הוועדה המשותפת לוועדת הכלכלה ולוועדת הכנסת לדיון בהצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים תיקון - אסדרת ערוצים ייעודיים), כנסת 20, פרוטוקול מספר 10, 2018-01-23 11:30

יואב קיש: בוקר טוב לחברי הכנסת, בוקר טוב לכל המוזמנים, בוקר טוב לצוות הוועדה.

יואב קיש: אומנם עוד מעט אנחנו בצהריים, אבל זה בסדר גמור.

יואב קיש: אנחנו היום בדיון קצר יחסית שיסתיים בשעה 14:00.

איתן כבל: בתנאי שלא ייכנס מישהו ויבקש להיות גם חלק מהחוק.

יואב קיש: אני לא מבין, אם זה מה שמשמח כל כך את מוזמני הוועדה אז אנחנו יכולים לחשוב על פתרונות נוספים.

יואב קיש: לעומת זאת, ביום רביעי הדיון יתקיים עד אשר נסיים את כל המעבר על הצעת חוק הרשות השנייה וההגדרות לערוץ זעיר.

יואב קיש: לכן, יהיו סנדוויצ'ים.

יואב קיש: אני אבקש גם מהמנכ"ל, באותו סגנון שעשינו אז.

יואב קיש: יהיה דיון ארוך, אני כבר אומר לכולם.

יואב קיש: בכל מקרה מבחינת איך שאני רואה את לוחות הזמנים, אנחנו נמצה היום ובדיון ביום רביעי את כל השאלות שעוד נשארו פתוחות על שולחן הוועדה.

יואב קיש: השלב הבא שיהיה הוא שאנחנו נמתין לנוסח שייכנס לפה לוועדה לקריאה שנייה ושלישית.

יואב קיש: בנוסח הזה חלק מהנושאים שיהיו כבר הצבענו עליהם מן הסתם.

יואב קיש: ויהיו חלק שלא הצבענו עליהם.

יואב קיש: נקריא אותו ונראה שאנחנו מצביעים על הכול ופותרים את כל שאלות ההכנה לקריאה שנייה ושלישית.

יואב קיש: לגבי הסתייגויות - אני אומר לחבריי חברי הכנסת, יתכן ואני קצת הטעיתי כי מסתבר שאם אנחנו הצבענו על נושא ולא נאמר באותו דיון שרוצים להצביע על משהו אחר אז ההחלטה התקבלה ולא ניתן יהיה להגיש עליה הסתייגויות.

יואב קיש: אבל יש הרבה מאוד נושאים שאנחנו מדברים עליהם עכשיו.

יואב קיש: אז אם מישהו רוצה עכשיו להגיש הסתייגות על משהו שעדיין לא הוצבע עליו, נא לציין את זה ואתייחס לזה.

יואב קיש: מעבר לכך, אם יש משהו לחבר כנסת שמרגיש שהוא רוצה כן איזושהי הסתייגות, נא שיבוא אליי ואני אבדוק אם ניתן יהיה הליך לפתוח באיזשהו הליך של דיון מחדש.

יואב קיש: אבל כרגע זו הכוונה.

ישראל אייכלר: אבל תשאיר את האופציה.

יואב קיש: על כל דבר שאנחנו דנים בו היום ולפני הצבעה, אתה יכול להגיש הסתייגות.

יואב קיש: חברים, אני רוצה להגיד מספר דברים ממצים.

יואב קיש: אני אמרתי שאת הדיון היום נתחיל בנושא שהעלו חברי הכנסת החרדים לגבי ערוץ הידברות, מלכ"ר הידברות, ותיכף נתייחס לזה.

איתן כבל: זה כבר לא איום.

יואב קיש: אני לא מדבר ברמה של איומים.

יואב קיש: תרחיש אפשרי.

יואב קיש: אנחנו בשוק הטלוויזיה המסחרית ששלושה שחקנים שקיימים בו משתמשים לא ברווחים או בהכנסות בשביל לסגור את ההוצאות, אלא בכספי בעלי המניות כדי לשרוד.

יואב קיש: אגב, המצב הזה היה קיים שנים עם ערוצים אחרים.

יואב קיש: אנחנו יודעים היטב את כל היסטוריה, אני לא נכנס לזה.

