגות הבדואית אמרה: אנחנו רוצים לחזק את הרשויות המקומיות.

<יריב מן: לא יכול להיות שאתם משרדי ממשלה מפילים עלינו תקציבים לפה או לשם, אזורי תעשייה, אנחנו רוצים לחזק את האורגן שמייצג אותנו, את הרשות המקומית הבדואית, יש 500 מיליון ₪, אין תקדים לזה ב-922, אין תקדים לזה באף רשות מקומית יהודית שהממשלה שמה 500 מיליון ₪ לחיזוק הרשויות המקומיות.

<יריב מן: הם בוחרים היום סל של כלים מוניציפליים.

<יריב מן: אנחנו עודדנו אותם, אחד מהכלים הוא כמובן העצמת נשים, תעסוקת נשים, אבל בסוף אנחנו רוצים שראשי הרשויות גם יגידו מה הם רוצים.

<יריב מן: כלומר, אנחנו לא רוצים לכפות עליהם כל הזמן את האג'נדה שלנו.

<אלה בר דוד: גברתי, את תרצי שאני אמשיך להתייחס להכשרת נוער ומעונות יום, יש לנו עוד כמה נתונים.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו תיכף נגיע לזה.

עאידה תומא סלימאן: מברוקדייל, בבקשה, מה רצית להגיד?

<יונתן איל: אם אפשר רק לתת איזשהי פרספקטיבה לפחות איך אנחנו רואים את העניין ומבינים אותו.

<יונתן איל: מה שקורה זה שנושא ההשכלה הוא בסופו של דבר תוצאה של המון המון גורמים.

<יונתן איל: כשאתה מסתכל על התוצאה הסופית אתה צריך לחשוב איך אתה יכול להשפיע עליה גם באמצעים ממש ממש הכי ישירים וברורים לעין כמו הכשרה מקצועית, כמו פתיחה של אזורי תעשיה וגם לראות איך גורמים נוספים מאוד משמעותיים יכולים להשפיע עליה בראייה לפעמים יותר ארוכת טווח או בראייה שהיא לפעמים פחות ישירה כמו תחבורה וכמו השכלה.

<יונתן איל: מי שיקרא את כתב ההחלטה יראה שכתוב שם בצורה מאוד ברורה: לחיזוק ההשכלה זה וזה למטרות הגברת התעסוקה, אני לא זוכר כרגע את בדיוק המילים, מי שמסתכל בהחלטה 3708 כתוב השכלה למטרות תעסוקה.

<יונתן איל: ולכן מהבחינה הזאת גם שאתה מסתכל לדוגמה על פעילות של גני ילדים אפילו אז מבחינתי אני רואה את זה כדבר שברור לגמרי שהוא ישפיע.

<יונתן איל: חינוך בגיל הרך ישפיע על שיעורי תעסוקה.

<יונתן איל: רק יקח 20 אולי 25 שנה עד שאנחנו נוכל לקצור את הפירות.

<יונתן איל: אני רוצה ברשותכם לתת נתון אחד שלדעתי הוא מאוד מאוד משמעותי וחשוב לגבי הנושא הזה של קשר בין השכלה לתעסוקה ואנחנו מסתכלים על נתונים של שיעור התעסוקה בקרב נשים בדואיות בדרום לפי נתוני הלמ"ס סקר כוח אדם.

<יונתן איל: ו - - - אתה רואה לדוגמה שנשים שיש להן עד 11 שנות לימוד 7% מהן מועסקות, לעומת זאת נשים עם 13 שנות לימוד אנחנו מגיעים ל-68%.

<יונתן איל: זה הבדל עצום.

<יונתן איל: ההבדל הזה קיים בכל האוכלוסיות לדוגמה גם אם אתה מסתכל על האוכלוסייה היהודית בדרום אז אתה רואה שבקרב נשים עם עד 11 שנות לימוד זה 60% ונשים מעל 13 שנות לימוד זה 85%.

<יונתן איל: יותר, אבל לא הבדל כל כך דרמטי, הבדל שהוא פשוט מדהים.

<יונתן איל: אז לכן, אם תשאלו אותי, אם אתה מעלה את נושא ההשכלה ואתה רואה גם פה בוודאי שינויים לאורך השנים, רק מהמנוף הזה אפשר יהיה להגיע להישגים מאוד משמעותיים, ולכן כשמדברים על השכלה צריכים לדעת שנושא ההשכלה כשלעצמו יש לו השפעה מכריעה גם אם לא רואים את זה באופן ישיר.

<יונתן איל: זהו, מצטער, יצא לי נאום קצר.

עאידה תומא סלימאן: זה בסדר, אני חושבת שההערה שלך במקום אבל רק כאשר מתייחסים אליה לאורך שנים רבות.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, אם מדברים על תכנית שמטרתה לא רק מה המטרות של המדינה אלא גם שהאזרחים יהנו מזה, האזרחיות במקרה הזה, יהנו מזה גם בטווח הקצר ולא יחכו לעוד דור שיגדל ויהיה אקדמאי ויהיה אני לא יודעת מה ואז יוכל להשתלב בתעסוקה.

עאידה תומא סלימאן: צריך לקחת בחשבון שרוב הנשים הערביות הבדואיות הן לא אקדמאיות, הן צריכות תכניות מסוג אחר כדי שיוכלו עכשיו להשתלב בעבודה ולא אחרי 20 שנה הבנות שלהן ישתלבו בעבודה.

עאידה תומא סלימאן: אז על זה אני מדברת.

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת מסעוד גנאים.

מסעוד גנאים: תודה גברתי היושבת ראש.

מסעוד גנאים: אין ספק שהדיון חשוב, אני מתנצל על זה שבאתי מאוחר ועל זה שאני חייב לרוץ לוועדת החינוך.

מסעוד גנאים: אני חושב שאם הממשלה בגדול ואם הרשויות המוסמכות, משרד העבודה וכו', היו מעוניינים באמת לשלב את הנשים הערביות מהנגב, הבדואיות, במקומות עבודה, הם צריכים להיות גם רציניים אם זה בהקצאת תקציבים מתאימים ובאמת מחוללים שינויים ולא רק דברים פשוטים פה ושם.

מסעוד גנאים: דבר שני צריך לעבוד על תכניות שהן מתאימות לנשים האלה כדי שישתלבו במקום העבודה.

מסעוד גנאים: אין ספק שעניין ההשכלה שהוזכר הוא חשוב מאוד.

מסעוד גנאים: אני לא הייתי בהתחלה כדי שאדע באמת כמה תקציב יועד, כמה נוצל וכמה אחוז של הנשים האלה שהן שולבו במקומות עבודה.

מסעוד גנאים: אני אגיד רק אמירה כללית.

מסעוד גנאים: כולם מדברים על הנגב, כולם מדברים על המצב הסוציואקונומי הנמוך, על הבעיות שיש ביישובים הערביים הבדואים בנגב, אם זה במקומות היישובים המוכרים או לא מוכרים.

מסעוד גנאים: השכלה ועבודה אלה מנופי השינוי, בלי שני הדברים האלה לא יהיה שינוי בחברה הערבית הבדואית בנגב.

מסעוד גנאים: היו לי כמה שאילתות, הייתה לי שאילתה על העניין של חינוך והשכלה למבוגרים, לצערי גם שם, משרד החקלאות הוא שהשיב ואמר שתקציב שיועד ממשרד החינוך הוא איננו השנה.

מסעוד גנאים: אבל אמרו גם שם, אבל יש עודפים, ובסוף, לא יודע באיזה תאריך, אנחנו נחשב מחדש ואולי נייעד תקציבים.

מסעוד גנאים: אז זה התפקיד שלכם - - -

<יריב מן: אני אשמח לקבל את השאילתה כי בדרך כלל אני כותב את המענים אז אני - - -

מסעוד גנאים: כן, יש לי את התשובה גם.

עאידה תומא סלימאן: אני לא מבינה למה אתם מתעקשים שלא היו עודפים.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שמשרד הבריאות החזיר- - -

מסעוד גנאים: רגע, אתה זה שמשיב על השאילתות?

מסעוד גנאים: מי - - -

עאידה תומא סלימאן: אתם יודעים ש-13 מיליון שקלים במשרד הבריאות ב-2016 לא נוצלו לתעסוקת נשים ערביות ואמרתי את זה בישיבה הקודמת ובעוד כמה דברים אחרים.

עאידה תומא סלימאן: תשימו לב שעדיין לא התייחסנו לעניין מעונות היום.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

חנין זועבי: גברתי היושבת ראש, אני חושבת שאנחנו מגבילים את - - - ההצלחה של משרדי הממשלה שהם מגבילים אותנו, התכנית שלהם מלכתחילה - - - הכשל העיקרי שמביא לכשלון הוא שהראייה מלכתחילה מגבילה אותנו בתכניות ספציפיות ואנחנו נכנסים לתוך הגבולות של התכניות האלה שממילא מתוכננות לא בשביל להעלות, לשפר, מציאות שבה אחוז העוני 63%.

חנין זועבי: אני אומרת שכאשר מדברים על תכניות של הכשרה אז זה אולי מתאים לאוכלוסייה עם עוני של 20%, של 25%, של 15%, מתחילים עם תכניות הכשרה.

חנין זועבי: אוכלוסייה של 63%, אתם מדמיינים מדינה אחרת בעולם שכאשר היא רוצה לטפל באחוז של עוני לילדים 68% ועוני באוכלוסייה 68% מתחילים בקורסי הכשרה?

חנין זועבי: לא אומרים זה מצב שמצריך אותנו לתכנן בצורה אסטרטגית אחרת, אסטרטגיה אחרת.

חנין זועבי: אזורי תעשייה, מפעלים ואחר כך אנחנו מגיעים להכשרה וקורסי הכשרה.