יואב קיש: אבל המצב הנוכחי הוא מצב שאני אבקש מהממונה על ההגבלים כן לערוך את הבדיקה העקרונית.

איתן כבל: היא כבר אמרה כאן בישיבה שקיימנו סביב ענקיות האינטרנט שהן שחקן שמעבר לבעיות המתקיימות ללא שום קשור לתהליך, הן מוסיפות נדבך שאפילו ממש מאיים להקריס.

איתן כבל: מדובר על הוצאות הפרסום.

איתן כבל: אני אשוחח איתה עוד היום ואני אבדוק איתה כבר את האפשרות שבבדיקה הזו היא כבר תעשה גם את הבדיקה הזו.

יואב קיש: גם את הבדיקה הזו.

יואב קיש: זו בדיקה חשובה לטובת השחקנים בשוק.

איתן כבל: אנחנו נקיים על זה דיון כאן בוועדת הכלכלה.

יואב קיש: אנחנו לא נדון בזה בוועדה הזו, אבל היה לי חשוב - - -

איתן כבל: זו הכותרת המרכזית.

איתן כבל: במחילה, כמו שאנחנו אומרים אצלנו בבית הכנסת, זו נקודת המוצא שכל כך חסרה לי לאורך כל הדרך בחוק הזה ובגלל זה הוא נבנה מטלאים שמייצרים בעיות.

יואב קיש: אני לא יודע.

יואב קיש: יש הרבה דברים שפה קרו שאני חושב שבאו בהסכמות מהמשרדים.

איתן כבל: לא אמרתי.

איתן כבל: גם ההסכמות שהביאו איתם המשרדים, הם הסכמה שהיא טלאי.

איתן כבל: היא לא באמת מתכתבת.

יואב קיש: מאה אחוז.

יואב קיש: כמו שאני אומר, הנושא הזה יידון בהרחבה עם חבר הכנסת איתן כבל בוועדת הכלכלה.

יואב קיש: הוא מתחבר באמת לכל מה שקורה בשוק עם האיומים מחוץ לשוק הטלוויזיה המסחרית, אבל איומים על שוק הפרסום בישראל.

יואב קיש: בעניין הזה אני מעביר את המקל אליך להמשיך לשבת מול הממונה ולקבל את התייחסותה לעניין - זה לגבי הנושא הזה.

יואב קיש: עוד שני נושאים שהם קצרים מבחינתי שאני רוצה לדון בהם: אחד, זה נושא הטלוויזיה הקהילתית.

יואב קיש: נמצא איתנו יוחאי רוטנברג.

יואב קיש: קיבלנו איזה פנייה, ואני פונה פה ליועצים המשפטיים.

יואב קיש: ברור שבחקיקה אף אחד מאיתנו, ולא דיברנו על זה, לא התכוון לעשות שום שינוי בתחומי החיים של הטלוויזיה הקהילתית.

יואב קיש: קיבלנו מכתב שאנחנו בחוק הזה מבטלים את הטלוויזיה הקהילתית.

<אתי בנדלר: אני לא קיבלתי שום מכתב, אדוני.

<לאה ורון: גם אני לא.

יואב קיש: אז זה הגיע אליי.

יואב קיש: תציג בקצרה את העניין בקצרה, בבקשה.

יואב קיש: אני פשוט רק רוצה למען סר ספק.

יואב קיש: אני פה רק רוצה להבהיר שאין בכוונתו לעשות שום שינוי בטלוויזיה הקהילתית.

<לאה ורון: אדוני, אני רק מבקשת להפנות את תשומת לב כל הנציגים והגורמים שיש להעביר למזכירות ועדת הכלכלה את כל החומרים על מנת שנוכל להפיץ אותם לטובת הייעוץ המשפטי, לטובת חברי הכנסת, ואחרים.

<לאה ורון: בבקשה להעביר אלינו את כל החומרים.

יואב קיש: נכון.

יואב קיש: כנראה שזה הגיע רק אליי, לא ידעתי את זה.

יואב קיש: כן, בבקשה.

<יוחאי רוטנברג: יוחאי רוטנברג, יושב-ראש האגודה הישראלית לתקשורת קהילתית.

<יוחאי רוטנברג: רק 140 עמותות, 10,000 פעילים כשכולם מתנדבים.

<יוחאי רוטנברג: הנושא יצא בתזכיר חוק של הממשלה מה-11.1.2018 וצריך להגיב עד ה-28.1, ואחר כך ב-29, זה מגיע אליכם.

יואב קיש: זה לא קשור אלינו, זה חוק ההסדרים.

<יוחאי רוטנברג: אבל חוק ההסדרים - מה ששם, בדיוק כתוב הנושא הזה: ביטול שני סעיפים.

<יוחאי רוטנברג: 6ה(ב) לא קיים של: המועצה לשידורי כבלים ולוויין תקיים את המשדרים הקהילתיים - לא קיים שם, ו6לו(ב) כתוב שיהיה - - -

יואב קיש: ידידי יוחאי, אני עוצר אותך.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: אנחנו בוועדה מאוד עמוסה עם זמן קצוב.

יואב קיש: אני חשבתי שעשינו אולי טעות.

יואב קיש: אומרים לי היועצים המשפטיים שבחוק הזה, מה שאנחנו דנים בו עכשיו, - - -

<יוחאי רוטנברג: בעוד שבוע תהיה טעות.

יואב קיש: דבר עם מי שיהיה בעוד שבוע, זה לא אני.

יואב קיש: אנחנו בוועדה הזו לא נגענו ולא מתכוונים לגעת בטלוויזיה הקהילתית.

יואב קיש: תודה על ערנותך.

יואב קיש: נא תהיה ערני בהמשך הדרך כמו שאתה אומר, אם יש כוונה של מי מהמשרדים לעשות את זה.

יואב קיש: בחוק הזה, מה שפה בחקיקה, לא הולך לגעת בכלום בנושא הטלוויזיה הקהילתית.

יואב קיש: אז זה מאחורינו.

יואב קיש: תודה רבה לך.

יואב קיש: הנושא האחרון לפני שאני נוגע בערוץ הידברות ומה שהיה אז על הפרק זה מה שדיברנו עם הוט ויס לגבי הנושא של דמי המעבר וההתייחסות.

יואב קיש: אני שוחחתי עם הנציגים של החברות ואני רוצה להציע הצעה שהיא כזו.

יואב קיש: יש היום כבר בחוק, חוק התקשורת, סעיף 6מט(4) ו-(5).

יואב קיש: אפשר לקרוא.

<דנה נוייפלד: זה סעיפי לוויין.

<אתי בנדלר: מט זה רק לוויין.

יואב קיש: אה, רק לוויין - אוקיי, בסדר.

יואב קיש: מכיוון שיש הפרדה שהכבלים מוגדרים תשתית עם חמש שישיות אז בהחלט אני לא מתייחס אליו.

יואב קיש: הלוויין לא מוגדר כך, ולכן כן צריך להתייחס, וזו התייחסות ללוויין.

יואב קיש: ב-6מט אני מקריא את הסעיף הקיים, אני עדיין לא מדבר על שינוי: השר לאחר התייעצות עם המועצה רשאי לקבוע ברישיון לשידורי לוויין תנאים, לרבות בעניינים המנויים בסעיפים 6מח ובעניינים אלה.

יואב קיש: ואז יש לנו בסעיפים (4) ו-(5) פירוט על הטלת חובה על בעל רישיון לשידור לוויין להעביר ערוצים מסוימים שהשר יחליט, והכל לפי שיקול דעתו.

יואב קיש: אני רוצה להוסיף בסוף סעיף (5).

יואב קיש: סעיף (5) אומר כך: חובת מתן זכות לשימוש למפיק ערוץ עצמאי בערוצי הלוויין של בעל הרישיון לשידורי לוויין לשם העברת שידוריו.

יואב קיש: שוב, אלו סעיפים שמאפשרים לשר לכפות על הלוויין להעביר ערוץ.

יואב קיש: מה שאני רוצה להוסיף זה את הנושא הזה, ואני רוצה לשמוע התייחסות.

יואב קיש: עוד לא אמרתי מה אני מוסיף, נתתי את ההקדמה מה אני רוצה להוסיף.