חנין זועבי: אני מרגישה שאנחנו במשחק אבסורד כאשר מדברים על חצי משרה של קורס הכשרה ועל כמה קורסי הכשרה נסגרו אין רמת עוני של 63%.

חנין זועבי: וכאשר הממשלה עצמה אישרה תכנית של 15 מפעלים ביישובים היהודים שהם עם עוני של 14%, פחות מרבע העוני ביישובים הערבים, שם יודעים לתכנן, לפתוח 15 מפעלים ב-2016, 15 מפעלים ליישובים יהודים עם אחוז עוני של 14% ואלה עם אחוז עוני של 60% מדברים על קורסי הכשרה ובאים ומדברים על תכנית חומש.

חנין זועבי: אנחנו גם צריכים להיות טיפשים לא רק מופלים לרעה ולא רק מדוכאים, צריכים גם להיות טיפשים.

חנין זועבי: לפחות טיפשים אנחנו לא, אנחנו לא טיפשים.

חנין זועבי: אני לא מאמינה שאני מדברת על קורס הכשרה עם 64% עוני.

חנין זועבי: אז אתם מצליחים, אני לא יכולה להאשים אתכם, אז אתם תצליחו בקורסי הכשרה, תתנו עוד קורסי הכשרה, כמה זה יפחית את אחוז העוני?

חנין זועבי: מ-64% ל-%60 , ל-98%?

חנין זועבי: אם כל התכנית שלכם הצליחה ובגדול.

חנין זועבי: האמת, צריכים לדבר לא רק על 922 כי גם 922 לא דיברה על אזורי תעשייה ולא על פתיחת 15 מפעלים כמו ליישובים היהודים, 15 מפעלים, ששה בערד, ארבעה בירוחם, שניים בדימונה.

חנין זועבי: ופה אני צריכה להתווכח על קורס הכשרה.

חנין זועבי: באמת, אנחנו רציניים, אנחנו לוקחים את עצמנו ברצינות?

חנין זועבי: 60% עוני לא מדברים על קורסי הכשרה, מדברים על אזורי תעשייה - - -

עאידה תומא סלימאן: כן, חנין, אני מסכימה איתך, אבל בגלל זה קיימנו - - -

חנין זועבי: יש בבסיס - - -

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שיש - - - אני לא אתווכח איתך על הבסיס ועל הראייה האסטרטגית אבל - - - אני לא אתווכח איתך כי את יודעת מה עמדתי בנושא הזה.

עאידה תומא סלימאן: אבל מה שניסינו לעשות בדיונים האלה, אזורי תעשייה תהיה לנו ישיבה עם משרד הכלכלה, הם יצטרכו להגיע ולתת דיווח מה עם אזורי התעשייה.

עאידה תומא סלימאן: ואני רוצה לראות את הפאזל הזה מתווסף.

עאידה תומא סלימאן: בינתיים מה שאני רואה, לצערי הרב, שגם כאשר יש משרד אחד שאמור לאסוף את הפאזל הזה אני לא רואה אתכם מנווטים אותו כדי שבאמת תדעו מה קורה.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, כדי לעשות הכשרה צריך קודם כל לדעת באיזה סוג של עבודה הם הולכים לעבוד.

עאידה תומא סלימאן: האם נעשה מיפוי בנגב של איזה סוגי תעסוקה קיימים?

חנין זועבי: עאידה אני אשלים, אני אעבוד לרמת המיקרו, היותר קונקרטית להכשרות.

חנין זועבי: עכשיו אם יש לי מפעלים, כמו שעאידה אומרת, אם יש לי מקומות עבודה ספציפיים אני אכשיר את האנשים האלה למקומות האלה, אבל להכשיר אותם למה?

חנין זועבי: אכשיר אותם עם שביעות רצון, לפי הדוחות שלכם או אני לא יודעת הדוחות של מי, שביעות רצון של 40% גם אם ההכשרה נוצלה במלואה, התקציב נוצל ו- - - של הנשים הערביות.

חנין זועבי: לכן כאשר אנחנו מעריכים את קורסי ההכשרה אז מעריכים אותם על התמדה של עבודה, עבודה שמוציאה מעוני, עבודה שלא מוציאה מעוני.

חנין זועבי: אנחנו רוצים לצאת מהעוני.

חנין זועבי: אז גם אנחנו כן יש אולי הצלחה, לא יודעת מה, אנחנו נשחק אותה - - - בהצלחה, נשחק על עצמנו ונגיד הצלחה, אבל ההשמה הזאת לא מוציאה ממעגל העוני וזו גם כן השאלה, איך מעריכים את ההצלחה של התכניות האלה.

חנין זועבי: רק לשים אישה לכמה חודשים אולי בעבודה שהיא לא מתאימה לכישורים שלה, אולי בעבודה שהיא לא תתמיד בה לשנים וגם בעבודה משרה חלקית אולי, העבודה שלה מוציאה אותה מעוני.

חנין זועבי: אני לא יכולה - - - אני לא מאשימה אתכם, אני חושבת ש-60% לא מתחילים בכלל עד שנגיע לקורסי הכשרה צריכים להתחיל ושם כל המאמץ שלנו ושם כל הדיבור שלנו, כל הכעס שלה יופנה, אל תפקיעו אדמות, תפתחו אזורי תעשייה, תפתחו מקומות עבודה ותראו רק שהאבסורד הגדול, מדברים על תכניות חומש לערבים ואומרים 922 אבל בונים 15 מפעלים ליישובים היהודיים.

חנין זועבי: אבסורד.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: מעונות יום.

<אלה בר דוד: אני חושבת שדבריה שחברת הכנסת לעניין הכשרה, אני חושבת שהשינוי המהותי שנעשה, באמת, כי הבנו בדיוק את מה שאת מדברת, הקושי של נשים ערביות למצות את ההכשרות הסטנדרטיות ובעצם מה שבנינו, החדשנות דרך מרכזי ריאן זה היכולת להכשיר אותן לדברים שהן יעסקו בהן, יש מיפוי תמידי דרך המרכזים בדרום ואנחנו רואים השפעה משמעותית על הקורסים המותאמים.

<אלה בר דוד: לקורסים המותאמים אנחנו תמיד עם צפי של מעסיק באופק ואחוזי ההשמה הם גבוהים.

<אלה בר דוד: בהנדסאים שזה הכשרה ארוכה גם אנחנו רואים אחוזי השמה פנומנליים, שינוי אדיר.

<אלה בר דוד: אלה שמדופלמים, ושם אנחנו עושים עבודה להעלות את שיעורי הדפלום הם - - -

עאידה תומא סלימאן: אלה, בואו נסכים - - -

<אלה בר דוד: העלנו את זה מ-0 ל-25%, אנחנו רוצים להגיע ליותר מ-50% - - -

חנין זועבי: כמה במספרים המוחלטים - - -

עאידה תומא סלימאן: שנייה, אני מבקשת, אני חושבת שכולנו יודעים שלהשכלה גבוהה ולאנשים, וזה מה שנאמר לנו, לנשים וגברים שיש להם השכלה גבוהה יש להם מה לעשות בנגב.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, הם ימצאו עבודה, יש מחסור כל כך אדיר שהם ימצאו.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לדעת מה מתכננים לאלה שלא למדו, לא סיימו כיתה י"ב, שלא הלכו לאוניברסיטה וזה רוב הנשים ואלה בדיוק הנשים שנמצאות מתחת לקו העוני, ואלה בדיוק הנשים שמגדלות את הילדים שלהן בעצמן.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לשאול מה אתם מתכננים, מה הפתרון של מרכזי ריאן לנשים האלה, האם נבדקו אפשרויות תעסוקה לנשים האלה ואיזה סוג הכשרות אתם נותנים?

עאידה תומא סלימאן: בואו לא נדבר על ההשכלה הגבוהה.

<אלה בר דוד: מעבר למרכזי ריאן שעוד רגע מוחמד יתייחס חשוב לי להגיד שאחד האלמנטים המרכזיים, גברתי, זה בגלל שיעורי הנשירה הגדולים אנחנו רצינו מאוד להרחיב את כל הבתי ספר המקצועיים להכשרת נוער בדגש על נשים.

<אלה בר דוד: ניסינו להכניס את זה להחלטת הממשלה האחרונה, נתקלנו במחסום.

<אלה בר דוד: אנחנו מנסים מתקציבנו אנו בהקשר של למצוא עוד פתרונות בשביל לתקצב את זה אבל הסיפור של הכשרת נוער, לתפוס אותם מ-ט' עד י"ב - - -

עאידה תומא סלימאן: אני לא דיברתי על נוער.

<אלה בר דוד: הכשרת נוער, גברתי, היא קריטית, היא תחת המשרד שלנו, הכשרה מקצועית לנוער ולי מאוד מאוד חשוב - - -

חנין זועבי: מה זה בית ספר מקצועי, טכנולוגי?

<אלה בר דוד: זה משרד החינוך, בתי ספר טכנולוגיים.

<אלה בר דוד: אני מדברת על בתי ספר של הכשרה מקצועית.

<אלה בר דוד: אחד מבתי הספר המרכזיים שיש לנו שהוא אחד, אני יכולה להגיד הכי טובים באוכלוסייה בכלל, לא רק באוכלוסייה הערבית, הוא עמל רהט.

<אלה בר דוד: יש לנו כרגע רק שלושה בתי ספר: עמל רהט, בית ספר בחורה, בנים ובנות ובית ספר ב - - - ואנחנו רוצים להרחיב את השירות הזה ולתפוס את כל הילדים והילדות שהולכים לאיבוד.

עאידה תומא סלימאן: גברת אלה, אני שאלתי, זה מתחיל כבר להיות אבסורדי, אני שאלתי על הנשים, ענית לי על הנוער.

עאידה תומא סלימאן: אני שואלת על הנשים, מה קורה עם רוב הנשים הערביות הבדואיות בנגב שאין להן השכלה גבוהה וכמעט אין להן השכלה.

עאידה תומא סלימאן: אם מדברים על תעסוקת נשים אז תעסוקת נשים.

עאידה תומא סלימאן: אל תדברו איתי על תעסוקת נוער.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שבעתיד הן יהיו נשים, הנערות היום.

עאידה תומא סלימאן: אבל אני שואלת בצורה הכי ברורה.

עאידה תומא סלימאן: תגידו לי, אין לנו תכניות ואז אני ארגע, אפסיק לשאול, אבל תגידו לי מה קורה.

<מוחמד אבו עשיבה: קודם כל תודה, אני אתייחס להקשר של מה שמרכזי ריאן עושים.

<מוחמד אבו עשיבה: היום יש לנו אוכלוסייה לא מעטה של נשים שהן פונות אלינו למרכזי ריאן, ובשנה האחרונה, 2017, המספר עלה משמעותית - - -

עאידה תומא סלימאן: על איזה מספרים מדברים?

<מוחמד אבו עשיבה: הפכתי להיות מ-40% נשים שקיבלו שירות אצלנו ל-70%.

<מוחמד אבו עשיבה: האתגרים שלי - - -

עאידה תומא סלימאן: אפשר מספרים לא רק אחוזים.

<מוחמד אבו עשיבה: בשנה האחרונה 2068 נשים פנו למרכזי ריאן וקיבלו שירות.

עאידה תומא סלימאן: זה 70% מסך הכל הפונים אליכם?

<מוחמד אבו עשיבה: מהמשתתפים שקיבלנו במהלך השנה.

עאידה תומא סלימאן: אז מה, זה בסביבות 3000 כל תשעת המרכזים נותנים שירות ל-3000?

<אלה בר דוד: חדשים, חדשים בשנה.

<מוחמד אבו עשיבה: משתתפים חדשים לא אלו שטופלו.

<מוחמד אבו עשיבה: כל שנה מתווספים אנשים שמקבלים שירות מריאן בערך 4000 משתתפים.

סעיד אלחרומי: יש שבעה אמרת.

עאידה תומא סלימאן: כן, אבל אמרו שהם פיזרו אותם - - -

<מוחמד אבו עשיבה: יש עדיין אותה כמות.

<מוחמד אבו עשיבה: אני אמשיך להתייחס בקשר למשתתפות שאנחנו מדברים עליהן.

<מוחמד אבו עשיבה: יש לי אתגר קשה בעיקר בשילוב נשים בעבודה ואחד בעברית תעסוקתית, באות אלינו גם הצעירות עם בגרות מלאה מגיעות אלינו לא יודעות לדבר עברית.

<מוחמד אבו עשיבה: זה לא אומר שאין להן עברית, יש להן עברית אולי לעבור את המבחן אבל לתקשר ולדבר מול אנשים ושם זה האתגר שלנו שאלה התייחסה לזה בקשר לקבוצות עברית - - -

סעיד אלחרומי: מוחמד, אישה שרוצה לעבוד על קו ייצור במפעל מה היא צריכה עברית אם היא סיימה י"ב?

<מוחמד אבו עשיבה: אתה צודק, אבל היא צריכה לפחות לתקשר.

<מוחמד אבו עשיבה: אני אתייחס מאיפה ריאן מתחיל.

<מוחמד אבו עשיבה: אנחנו מתחילים מהכנת המשאב האנושי.

<מוחמד אבו עשיבה: מה זאת אומרת?

<מוחמד אבו עשיבה: כשמגיעה כל אישה שרוצה לעבוד - - -

עאידה תומא סלימאן: אני לא במקרה אמרתי שהתכניות על לימודי עברית האלה כבר משגעות אותי.

עאידה תומא סלימאן: אני מרגישה שיש מטרה אחרת מאחורי התכניות האלה, אני מאוד מצטערת.

<אלה בר דוד: ממש לא, חד משמעית.

<מוחמד אבו עשיבה: כל אחת שרוצה להשתלב בעבודה צריכה לעבור איזשהו ראיון קבלה וזה משהו שהוא מקובל על כולם וידוע.

<מוחמד אבו עשיבה: בשביל לעבור את הראיון קבלה הזה היא צריכה לפחות לתקשר, ואנחנו עושים את זה - - -

עאידה תומא סלימאן: אתה יודע מה?

עאידה תומא סלימאן: אני אעצור אותך פה, אם העבודה שלה לא מחייבת אם היא תעמוד על קו ייצור אז שיביאו ערבי שיעשה לה את הראיון.

עאידה תומא סלימאן: מה זה צריך להיות?

עאידה תומא סלימאן: שיביאו מישהו שמבין ערבית שיעשה לה.

עאידה תומא סלימאן: עכשיו צריך להעביר אותה קורס עברית כדי שתתקבל לעבודה שבכלל היא לא פותחת את הפה?

<מוחמד אבו עשיבה: אני לא התמקדתי בעברית אבל פשוט שאלתם שאלות אז עניתי.

<מוחמד אבו עשיבה: אני לא התמקדתי בעברית אבל פשוט שאלתם שאלות אז עניתי.

<מוחמד אבו עשיבה: אני לא התמקדתי בעברית, אני מתמקד בעוד דברים נוספים.

<מוחמד אבו עשיבה: רוב המאגר של הנשים שמגיעות אלינו הן נשים שדורשות עבודה בתוך היישובים ואין לי איך לספק להן עבודה בתוך היישובים.

עאידה תומא סלימאן: יופי, הגענו לזה.

סעיד אלחרומי: מוחמד, הגעת לנקודה הנכונה.

עאידה תומא סלימאן: תכנית שלמה לעידוד תעסוקה שאין בה סעיף של יצירת מקומות עבודה.

<מוחמד אבו עשיבה: טוב זה - - -

<אלה בר דוד: גברתי אני - - -

עאידה תומא סלימאן: יחד עם הוא - - - מחוץ לעיר, אפילו מחוץ לעיר.

<יריב מן: יושבת ראש הוועדה אני יכול רגע להתייחס לזה?

<יריב מן: בדיון הבא מגיעים משרד הכלכלה נכון?

<יריב מן: שאחראים על פיתוח אזורי תעשייה.

<יריב מן: יש בנגב אזור תעשייה מרחבי ששייך לרהט, להבים ולבני שמעון, נקרא עידן הנגב, במפעלי סודה סטרים וקרגל עובדים עכשיו כבר מעל, נדמה לי, 800 אנשים מהם אחוז גבוה של נשים עובדות במפעל סודה סטרים.

<יריב מן: אנחנו נמצאים, במקרה היום מתקיים דיון, ולא במקרה, אצל מנכ"ל משרד הכלכלה על הנושא של הרחבת אזורי התעשייה כי אנחנו טוענים, ואנחנו יודעים את זה מתוך הדיאלוג עם הקהילה, שהרבה מאוד מהנשים לא יכולות לצאת לעבוד מחוץ לגבולות היישוב, אני אוהב את זה, אני לא אוהב את זה, אני לא מביע את דעתי על העניין הזה.

<יריב מן: ורבות מהן שיש להן פוטנציאל להיות מועסקות גם באזור התעשייה החדש שיבנה בשוקת שהוא שייך גם לחורה, ללקיה, למיתר ולבני שמעון.

<יריב מן: גם שם אישה משגב שלום לא תקח אוטובוס ותסע לעבוד בגלל איזשהם נושאים שהם קשורים לתפיסה של הקהילה הבדואית עצמה שאני לא בא להתערב בהם.

<יריב מן: יש ויכוח מאוד גדול - - -

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לשאול אותך.

עאידה תומא סלימאן: הכלכלה נעזוב, אזורי תעשייה נעזוב, נדבר כשיהיה משרד הכלכלה.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לשאול, משרד העבודה ורווחה, יש ארגונים שאני מכירה שפיתחו את הרעיון של מטבח שמספק את המנות לילדים בבתי הספר.

עאידה תומא סלימאן: למה לא מאמצים את המודל הזה והופכים אותו לנושא דגל בתשעת היישובים הקיימים?

<יריב מן: זה מודל מנצח שעבר עכשיו למגדל העמק מרוב שהוא מוצלח אבל תתייחסי לזה את את - - -

עאידה תומא סלימאן: כן, במגדל העמק מוכנים לקבל אותו אבל - - -

<יריב מן: לא, למה - - -

עאידה תומא סלימאן: אבל למה לא מפתחים אותו לכלל, למה?

עאידה תומא סלימאן: זה מספק - - -

חנין זועבי: כי אחראי על המכרזים במשרד החינוך לא נתן שם - - - הוא קודם כל יש לו עמדה נוגדת ליוזמה הזאת - -

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שאת התעסקת בנושא הזה לתקופה מסויימת.

חנין זועבי: - - ומשרד החינוך זה נעצר שם.

<יריב מן: אני לא רוצה לענות בשם משרדי ממשלה אחרים אבל - - -

<אלה בר דוד: אני יודעת את העבודה שאנחנו עושים בתחום הזה עם הסקר התכנות, אנחנו מאוד רוצים להרחיב את זה, אנחנו רואים בזה עולם של ביקוש, אנחנו נייצר את כל המעטפת שוב, של צד ההון האנושי בשביל לעטוף את זה כמה שאפשר.

<אלה בר דוד: זה בהחלט עולם של פיתוח כלכלי שאנחנו תומכים בו מאוד.

חנין זועבי: משרד הכלכלה עשה - - - עשיתי מחקר - - -

<אלה בר דוד: סקר התכנות כלכלי שהוכיח - - -

חנין זועבי: היא אמרה שעם התקציב שמשרד הכלכלה מקציב לתכנית הזאת התכנית כדאית כלכלית.

חנין זועבי: עשה תכנית עם כדאיות כלכלית ואמר שהוא מוכן, זה נעצר אצל משרד החינוך אז תבררי שם.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה חבר הכנסת סעיד.