יואב קיש: בסעיף 6מט(5) אני רוצה להמשיך לפי הסעיפים ככה: בהטלת חובה להעברת שידורים כאמור בסעיף (4) וסעיף (5) להלן - וזה התוספת = תובא בחשבון קיבולת הלוויין הפנויה של בעל רישיון לשידורי לוויין - זה הכול.

יואב קיש: זה משפט אחד.

יואב קיש: הקראתי אותו עכשיו ואני רוצה להסביר אותו.

יואב קיש: אני מבין שהיינו רוצים להפיץ.

יואב קיש: זה משפט אחד שהמשמעות שלו זה למעשה להוסיף לשר כשיקול.

יואב קיש: עדיין הכול נשאר בסמכות השר.

יואב קיש: אני גם לא מכתיב לו מה לעשות עם זה.

יואב קיש: אני מוסיף לו כשיקול להביא בחשבון את קיבולת הלוויין הפנויה.

<אתי בנדלר: אתה יכול לקרוא את הסעיף המוצע?

יואב קיש: כן, זה בהמשך לסעיף (5).

<אתי בנדלר: זה לא מתאים, אבל לא משנה.

יואב קיש: בהטלת חובה להעברת שידורים כאמור בסעיף (4), ובהטלת חובה מתן זכות שימוש כאמור בסעיף (5) - כששני הסעיפים (4) ו-(5) מדברים על חובת העברת ערוץ בלוויין - תובא בחשבון קיבולת הלוויין הפנויה של בעל רישיון לשידורי לוויין.

<אתי בנדלר: קיבולת הפנויה בנקודת הזמן שבה הוא רוצה.

<אתי בנדלר: זאת אומרת, שאם באותו שלב יש קיבולת פנויה - - -

יואב קיש: אני לא נכנס לשיקולים שלו, זה אני רוצה לחדד.

<קריאה: כלומר, גם לגבי ערוץ ספציפי, גם לגבי מפיק חדשות ספציפי, כאשר השר יודע מה - - -

יואב קיש: שוב, אני לא רוצה להיכנס לשיקולי השר.

יואב קיש: אני רק רוצה שבמסגרת שיקולי השר יוסיף את נושא הקיבולת.

יואב קיש: אני חושב שזה לגיטימי.

יואב קיש: היום זה יס, אולי מחר זה יהיה מישהו אחר - אני לא יודע.

יואב קיש: אולי מחר יהיו להם עשרה לוויינים ולא תהיה בעיית קיבולת.

יואב קיש: ביום שיש להם בעיית קיבולת, אני חושב שזה צריך להיות עוד שיקול שהשר יכול להתחשב בו - זה כל האמירה פה.

יואב קיש: חברים, גם ליועצים המשפטיים, לא ליועצת המשפטית שלי, המשרדים, אני אומר עוד פעם, אני לא מנחה את השר להחליט כן או לא על ערוץ כזה או אחר בגלל קיבולת.

יואב קיש: אני רק חושב שמן ראוי שבין שיקוליו שהוא לוקח בחשבון בסיטואציה הזו, סתם דוגמה, למשל, יכול להיות מצב שיש בעיה של קיבולת, ועם הוט אין בעיה של קיבולת.

יואב קיש: אז הוא יגיד לערוץ מסוים שיעבור רק בהוט, ועד שהם לא פותרים את בעיית הקיבולת, לא - - -.

יואב קיש: אני לא נכנס לזה.

יואב קיש: גררתם אותי למקום שאני לא רוצה להיות בו.

יואב קיש: אתם יודעים מה?

יואב קיש: נא למחוק מהפרוטוקול.

יואב קיש: אני לא מתכוון להנחות את השר בכלום.

יואב קיש: אני רק רוצה שהשיקול הזה של קיבולת פנויה בלוויין יילקח כחלק מהנקודות שלו לחשיבה.

יואב קיש: אני אתן לנציג יס לדבר.

יואב קיש: זה לא דיון שצריך להיות ארוך, אבל בבקשה.

<מיכל רפאלי כדורי: מיכל רפאלי כדורי, סמנכ"לית הרגולציה של יס.

<מיכל רפאלי כדורי: נמצא כאן מנכ"ל המשרד והוא גם מכיר את בעיית הקיבולת שלנו.