עאידה תומא סלימאן: עוד לא הגענו למעונות כפי שתדעו.

סעיד אלחרומי: תודה כבוד היושבת ראש, תודה לאנשי משרדי הממשלה שהגיעו ובאמת קיבלו תכנית והם לא האנשים שבעצם מתווים את המדיניות אלא אנשי הביצוע בשטח.

סעיד אלחרומי: אני אתייחס למה שיש בעיקר למשרד הרווחה, מה שיש בידינו, ואחר כך אגיד כמה מילים לגבי הכלל.

סעיד אלחרומי: ואני חושב שאמרת, עאידה, שאנחנו נקיים ישיבה מסכמת שבה אפשר להציג את ה- - - הערה ראשונה היא לגבי מרכזי ריאן.

סעיד אלחרומי: אני אמרתי את ההערה שלי, גם אם זה תקציבית אני חושב שאין הבדלים תקציביים אבל למראית עין למען חיזוק, למען העצמה של שבעה יישובים באל קאסור, ארבעה יישובים ב- - - תשקלו את זה, תשבו על זה.

סעיד אלחרומי: ב' - בקשר להכשרות המקצועיות - הכשרות מקצועיות עושים כשאנחנו רואים את היעד והיעד שלנו הוא תעסוקה.

סעיד אלחרומי: יש לי דוגמאות, מגיעות אליי למשרד נשים בדואיות שכבר היו בהכשרות כמה פעמים.

סעיד אלחרומי: למה?

סעיד אלחרומי: כי לשכת התעסוקה, היא מגיעה לשם, אחרי כמה חודשים אומרים לה יש לך קורס פעם עברית ופעם לא יודע מה, היא הולכת לקורס ששה חודשים וחוזרת ואם היא לא הולכת לקורס שוללים ממנה את הקצבה.

סעיד אלחרומי: זהו - -

עאידה תומא סלימאן: ככה מורידים את אחוז האבטלה.

סעיד אלחרומי: - - ואז זה יוצר מעגל שמסתובב ונכון, יש ניצול של הכשרה, יש ניצול של קורסי העברית אבל אחרי קורס העברית היא חוזרת ללשכת התעסוקה.

סעיד אלחרומי: וכאן נוצר אפילו מצב עוד יותר אבסורדי, אני דיברתי עם שר הרווחה בנושא הזה, שלשכת התעסוקה מתעקשת לחלק מהנשים שבכוח את צריכה לצאת לעבודה, היא לא נותנת לה את העבודה אבל תביאי לנו תלוש משכורת, תלוש משכורת של ארבע שעות.

סעיד אלחרומי: המסכנה, אני אומר לכם, המסכנה הולכת למקום תעסוקה, הוא לא רוצה עובדים, הוא נותן לה תלוש משכורת באופן פיקטיבי והיא מגיעה ללשכת התעסוקה - -

עאידה תומא סלימאן: ככה הוא מלבין חלק מהכסף.

סעיד אלחרומי: - - והיא מגיעה ללשכת התעסוקה וחוזרת.

סעיד אלחרומי: היא מקבלת קצבה חודשית, מה שהייתה מקבלת לפני או פחות 200-300 ₪ או 500 ₪, בינתיים מהמעגל הזה מי שהרוויח זה האדון בעל המפעל או בעל העסק שבעצם העסיק אדם שהוא לא קיים בפועל אצלו אבל נתן תלוש משכורת והתחמק ממס הכנסה.

סעיד אלחרומי: זה המרוויח היחיד.

סעיד אלחרומי: לא אנחנו, המדינה, ולא האדם עצמו או האישה עצמה.

סעיד אלחרומי: זה שתיים.

סעיד אלחרומי: שלוש - הסיפור הזה של נשים בעיקר חד הוריות ואמהות.

סעיד אלחרומי: הייתה אצלי אישה שהציעו לה מקום עבודה שמתחיל בחמש וחצי בבוקר ושש בבוקר.

סעיד אלחרומי: הפקידה שקיבלה אותה אמרה לה, תשמעי, אם את לא הולכת למקום עבודה את לא תקבלי את הקצבה החודשית שלך של הבטחת הכנסה.

סעיד אלחרומי: היא הגיעה אליי עם דמעות בעיניים, חברים, עם דמעות בעיניים.

סעיד אלחרומי: אז אנחנו צריכים להחליט, או שיש תכנית שאמא חד הורית אחרי שהיא שולחת את הילדים בני 6-7-8 לבית הספר, בשבע וחצי היא תצא מהבית עד שתיים-שתיים וחצי היא תחזור הבייתה, זה מצויין, ותפסיקו את הקצבה.

סעיד אלחרומי: זה גם יתרום להעצמת האישה עצמה והיא מחפשת מקום עבודה.

סעיד אלחרומי: אני חושב שהסיפור בסוף מתנקז למקום העבודה.

סעיד אלחרומי: איפה שאין לנו מקומות עבודה אנחנו גם אם נעשה הכשרה מקצועית, גם אם נתאמץ במעונות יום שישימו את הילדים שם ונקציב הרבה כסף העניין הוא סדרי עדיפויות.

סעיד אלחרומי: אם אנחנו מקימים מעון יום במיליונים ביישוב מסויים, ודרך אגב, למה רציתי שתדברי על מעונות היום?

סעיד אלחרומי: אני רוצה לדעת כמה אחוז ילדים יש במעונות היום.

סעיד אלחרומי: יש מעונות יום ביישובים בדואים שהם סגורים, רבותיי.

סעיד אלחרומי: המדינה השקיעה מיליונים, בנתה את מעון היום אבל אין ילדים שהגיעו למעון היום, אין ילדים.

סעיד אלחרומי: למה אין ילדים?

סעיד אלחרומי: כי האמא היא בכלל לא יצאה לעבודה.

סעיד אלחרומי: למה היא לא יצאה לעבודה?

סעיד אלחרומי: כי אין מקום עבודה בסוף.

סעיד אלחרומי: אנחנו צריכים להתחיל מכאן, להגיע למקום העבודה.

סעיד אלחרומי: בדרך, אנחנו מאוד נחמדים, בדרך אנחנו עושים הכשרה, עושים קורסי עברית, אתם רוצים אנגלית?

סעיד אלחרומי: אני מוכן להתנדב.

סעיד אלחרומי: אנחנו עושים מתמטיקה אבל בסוף, היא עושה את זה כמה פעמים, רבותיי, את הקורס הזה, ואנחנו שוללים ממנה את ה-2000 ₪ והיא מגיעה עם דמעות בעיניים לעמותות שיביאו את פת הלחם בסוף.

סעיד אלחרומי: ומפליא אותי ששולחים אותה הביתה, מפליא אותי שהיא איבדה - - - אני רוצה לסיים בזה, אני רוצה להתמקד רק ברווחה.

סעיד אלחרומי: כשהיא לא מקבלת את העבודה בשש בבוקר לקום ולהשאיר את הילדים, אתם יודע ממי היא יוצאת, כמה נשים יוצאות לעבוד בחקלאות ב-100 ₪ ביום, 100 ₪ ביום, איפה הילדים?

סעיד אלחרומי: הילדים נשארו בבית, הם ישנו, הם לא הגיעו לבית הספר ואז אנחנו העמקנו יותר את העוני, העמקנו יותר את המצב הקשה של האוכלוסייה.

סעיד אלחרומי: ולכן, אני שוב חוזר בכמה משפטים.

סעיד אלחרומי: לגבי הנדסאים, זה דוגמה אישית, יש לי בן אח שלמד בתכנית הזאת של הנדסאים במכללה טכנולוגית.

סעיד אלחרומי: דרך אגב הוא מצטיין, הוא קיבל 94 ממוצע של כל התואר, הנדסאי מחשבים.

סעיד אלחרומי: 25 מקומות עבודה הוא ניגש לשם, חלק מהם אני ניסחתי את הבקשה.

סעיד אלחרומי: לאף אחד הוא לא התקבל.

סעיד אלחרומי: אחרי שלוש שנים, עם ממוצע מעל 90, אחרי שלוש שנים הוא הלך ללמוד באחווה, סיים תואר ראשון, עכשיו הוא מורה בבית הספר ועושה תואר שני באוניברסיטת בן גוריון.

סעיד אלחרומי: אם יש מכללה שמקבלת כסף מהמדינה, מכללת סעיד אלחרום היא מכשירה הנדסאים, חברים אל תשקיעו כספי ציבור שם אם אין השמה.

סעיד אלחרומי: אם בתכנית ההנדסאים אנחנו לא מיישמים 70% אז לא צריך לתת למכללה הזאת כסף ולשאר המקומות.

סעיד אלחרומי: אני אסתפק בזה.

סעיד אלחרומי: לגבי אזור התעשייה, דרך אגב, זה המנוף.

עאידה תומא סלימאן: בוא נשמור את זה כשיהיו ממשרד הכלכלה.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה התייחסות בעניין מעונות היום ואחר כך אני רוצה לפתוח לעוד כמה דוברים כולל נשים שהגיעו מרחוק כדי לתת עדות.

עאידה תומא סלימאן: אז אני מבקשת באופן מתומצת וישיר מה המצב עם מעונות היום.

<חגי ראובן פורגס: אוקיי, תודה על ההזדמנות.

<חגי ראובן פורגס: קודם כל אנחנו רואים את המסגרות - - - אני חגי מאגף מעונות יום ומשפחתונים.

<חגי ראובן פורגס: בין היתר אני אחראי על נושא הרחבת היצע המסגרות.

<חגי ראובן פורגס: וחשוב להגיד שמבחינתנו מסגרות לגיל הרך - יש את המימד של עידוד נשים להשתלב בשוק העבודה וכנגזרת מזה הסבסוד של שכר הלימוד בהתאם למבחני תעסוקה והכנסה.

<חגי ראובן פורגס: אבל בעיקר יש כאן גם מימד של מסגרות איכותיות עם איכות טיפול מיטבית לילדים שאלה השנים הקריטיות להתפתחות שלהם, ואנחנו רואים בזה כלי עתידי גם לצמצום פערים ותגובות שרשרת חיוביות, כמובן, לדבר הזה, ולכן מאוד מאוד חשוב לנו להשקיע את המסגרות האלה בכל הארץ, במגזר הערבי ובמגזר הבדואי בנגב בפרט בגלל האתגרים שיש לנו שם.

<חגי ראובן פורגס: ואני אלך לפעילות שאנחנו עושים.

<חגי ראובן פורגס: אנחנו משקיעים תקציבים משמעותיים מאוד בבניית מעונות יום.

<חגי ראובן פורגס: עד 2016 זה היה מתקציבי טרכטנברג.

<חגי ראובן פורגס: תקציבי 2017 ו-2018 זה תקציבים שהשר חיים כץ השיג לנושא הזה ומהתקציבים האלה הוקצו תקציבים לבניית למעלה מ-20 מעונות, 21 מעונות ליתר דיוק.

<חגי ראובן פורגס: המעונות האלה יכולים להביא גידול של כ-1800 ילדים וזה יכול להקפיץ את אחוזי השיעור כיסוי, כמו שאנחנו קוראים לזה, אחוזי הילדים שיש להם מקומות במסגרות המפוקחות האלה כמעט פי שניים ממה שקיים היום.

<חגי ראובן פורגס: בנוסף לזה, יש משפחתונים חדשים שאנחנו מקווים שיצטרפו, כבר קיבלו אישורים ורק נשאר עכשיו לעשות את התהליך - - -

עאידה תומא סלימאן: כמה?

<חגי ראובן פורגס: יש תשעה משפחתונים ברהט שיפתחו.

<חגי ראובן פורגס: הם קיבלו את האישור לפתוח, עכשיו יש את התהליך הרגיל של מציאת מטפלות ומטפלות - - -

עאידה תומא סלימאן: ברהט אבל באופן כללי אני שואלת.

<חגי ראובן פורגס: יש 108 משפחתונים שאושרו לפתיחה בתחילת שנה, מתוכם 25 משוריינים למגזר הערבי לפי החלטת ממשלה.

<חגי ראובן פורגס: ה-25% האלה, חלק מהם רהט הגישו וקיבלו ביחד עם רשויות ערביות אחרות מכל רחבי הארץ וזה מצטרף לכ-240 משפחתונים שקיימים היום ופעילים במגזר הבדואי בנגב - - -

עאידה תומא סלימאן: יש 240 ויתווספו - - -

<חגי ראובן פורגס: יש 236 משפחתונים, בהקצאה האחרונה שלפני כחודשיים התווספו עוד תשעה משפחתונים לרהט שזאת הרשות שביקשה.

<חגי ראובן פורגס: אנחנו מחכים שיבואו אלינו עם מטפלת עם הכשרה ועם בית שעומד בדרישות ומשפחתונים יפתחו.

<חגי ראובן פורגס: וכל הפעילויות האלה אנחנו מקווים שיכניסו עוד ועוד ילדים למסגרות המוכרות גם אם זה לקבל שירות שאנחנו - - -

עאידה תומא סלימאן: מה עם מעונות היום?

<חגי ראובן פורגס: אמרתי, הקצינו תקציבים, כמעט 60 מיליון ₪ לבנייה של 21 מעונות.

<חגי ראובן פורגס: מתוכם יש עשרה שהם בשלבי בנייה מתקדמים, חלקם אפילו סיימו לבנות, המעון כבר סיים לבנות וזה בתהליך, התהליך הפרוצדורלי של למצוא ארגון שיפעיל ולקבל את הסמל, לעמוד בדרישות של - - -

סעיד אלחרומי: כל הרשויות ניצלו את התקציב של תכנית החומש הקודמת במעונות יום?

<חגי ראובן פורגס: אני רוצה לחדד רק - התקציבים האלה הם לא תכנית החומש, תקציבי טרכטנברג והתקציבים של 2017 ו-18' זה תקציבים שהם לא קשורים לתכנית החומש.

<חגי ראובן פורגס: בתקציבים שמ-2014 אנחנו משריינים סכום למגזר הערבי, זה התחיל ב-20%, זה עלה ל-25%, שחלקו גם הולך ליישובים הבדואים בנגב, זה לא קשור לתכנית החומש, זה פעילות שהיא - - -

סעיד אלחרומי: אני שואל את זה כי אנחנו רוצים לחדד את זה מול ראשי הרשויות.

סעיד אלחרומי: אנחנו בהחלט רוצים לעקוב אחרי זה ולשים את הדגש על זה.

סעיד אלחרומי: כי יש רשויות, בתכנית החומש או בתכנית ממשלתית מסויימת, מקבלים בכסף צבוע של 50,000, 30,000, 40,000 ₪ בסוף אחרי שנים אנחנו מגיעים ואין ניצול של הכסף.

<חגי ראובן פורגס: אז אני אגיד.

<חגי ראובן פורגס: באמת מדובר פה במנגנון של הרשאה, הרשות מקבלת הרשאה, תקציב, ועכשיו הכדור עובר אליה ושהיא תבצע, שתתקשר עם קבלן ותבנה וכו' ובהתאם לביצוע היא מקבלת את המזומנים, מה שנקרא.

<חגי ראובן פורגס: לשמחתנו, עשרה מהמעונות מתוך ה-21, וזה קצב שהוא לא נופל מרשויות אחרות ברחבי הארץ, לצערי, הקצב הוא לא מזהיר ברחבי הארץ במיוחד עם הקשיים של המגזר הבדואי, זה קצב שהוא לא, מבחינתנו, האידיאלי, אבל הוא בהחלט יכול לתת פה אמירה משמעותית - - -

סעיד אלחרומי: מה שנבנה מאוכלס?

<חגי ראובן פורגס: מתוך ה-21 מעונות יש עשרה מעונות שבנויים ולא כולם מאוכלסים.

עאידה תומא סלימאן: כמה מאוכלסים?

<חגי ראובן פורגס: מתוך ה-21 מעונות שהוקצו לבנייה, 10 מעונות נבנו ועדיין לא מאוכלסים.

עאידה תומא סלימאן: נבנו ומוכנים.

עאידה תומא סלימאן: וכולם לא מאוכלסים?

<חגי ראובן פורגס: הם לא מאוכלסים לא בגלל שהמעון פתוח ועכשיו בואו ילדים תכנסו, רובם לא מאוכלסים בגלל שעדיין התהליך הפרוצדורלי לא הסתיים, של בחירת הארגון שיפעיל מסיבות מקומיות, של אישורי הנדסת חשמל- - -

עאידה תומא סלימאן: כמה זמן זה ככה?

<חגי ראובן פורגס: זה משתנה מיישוב ליישוב.

<חגי ראובן פורגס: יש רשות שסיימה - - -

עאידה תומא סלימאן: ממוצע.

<חגי ראובן פורגס: אין לי פה את הגאנט של מתי הם סיימו ומתי זה נפתח.

<חגי ראובן פורגס: אלה תהליכים שיכולים לקחת חודש ויכולים גם להתארך למשך ארבעה-חמשה חודשים, הכל תלוי בקצב הפרוצדורלי של מציאת הארגון שיפעיל והבאת כל האישורי כבאות, אישורי גז ואישורי משרד הבריאות, שזה דברים שאנחנו מאוד פתוחים להתגמש אבל בסוף - - -

סעיד אלחרומי: מעבר לפרוצדורה הזאת, מעון יום שהסתיים הכל והכל בסדר, אני ראש רשות לשעבר, אני מכיר את הניואנסים האלה, השאלה כמה אין להם ילדים, כמה אין ילדים שם?

<חגי ראובן פורגס: תראה, אני יודע כיום על מעון אחד בלקיה שפועל - - -

עאידה תומא סלימאן: אני הבנתי שדווקא בלקיה המעון שאינו מופעל הוא אינו מופעל בשל בעיות תקציביות.

<חגי ראובן פורגס: לא, למעון יש סמל והוא פשוט לא כולל - - - עכשיו, תראי, זה סוגייה, ואנחנו פה בקשר עם מיטב המוחות ואנחנו גם שותפים לשמוע הרבה אנשים - - -

עאידה תומא סלימאן: כנראה נצטרך לדבר עם הרשויות המקומיות - - -

<חגי ראובן פורגס: הפתרון הוא לא אצלנו והוא לא פתרון - - -

<יריב מן: סליחה שאני מתפרץ, אני חושב - - -

עאידה תומא סלימאן: אל תתנצל ואל תתפרץ, חכה בתור.

<יריב מן: אני חושב שאני יכול להסביר משהו.

עאידה תומא סלימאן: עוד מעט.

דב חנין: גברתי היושבת ראש, קודם כל תודה על המספרים שהבאת בפנינו אבל אני חייב לומר שאותי מעניינים המספרים מזווית אחרת.

דב חנין: אתה מספר לנו כמה מעונות נבנו וכמה מתוכם מופעלים.

דב חנין: אני שואל איפה אנחנו נמצאים מול מספר הילדים שנמצא במקום ושצריך פתרונות ברמת העיקרון, בהנחה שאנחנו מצליחים לפתור את הבעיה שדיבר עליה חבר הכנסת אלחרומי ואותן נשים יכולות, ואנחנו מוצאים פתרונות, והן יכולות להביא את הילדים.

דב חנין: איפה אנחנו - - - מול הפער של כמה ילדים בגילאים האלה נמצאים וכמה תשובות המערכת מסוגלת לספק היום, זה אחד.

דב חנין: ושניים, מה התכנית שלכם כדי לסגור את הפער הזה כדי שבאמת לא יהיה מחסור במקומות במעונות לילדים בהנחה שאנחנו מצליחים לפתור את הבעיות במישורים האחרים.