<מיכל רפאלי כדורי: אנחנו גם פרסנו אותה כאן.

<מיכל רפאלי כדורי: ראשית, אני מברכת על זה שיושב-ראש הוועדה קיבל את בקשתנו.

<מיכל רפאלי כדורי: אני רוצה טיפה לבקש, אם מותר לנו, עוד ארבע מילים להוסיף שהשר ישקול את קיבולת הלוויין וצרכים טכנולוגיים, לרבות K4 ו-HD, ואני אסביר למה זה ספציפי.

יואב קיש: לא, אני לא רוצה כאן.

יואב קיש: מבחינתי, זה לא לחקיקה ראשית.

יואב קיש: מחר זה יהיה K8, מה זה משנה?

<מיכל רפאלי כדורי: אני רוצה להסביר.

<מיכל רפאלי כדורי: לפני שנה האריכו לנו את הרישיון, והמשרד רצה להכניס לנו להארכה תנאי שאנחנו נתחיל להעביר שידורים ב-K4.

<מיכל רפאלי כדורי: בסוף המשרד קיבל את עמדתנו שזה לא צריך להיות בהארכה, ואנחנו אכן כבר הראשונים שמציעים K4.

<מיכל רפאלי כדורי: מדובר בטכנולוגיות רוויות קיבולת.

<מיכל רפאלי כדורי: אני חושבת שיהיה ראוי שמונחים כאלה יהיו שם.

<מיכל רפאלי כדורי: יש גם ערוצים SD, אבל באמת משום שאנחנו גם רוצים, גם מחויבים, וגם נאלצנו עכשיו, ואנחנו שמחים על זה, להעביר את כל הערוצים שהתפצלו ב-HD, ויש אינטרס ציבורי שהטכנולוגיה תהיה מתקדמת, אז אם אפשר להוסיף גם את המילים האלה.

יואב קיש: תודה רבה' מיכל רפאלי כדורי מחברת יס.

יואב קיש: ישבנו אתמול גם דיברנו.

יואב קיש: גם רצו עוד דברים.

יואב קיש: אני תמצתי את זה למה שבעיניי, מצד אחד, כן יכניס את הנושא של חשיבה למגבלות.

יואב קיש: הרי בסוף של דבר אנחנו גם מבינים שזה שיקול עסקי שלכם.

יואב קיש: כי הוא יכול להגיד לכם, אם הוא יחליט: אני מבין שיש לכם בעיות קיבולת, אבל נא תורידו ערוץ מסוימת.

יואב קיש: הוא פוגע לכם ברמה העסקית.

יואב קיש: זה לא שאתם לא יכולים.

יואב קיש: אתם מעבירים 139 ערוצים, הוא יכול להגיד לכם: אני דורש שתכניסו את הערוץ הזה.

יואב קיש: גם אם יש לכם בעיות קיבולת, תצטרכו להתמודד.

יואב קיש: אני לא נכנס לשיקולים האלה של השר, אני לא נכנס לטכנולוגיות.

יואב קיש: כל הדברים האלה - כשתהיה נקודת החלטה יילקחו בחשבון על ידי השר והמשרד.

יואב קיש: אני רק אומר שייקח כשיקול את נושא הקיבולת.

יואב קיש: מישהו מהמשרדים רוצה להתייחס?

יואב קיש: משרד המשפטים, בבקשה.

<אלידור בליטנר: אלידור בליטנר, משרד המשפטים.

<אלידור בליטנר: כשמכניסים את השיקול הזה לחקיקה, אני חושבת שכן חשוב לייצר הפרדה אל מול ערוצים ספציפיים.

<אלידור בליטנר: כלומר, השיקול הזה צריך להילקח מראש במסגרת כללים עקרוניים.

<אלידור בליטנר: לא שלשר יהיה לנגד עיניו ערוץ ספציפי כשהוא מחליט החלטה לעניין הקיבולת.

יואב קיש: אבל יש סיטואציה אחרת.

יואב קיש: מחר יש ערוץ זעיר אחד שרוצה להיפתח, והוא רוצה לעבור ללוויין.

יואב קיש: אין פה יותר מדי החלטות.