<חגי ראובן פורגס: אנחנו מודעים למחסור החמור בכל הארץ ובמגזר הבדואי בנגב יש מצוקה קשה שאנחנו מודעים אליה.

<חגי ראובן פורגס: לפי הנתונים היום רק כ-5% מהילדים בגילאים הרלוונטיים נמצאים במסגרות מוכרות, מפוקחות.

<חגי ראובן פורגס: אני חושב שעם הצעדים האינטנסיביים המאומצים מאוד שאנחנו עושים היום אנחנו נגיע ללמעלה מ-10% שזה כולל המשפחתונים החדשים שיפתחו, אני מקווה - - -

דב חנין: תגיעו ללמעלה מ-10% מתי?

<חגי ראובן פורגס: אנחנו מקצים כסף לבניית מעונות.

<חגי ראובן פורגס: זה - - -

דב חנין: אתה אומר שנגיע ליותר מ-10% מתי?

<חגי ראובן פורגס: ברגע שהמעונות האלה מתאכלסים ומסתיימת בנייתם - - -

דב חנין: יש לכם איזשהי תכנית עם לוחות זמנים?

דב חנין: כי כשאדוני אומר - - - אם אדוני אומר, אין לנו ידיעה, אנחנו עושים את מה שאנחנו יכולים ואנחנו לא יודעים לאן זה הולך, את זה אני מבין.

דב חנין: אבל אם אדוני אומר שאתם רוצים להגיע ליעד של 10% אז אני רוצה לדעת האם זה יעד ל-2020, אולי לשנת 2500, למתי?

דב חנין: צריך לכוון לאיזשהי שנה.

<חגי ראובן פורגס: היעד שלנו הוא לא 10%, היעד שלנו הוא הרבה יותר, אנחנו לא מציבים את זה- - - אין פה יעד לאוכלוסייה הבדואית בפרט כמו שאין יעדים אחרים לשאר האוכלוסייה.

<חגי ראובן פורגס: אנחנו כרגע במצוקה שהפעילות שלנו היא פשוט עוד מסגרות, כמובן כל מגזר והמאפיינים והחוסרים שלו, ואנחנו מודעים לגמרי למחסור במגזר הערבי וזה פשוט כמה שיותר לבנות עוד ועוד מעונות.

<חגי ראובן פורגס: המנגנון הוא שברגע שאנחנו מוצאים את ההרשאה, ברגע שהרשות המקומית יודעת שיש לה כסף משוריין אז אני לא בונה מעון, האגף לא בונה את המעונות, אין לנו קבלנים, הרשות המקומית צריכה למצוא את הקבלן שבמובן מסוים אין שום דבר שאמור לעכב, יש לה היתר בנייה, יש לה אישורים אדריכליים, יש לה תקצוב רק - - -

עאידה תומא סלימאן: ברור, אני גם יודעת מדיון קודם שהתקיים בנושא מעונות יום שאתם ביטלתם הרבה מההרשאות כי הם לא עמדו בלו"ז מבחינת הרשויות המקומיות.

<חגי ראובן פורגס: במגזר הבדואי בנגב לא בוטלו בקשות כי - - -

עאידה תומא סלימאן: בסדר, אני מדבר באופן כללי, אבל בכל זאת, האחריות על קיום מסגרות שמתאימות, בדיוק כמו שאמר חבר הכנסת דב חנין, לגילאים האלה של הילדים יהיה עליכם.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, אפילו אם הרשות המקומית היא קבלן הבינוי במקרה הזה אבל הפעלת מסגרות כאלה ושיהיו הילדים בתוך המסגרות האלה זאת האחריות של המשרד.

<חגי ראובן פורגס: אני אפריד רגע כי יש פה כמה סוגיות שהן לא פשוטות.

<חגי ראובן פורגס: המנגנון שלנו, אני אעיז ואומר, שלאורך השנים הוסרו המון המון המון חסמים בירוקרטיים ותקציביים ומצ'ינג של הממשלה, אנחנו היום באחד המקומות הטובים של המנגנון - - -

עאידה תומא סלימאן: למה כי הקמתם את המנהלת?

<חגי ראובן פורגס: המנהלת היא לא תוריד ולא תעלה בהקשר הספציפי הזה.

עאידה תומא סלימאן: היו אמורים להקים מנהלת שתפעל מול הרשויות המקומיות הערביות למען הסרת החסמים שעומדים בפניהם בענייני תכנון, בנייה, אדמה, קרקע, מה - - -

<חגי ראובן פורגס: המנהלת היא לא אמורה לתכנן, לעזור בתכנון - - -

עאידה תומא סלימאן: אני לא אמרתי לתכנן, מישהו אמר שאני - - -

<חגי ראובן פורגס: התפקיד של המנהלת הוא לתפעל את הפרוייקט הזה ואנחנו היום משקיעים המון המון מאמצים וכלים אחרים- - -

עאידה תומא סלימאן: חגי, אני זאת שהצעתי את הקמת המנהלת בוועדה פה אז אני יודעת בדיוק למה הצעתי אותה.

<חגי ראובן פורגס: המנהלת לא תעלה ולא תוריד מהנושאים לדיון כאן, זה לא ה - - - ויש לנו הרבה מאמצים שאנחנו עושים עכשיו שייעלו את התכנית הזאת בלי קשר למנהלת.

<חגי ראובן פורגס: ואני חייב להגיד - - -

עאידה תומא סלימאן: דב קיבלת תשובה?

סעיד אלחרומי: אני רוצה לשאול שאלה - - -

<חגי ראובן פורגס: אני רוצה להתייחס שוב למה שאמרת עכשיו.

<חגי ראובן פורגס: המנגנון שלנו הוא מאוד פשוט, הוא מאוד יעיל, הוא מתוקצב בהרבה כסף.

<חגי ראובן פורגס: לא הכל, אני לא יכול, אני לא בונה את המעונות.

<חגי ראובן פורגס: ואני מבחינתי נותן לרשות המקומית את כל הכלים ואת כל התקציבים, בסוף אני לא יכול לבנות את המעונות, זה בהיבט של הבנייה.

<חגי ראובן פורגס: בהיבט של ההפעלה אנחנו מודעים שיש מעונות, ראינו את הנתונים, לא כולם ריקים- - -

עאידה תומא סלימאן: אז אני מבקשת שתשלחו לנו אחר כך את המידע המפורט גם של המשפחתונים החדשים, איפה, אני הבנתי שרק ברהט תפתחו עוד משפחתונים, למרות שתכנית המטרה להיות תכנית.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, המטרה של תכנית היא לתכנן.

עאידה תומא סלימאן: אם יש מחסור במשפחתונים במקומות אחרים לא מחכים רק שרהט תגיש, סליחה, באים ואומרים להם.

עאידה תומא סלימאן: אם אתם רוצים לפתח, וזה אחד מהכלים של לפתח תעסוקה, לא מחכים, ואמרנו את זה בעבר, מי הקודם זוכה, העקרון של הקודם זוכה יישאר תמיד לטובת החזקים, לא ילך לקראת המוחלשים.

עאידה תומא סלימאן: תקשיב לי, בכל זאת יש לנו דעה בנושאים האלה.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזה לא הוכיח את עצמו בעבר של הקודם זוכה.

עאידה תומא סלימאן: מטרת התכנית ברורה, אבל לצערי הרב, התכנית שלכם, החלטת הממשלה לא כללה את היעד של הנשים ותעסוקת נשים בצורה ברורה כמו שעשתה בחומש הקודם ועל כן אנחנו מצביעים על כל החולשות האלה.

עאידה תומא סלימאן: אם החלטת הממשלה כללה את היעד של עידוד תעסוקת נשים ערביות בדואיות בנגב כמטרה מאוד חשובה, עומדת במרכז התכנית, אולי התכנית הייתה נראית אחרת.

עאידה תומא סלימאן: אבל כנראה זה לא במטרה.

עאידה תומא סלימאן: וכאשר יש מחסור במשפחתונים ומעונות יום אני לא יכולה לא לחשוב על עיר רהט שיש בה שני או אני לא יודעת כמה מעונות יום שבונים שנותנים לה עכשיו גם תשעה משפחתונים ואחרים לא מקבלים כלום כי הרשות המקומית שלהם לא הגישה או אני לא יודעת מה, לא עמדה בתנאים.

<חגי ראובן פורגס: אני לא יכול להכריח רשות מקומית להפעיל משפחתונים, בסוף זה קיבולת של הרשות ויכולת שלה לתפעל את המנגנון הזה, היא צריכה להעמיד את הכוח אדם, היא צריכה להעמיד את המעטפת.

<חגי ראובן פורגס: אני לא יכול להכריח אותם מה גם שאין היום חוק שמכריח אותה, ולכן בשונה ממשרד החינוך אצלנו המגנון - - - ורק מסיבה אחת, הסיפור של כל הקודם זוכה אנחנו מכירים את הבעיות שלו.

<חגי ראובן פורגס: במגזר הערבי יש ההיפך, יש תקציבים שעומדים בצד ולא ממומשים ועכשיו ערערעה למשל, הגישה בקשה לארבעה מעונות והיא תקבל אותם, זה לא בעיה של תקציב.

<חגי ראובן פורגס: כאן ספציפית במגזר הערבי הבעיה היא של הביקוש.

<חגי ראובן פורגס: מגזרים אחרים אנחנו - - -

עאידה תומא סלימאן: אני לא אכנס עכשיו לויכוח שלא יסתיים.

עאידה תומא סלימאן: זאת בדיוק הייתה מטרת המנהלת.

עאידה תומא סלימאן: המנהלת הייתה צריכה לנהל את זה בצורה מתוכננת ובצורה יעילה, לעזור לאלה שאין להם את היכולת.

עאידה תומא סלימאן: זה לא הבעיה של האזרחים לסבול בגלל שהמועצה המקומית שלהם מוחלשת.

עאידה תומא סלימאן: מוחלשת על ידי שנים ארוכות של אפליה, זה לא הבעיה של האזרחים.

עאידה תומא סלימאן: אתם צריכים ליצור תכניות שיענו על הצרכים הקיימים, לא רק יענו על הבקשות של הרשויות החזקות.

עאידה תומא סלימאן: צריכים בתכניות לענות על הצורך הקיים בשטח ולא על הבקשות של הרשויות שיש להן את היכולת לבקש.

עאידה תומא סלימאן: וזה ההבדל בין הגישות.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת לשמוליק משתי"ל.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה אדוני.

<שמואל דוד: אני רוצה לתהות - ביישוב שגב שלום שיש לנו כאן נציג מכובד שלו, יש למיטב ידיעתי שמונה מעונות שאף אחד מהם איננו פועל.

<שמואל דוד: ברהט יש שני מעונות - - -

<קריאה: מתקנים אותך פה בנתונים.

<שמואל דוד: אני מציע שתתקנו אותי, אני אשמח שתתקנו אותי.

<שמואל דוד: אני הסתובבתי שם אתמול, זה מה שאנשים אמרו לי.

<שמואל דוד: אני שומע שבלקיה המעון עוד לא פועל, אני שומע שברהט יש שני מעונות שקיימים ועוד לא מופעלים.

<שמואל דוד: אני שואל קונקרטית מה קורה, למה זה מתעכב, מה מונע מהמערכות האלה לפעול, מה מעכב את הפעולה שלהן, חשוב לנו לקבל בעניין הזה תשובות.

<שמואל דוד: אני מרגיש קצת זלזול בזה שאחרי שנאמר כאן כמה פעמים שתקום מנהלת והיא תפתור את הבעיות אתה אומר עכשיו שהיא לא תעלה ולא תוריד.

<שמואל דוד: אם היא לא תעלה ולא תוריד אולי לא צריך אותה אבל אם היא - - -

עאידה תומא סלימאן: עכשיו מבינים למה היא לא הוקמה.

<שמואל דוד: כן.

<שמואל דוד: אז הגישה הזאת נראית לי תמוהה, נראית לי לא לעניין, נראית מוזרה.

<שמואל דוד: והדבר הנוסף לגבי סיפור המעונות שצריך לשים אותו על השולחן - יש אמירה של הרשויות פעם אחרי פעם שאם פותחים מעונות הם לא יתאכלסו.

<שמואל דוד: אתם גם אמרתם את זה בישיבה הקודמת, אמרתם שאתם דנים על זה עם משרד החקלאות ועם הרשויות המקומיות כדי לתת לזה פתרון.

<שמואל דוד: מה הפתרון שאתם נותנים?

<שמואל דוד: העלאה של הסבסוד, כלים אחרים, הרחבה של השעות, מה אתם עושים כדי שהמעונות האלה לכשיפתחו גם יתמלאו?

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: אני רק רוצה להסב את תשומת לבכם, אנחנו אמורים בעוד שבע דקות להתחיל עוד ישיבה גם באותו נושא אבל עם משרד החינוך.

עאידה תומא סלימאן: אבל יש נשים שעשו דרך ארוכה ואני מתעקשת לתת להן כי הן בסופו של דבר הנושא של הדיון הזה.

<חדרה אלפגיר: אומרת דברים בשפה הערבית, תרגום סימולטני במהלך הישיבה: היא מספרת שעבדה 10 שנים בכל מיני מקומות עבודה, איפה ששלחו אותה, הכוונה לשירות התעסוקה, אז הייתה מגיעה אפילו לעבוד במרכז הארץ, בבית חולים בילינסון, כמובן בעבודות של ניקיון בעיקר.

<חדרה אלפגיר: בארבע וחצי הייתה יוצאת לבילינסון לעבודה, בשש היא הייתה צריכה להתחיל את העבודה שלה, את המשמרת שם.

<חדרה אלפגיר: בסוף נשארתי בלי עבודה.

<חדרה אלפגיר: היא מספרת על מקרה שהיא חזרה ומצאה את הילדה שלה בת השנתיים, עברה איזשהי תאונה שהייתה אחר כך צריכה לטפל בה.

<חדרה אלפגיר: היא משאירה 11 ילדים בבית כשהיא יוצאת לעבוד בשש להתחיל את המשמרת בבילינסון ולחזור גם בשש בערב הבייתה בלי שום מסגרת לילדים הקטנים שהם לא בגיל בית ספר.

<חדרה אלפגיר: היא פנתה לשירות התעסוקה כדי שימצאו לה עבודה מתאימה אחרי שיש לה בעיות בגב בעקבות העבודה שלה בניקיון, היא הסבירה על המצב שלה - - -

עאידה תומא סלימאן: לא אבל יש משפט מאוד חשוב בעיניי שהיא אמרה.

עאידה תומא סלימאן: היא אמרה, האם אנחנו הנשים הערביות הבדואיות טובות רק לעבודות נקיון, לא מגיע לנו לקבל איזשהי הכשרה ולעבוד בנושאים אחרים, במקצועות אחרים?

<קריאה: - - - את המקצוע הזה.

עאידה תומא סלימאן: נכון.

עאידה תומא סלימאן: יש מקצועות שהן כנשים עבדו בהם והם יכולות להמשיך לעבוד בהם אבל חוסלו.

<חדרה אלפגיר: היא מספרת על הילדה שלה שיש לה תעודה של מזכירה רפואית ועכשיו יצאה לעבוד במפעל בשגב שלום כי לא מצאה עבודה.

<חדרה אלפגיר: גם היא ניסתה לפנות בתוך היישוב עצמו למצוא עבודה בתוך בית ספר, ללוות ילדים, יש לה את היכולת לעשות את זה וגם שם לא מצאה מקום עבודה והיא מספרת שהכל פשוט תפוס, יש עומס העסקה, יש יתר העסקה של אנשים שפשוט מתדפקים על המקומות עבודה המעטים.

עאידה תומא סלימאן: תודה חדרה.

עאידה תומא סלימאן: אני מציעה שאנחנו ניתן לעוד שני אנשים שידברו ולסכם את הישיבה הזו ואחר כך הנשים ימשיכו איתנו לישיבה הבאה ויוכלו לתת עדויות בישיבות הבאות.

עאידה תומא סלימאן: כן אדוני, אם אפשר רק להציג את עצמך ואת התפקיד.

<עמיר נאור: אני עמיר נאור, אני מנכ"ל ארגון חברות הניקיון בישראל.

<עמיר נאור: אני רוצה להתחיל בזה שניקיון זה עבודה שמכבדת את בעליה כמו כל עבודה אחרת ואני בגיל 16 ניקיתי חדרי מדרגות ואני לא - - -

עאידה תומא סלימאן: אף אחד לא אמר משהו אחר.

<עמיר נאור: לא, כי אמרו רק ניקיון.

<עמיר נאור: אז אני אומר, גם בניקיון יש מפקחים, יש מנהלים, יש אחראים, יש מחסנים וכו' וכו'.

<עמיר נאור: ואם מדברים על התעסוקה - - -

חנין זועבי: אין ערביות מפקחות ומנהלות בניקיון.

<עמיר נאור: אז אני יכול להכיר לך בצפון, איפה שאת מכירה, לפחות שלוש, אני יכול להכיר לך, בשמחה אני אעשה לך את זה חברת הכנסת.

<עמיר נאור: דיברו פה על הכשרות ועל כל מיני דברים, אני מדבר על זה שלא אכפת לי ובשמחה אני מתנדב בשם חברות הניקיון שנמצאות בארגון לעסוק בלחפש או להעסיק נשים שרוצות לעבוד.

<עמיר נאור: זה אחד.

עאידה תומא סלימאן: חשבתי שאתה נותן פתרון - - -

<עמיר נאור: אני נותן את הפתרון שיש לי - - -

עאידה תומא סלימאן: תשמע, זה כמעט העבודה היחידה שהן מקבלות, מה חידשנו?

עאידה תומא סלימאן: אני מודה לך, אבל הנה שמענו לאן זה מגיע בסופו של דבר.

עאידה תומא סלימאן: זאת עבודת פרך שהיא מאוד קשה.

<עמיר נאור: אני יודע שזאת עבודה קשה, לא התביישתי לעסוק בה.

<עמיר נאור: אבל רק משהו לעזור לך, כשאני עושה שינוי מבנה ארגוני בארגון מסוים אני לא מפטר שתיים ומכניס שניים ותביני לבד מה רציתי להגיד לך.

עאידה תומא סלימאן: הבנתי.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת לאג'יק, בבקשה גברתי.

<הנאדי שאער: אנחנו מגיעים מארגון אג'יק, ארגון מקומי ואנחנו רוצים להתמקד במה שיש ולא במה שאין.

<הנאדי שאער: אני רק רוצה לחדד באמת שיש הרבה קשיים גם בעבודה מול הרשויות וגם בעבודה מול משרד הרווחה.

<הנאדי שאער: אבל יש לנו מודל מצויין שעובד לנשים ואם אנחנו רוצים להתחיל לדבר על העבודה מהבסיס אז צריך להכשיר אותן נשים באמת להתחיל מהבסיס של ביטחון עצמי והעצמה והמודל שאנחנו מציעים נקרא לו נשים רוקמות חלום שזה בשיתוף משרד הרווחה אבל זה לא מספיק באמת הסבסוד לזה והתקציב לזה לא מספיק שמגיע לכל הנשים.

<הנאדי שאער: חשוב לי שנאדיה תציג את המודל ממש בקצרה שבאמת הוא עובד ונותן מענה לנשים בשילוב בתעסוקה.