יואב קיש: הוא יצטרך לבחון מה מצב הקיבולת.

יואב קיש: במסגרת השיקולים האלה צריכים לקבוע גם עלות, השר קובע את העלות בדמי המעבר.

יואב קיש: אני לא יודע איזה ערוץ זה יהיה, אני לא יודע מה העלות של זה.

יואב קיש: אין לי מושג.

יואב קיש: הם טוענים שעכשיו בתקופה.

יואב קיש: יכול להיות ששלוש שנים אף אחד לא יבוא ואולי הם יקבלו לוויין עוד שלוש שנים, בעזרת השם - תעשייה אווירית, ואנחנו נצליח.

יואב קיש: אני מאוד פסימי, אגב.

יואב קיש: אני כבר אומר לך שאני מאוד פסימי ל-2021.

<מיכל רפאלי כדורי: אז even more so - מה שביקשנו ממך.

יואב קיש: אני אומר בכנות, אני לא הולך להנחות פה.

יואב קיש: לא להיכנס לפרטים האלה.

יואב קיש: אני דיברתי לרמת השיקולים.

יואב קיש: אני לא יודע לתאר איזה מצבים יכולים להיות, אבל בסוף גם השר יכול להגיד להם: סליחה, אני רוצה שייכנס הערוץ הזה, ומצדי שתורידו ערוץ אחר שלכם.

<אלידור בליטנר: ללא ספק.

<אלידור בליטנר: השר יכול לקבוע מראש.

<אלידור בליטנר: אתה אמרת, נניח, הערוץ הראשון או השני או השלישי בסדר שמגיע.

<אלידור בליטנר: זה נכון שהשר יקבע, יתייחס לעניינים האלה מראש - זה כל מה שצריך.

<דנה נוייפלד: אני לא הבנתי את הנוסח שמציעים.

<דנה נוייפלד: כי הסעיפים כתובים כך היום שהם מקנים סמכות לקבוע ברישיון הוראות כלליות לגבי הדבר הזה.

<דנה נוייפלד: זאת אומרת, יש חובה להעביר את הערוצים האלה והאלה, וזה מה שאומר סעיף (4) - ערוצי החובה, לצורך העניין, ופסקה (5) אומרת לשר: תקבע הוראות בקשר לזכות שימוש למפיק ערוץ עצמאי כיוון שזו זכות כיוון שהוא צריך לשלם עבורה.

<דנה נוייפלד: כשאתה נותן שיקול דעת כמו הנוסח שהצעתם, אני לא מבינה איך זה פותר.

<דנה נוייפלד: כי אתם רוצים למעשה שיקול דעתי פרטני בכל נקודה ביחס לקיבולת שקיימת.

<דנה נוייפלד: עכשיו אני רואה את זה לראשונה.

<דנה נוייפלד: הנוסח שאתם הצעתם מדבר על ערוץ פרטני, ואילו הפסקאות מנוסחות כך ש - - -

יואב קיש: אז יש לי הצעה.

יואב קיש: אני מקבל מאוד את ההערה שלך.

יואב קיש: אני חושב שהיא לגיטימית.

יואב קיש: צריך להבחין בה ולמצוא לה פתרון.

יואב קיש: אני לא חושב שזה צריך לעניין פה את כל הוועדה.

יואב קיש: אין לי בעיה להצביע על זה מחר.

<קריאה: אבל לא הבנו.

יואב קיש: אז תדברו איתם, זה מה שאני מבקש.

יואב קיש: המסר שלי הוא ברור.

יואב קיש: אני חושב שגם חברי הכנסת ממה ששאלתי הסכימו איתי.

יואב קיש: אנחנו בסך הכול מוסיפים לשר עוד שיקול בנושא הלוויין.

יואב קיש: לשיקולו ולהחלטתו בעניין הזה - נושא הקיבולת.

יואב קיש: אני רוצה שתעבדו על זה עד מחר.

<אתי בנדלר: זה בדיוק מה שרציתי לומר.

<אתי בנדלר: אי-אפשר לנתק את פסקאות (5) ו-(6) מהרישא של הסעיף.