<נאדיה אלטורי: שלום רב לכולם, אני עובדת סוציאלית במקצועי, אני כיום עובדת כרכזת נשים רוקמות חלום ונהנית מאוד מהתפקיד שאני ממלאה, זה תפקיד שמעצים לא רק את הנשים, גם אותי כעובדת סוציאלית שאני רואה באמת שיש שינוי משמעותי עם הנשים שאני עובדת איתן.

<נאדיה אלטורי: זה מודל שאנחנו פיתחנו ביחד עם רווחה רהט ואנחנו עכשיו מעבירים ומעתיקים לעוד יישובים בדרום אבל לצערי הרב אנחנו נתקלים בקשיים של חוסר תקציב ומימון.

עאידה תומא סלימאן: את חזרת בינתיים כל מה שהיא אמרה ולא הצגת את המודל.

עאידה תומא סלימאן: אז בואי תעשי את זה.

<נאדיה אלטורי: המודל עובד ככה:

<נאדיה אלטורי: הגדרנו את העבודה לתקופה של ששה חודשים עם אותן נשים.

<נאדיה אלטורי: אני מאוד מכבדת את העבודה של ריאן אבל אנחנו מגיעים לנשים שלא מגיעות ולא יכולות להגיע לריאן מסיבות כאלה ואחרות, בגלל שיש להן ילדים בבית, בגלל שבן הזוג מסרב שתצא לעבודה, בגלל שאין לה את ההשכלה ואין לה את הביטחון העצמי לצאת לעבודה.

<נאדיה אלטורי: אז יומיים בשבוע לתקופה של שלוש שעות התכנית מחולקת לשניים שהחלק הראשון אנחנו נותנים העשרה והעצמה, עובדים עם הנשים כיצד להתנהל בבית, כיצד לעבוד, שתבין קודם כל את עצמה, מה היא רוצה, איך העולם מסביבה מתנהל ואחרי תקופה של העצמה והכשרה אנחנו נותנים לה הכשרה מקצועית תעסוקתית מתוך הבית שהיא תתחיל לעבוד ותכניס הכנסה מעטה.

<נאדיה אלטורי: אנחנו לא באים ומבטיחים לה שהיא תתחיל להכניס הרבה - - -

עאידה תומא סלימאן: כמו מה?

<נאדיה אלטורי: למשל תפירה, איפור, הכנסת גבינות, קונדיטוריה.

<נאדיה אלטורי: אחד המקרים הכי בולטים בתכנית שלנו זה אישה שהתחילה מאפס, היא לא הייתה יוצאת לעבודה, מרובת ילדים, התחילה לנהל עסק מתוך הבית, התפתחה והתקדמה והיא עוזרת בפרנסה בתוך הבית וזה לא רק אישה אחת או שתיים.

<נאדיה אלטורי: הבוגרות שהיו לי שנה שעברה ברהט זה היה 55 נשים, מתוכן 50% - - -

עאידה תומא סלימאן: אפשר לדעת כמה אתם ממומנים על ידי המשרדים?

<נאדיה אלטורי: זה מצ'ינג.

<נאדיה אלטורי: זה חצי חצי.

<נאדיה אלטורי: חלק אג'יק וחלק - - -

עאידה תומא סלימאן: כלומר, 50% על ידי המשרד, 50% - - - אוקיי.

עאידה תומא סלימאן: ואתם מוכנים להתרחב ברגע שיהיה יותר מימון.

<הנאדי שאער: כן, אנחנו רוצים להתרחב, אנחנו באמת נקווה שישתמשו גם בארגונים המקומיים דווקא למען קידום של - - -

עאידה תומא סלימאן: מה הבעיה להרחיב את התכנית שלהן אם היא מוצלחת?

<אלה בר דוד: אני רק אציין שזו תכנית שמופעלת על ידי זרוע הרווחה, אני יכולה לבדוק למה - - -

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

<נאדיה אלטורי: היו לנו פניות מנשים - - -

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לסכם את הישיבה שכבר הסתיימה.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לסכם אותה כדי שנוכל להתחיל בדיון סביב הנושא של משרד החינוך והתכניות שלו.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה קודם כל להגיד שלאחר עיון במסמכים ובהחלטות הממשלה, גם הקודמת וגם תכנית החומש הנוכחית, אני מביעה את דאגתנו ואת הביקורת שלנו על הנסיגה שנעשתה מבחינת כוונות הממשלה ברגע שלא נאמר באופן הכי ברור בתוך החלטת הממשלה שהיעד של תעסוקת נשים ערביות בדואיות הוא יעד מרכזי בתוך התכנית דבר אשר התקיים בתכנית החומש הקודמת.

עאידה תומא סלימאן: לא שאני עכשיו מחלקת שבחים לתכנית החומש הקודמת שכולנו יודעים שלא הגיעה ליעדים שהציבה לעצמה אבל מה עוד יותר שזה מנבא אפילו מצב יותר קשה כאשר המטרה הזו לא נקבעה באופן הכי ברור, לא בהחלטת הממשלה, ולצערי הרב גם איך שזה משתקף בתכניות של חלק גדול מהמשרדים.

עאידה תומא סלימאן: לא מצויין באופן הברור מה היעדים של תעסוקת נשים, אם זה במשרד הרווחה, אם זה במשרד הבריאות בישיבה הקודמת וגם בשאר המשרדים שאני מקווה שנמצא הפתעות אחר כך.

עאידה תומא סלימאן: ואנחנו נעביר את הביקורת הזו למשרד.

עאידה תומא סלימאן: אני מקווה שהמשרד בישיבה המסכמת, המשרד האחראי, משרד החקלאות, אני מקווה שהתכנית הזו נתונה לשינויים לאורך ההערות שאנחנו מעבירים פה.

עאידה תומא סלימאן: מאוד מדאיג אותי - - -

יוסף ג'בארין: לא הצגתם את התכנית?

עאידה תומא סלימאן: אנחנו מציגים אותה דרך כל משרד ותהיה לנו ישיבה מסכמת.

עאידה תומא סלימאן: נשלחה התכנית, אני רציתי שכל משרד יגיש קודם כל מה האחריות שלו והחלק שלו בתכנית ואחר כך נעשה סקירה כללית של איך משרד החקלאות האחראי יחבר בין כל הגורמים.

עאידה תומא סלימאן: בינתיים אין לכם הרבה מה לחבר אני רואה כי כל משרד הולך בתכניות שלו ואני לא רואה, וזה אחד מהדברים שאני רוצה לבקר, אני חושבת שהיה צריך לבדוק מה הצרכים הקיימים בשטח והיכולות של יישום של השמה אפילו בצרכים הקיימים.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, כאשר משרד הבריאות בא אלינו בישיבה הקודמת ואומר שיש לו 15 משרות של אחיות שאין לו השמה, שאין לו איך לאייש אותן זה אומר דרשני.

עאידה תומא סלימאן: מבחינתי זה אומר דרשני מבחינת פיתוח תכניות הכשרה.

עאידה תומא סלימאן: אם הולכים לפתוח מעונות יום ומשפחתונים האם נבדקה אם קיימות נשים שיש להן את ההכשרה המקצועית לעשות את זה.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, לעשות בדיקת שטח, מה קיים, מה לא קיים, ואז לתכנן את ההכשרות לפי הצרכים האלה.

עאידה תומא סלימאן: מאוד מדאיג אותי גם שאין, ואנחנו נחכה לשמוע ממשרד הכלכלה, אבל במקביל כל תכנית שאמורה לעסוק בתעסוקת נשים אמורה לעסוק בפיתוח מקומות עבודה.

עאידה תומא סלימאן: בלי פיתוח מקומות עבודה, בלי שהמשרד יבוא ויגיד, בחמש השנים הבאות אני הולך לפתוח גני ילדים שיספקו תעסוקה כך וכך ואני אפעל להכשיר נשים זה לירות לכל כיוון בלי להיות בטוחים שנגיע לתכנית.

עאידה תומא סלימאן: אני ארצה ממשרד העבודה ורווחה לשלוח לי בבקשה קודם כל את הסקירה הכללית של מה קיים מבחינת מעונות יום, למה יש מעונות יום בנויים ועדיין לא נפתחו ולא אוכלסו, איפה הבעייתיות הקיימת.

עאידה תומא סלימאן: וגם תשובה ברורה, מההדים ששמעתי כנראה אין כוונה להקים את המנהלת, אני כבר שואלת על הנושא הזה שנתיים.

עאידה תומא סלימאן: יש החלטה להקים את המנהלת, אני רוצה תשובה עם לו"ז ברור ויעדים להקמת המנהלת.

עאידה תומא סלימאן: הפעם אין תשובות כאלה וכאלה.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה או שאומרים לי החלטנו לבטל את ההחלטה הקודמת ולא נקים את המנהלת ותגידו את זה או שתגידו זה הלו"ז, ככה נפעל, בזמן הזה תוקם המנהלת.

עאידה תומא סלימאן: הדבר האחרון, אני חושבת שהגיע הזמן, אם רוצים לפתח לקחת בחשבון מה קיים בשטח ויש מודלים מוצלחים שצריך לאמץ אותם, ויש מודלים מותאמים לאוכלוסייה ולצרכים של האוכלוסייה שצריך לקחת אותם בחשבון כמו המטבח שמספק את המנות, כמו מפעלי האריגה של עמותת סדרי, כמו המפעל של אג'יק עכשיו ששמענו עליו.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהגיע הזמן לקבל שותפים מהשטח שמכירים את השטח, שיודעים לפתח תכניות שכן מותאמות לציבור.

עאידה תומא סלימאן: ואנחנו כנראה נצטרך לקיים איזשהי פגישת עבודה עם הרשויות המקומיות בנגב כדי לעמוד מקרוב למה היישום והביצוע מתמהמה בצורה כזו או אחרת.

עאידה תומא סלימאן: אני נועלת את הישיבה, מודה לכולם.