<אתי בנדלר: הרישא של הסעיף קובעת: השר לאחר התייעצות עם המועצה רשאי לקבוע ברישיון לשידורי לוויין תנאים, לרבות בעניינים המנויים בסעיף 6מח, ובעניינים אלה, ואז מגיעים גם לפסקאות (4) ו-(5).

<אתי בנדלר: זאת אומרת, הקביעה היא קביעה מראש.

<אתי בנדלר: אני לא בכדי הפרעתי לך ושאלתי אותך מתי הוא אמור לקבוע את זה.

יואב קיש: הבנתי.

יואב קיש: הבנתם?

יואב קיש: שקיבלתם את הרישיון אז הוא היה צריך להגיד.

<אתי בנדלר: כשיש בקשה פרטנית, זה כבר לא השלב שבו זה נכנס לרישיון.

<מיכל רפאלי כדורי: איך הוא יורה לחדשים?

<מיכל רפאלי כדורי: אתי, לפי איזה סעיף הוא יורה לי על חדשים אם לא דרך הסעיף הזה?

<קריאה: גם היום כשהשר מעלה ערוצים חדשים, מטיל עלינו חובת העברה, הוא עושה את זה בדרך הזה, דרך הרישיון.

<דנה נוייפלד: לא, הסעיף הראשון אומר - - -

<אתי בנדלר: לא, לא יכול להיות.

<אתי בנדלר: זה לא מתיישב עם נוסח הסעיף.

יואב קיש: אין פה ויכוח על המהות.

<אתי בנדלר: זו בדיוק הבעיה שלא רואים נוסח מראש, ואי אפשר להתמודד עם זה.

<מיכל רפאלי כדורי: כתבנו את זה במכתב לפני שבועיים.

יואב קיש: סליחה, אני לא רוצה פה דיון עכשיו.

יואב קיש: אנחנו נעשה עשר דקות הפסקה.

יואב קיש: אני מבקש שאתם תדברו איתם ותראו אם מצליחים להגיע להבנה, ואז אני גומר את זה.

יואב קיש: אם לא, זה יחכה ליום רביעי.

יואב קיש: אני מבקש גם לעשות דיון קצר פה בחדר בצד על הנושא הזה.

<קריאה: אפשר להקריא את הנוסח כדי שנדע בדיוק מה?

יואב קיש: הם עוד לא סגורים על הנוסח.

יואב קיש: הנוסח היה משפט אחד שאני הקראתי.

יואב קיש: אני יכול להקריא עוד פעם אם את רוצה, ובזה נצא להפסקה של עשר דקות.

הנוסח אומר: אני לא עושה עכשיו דיון.

הנוסח אומר: אנחנו יוצאים לעשר דקות הפסקה.

הנוסח אומר: ב-12:10 אנחנו מתכנסים.

יואב קיש: אנחנו מחדשים את הדיון.

יואב קיש: נא לשבת, חברים.

יואב קיש: אני רוצה לסיים את הנושא.

יואב קיש: האם התקדמתם עם יס?

<דנה נוייפלד: התקדמנו.

<דנה נוייפלד: אני צריכה את המנכ"ל לרגע.

<דנה נוייפלד: אתה ביקשת שזה לא תהיה הוראת שעה, אני חושבת שזה יותר נכון שזו תהיה הוראת שעה.

<דנה נוייפלד: אין סיבה להפוך עכשיו את כל ההסדרה.

יואב קיש: מה מפריע שזה יהיה קבוע?

יואב קיש: אני לא רואה בעיה עקרונית לזה, כי יכול להיות שעוד שמונה שנים עוד פעם יהיו בעיות בלוויין.

יואב קיש: למה אתם מתנגדים שזה יהיה בחוק?

<דנה נוייפלד: באופן עקרוני ורעיוני העניין של הקיבולת - אם הוא כתוב כך, הוא מחייב בחינה של כל ערוץ פרטני שרוצה לעלות.

<דנה נוייפלד: יותר קל לכתוב כלל שלא מחייב לבחון ערוץ פרטני, האם הערוץ זה יעלה או הערוץ הזה לא יעלה, לכתוב כלל ספציפי שאומר שבשלוש השנים האלה בגלל הקשיים שיש בעניין הקיבולת - - -

יואב קיש: אבל אם לא יהיה לוויין עוד שלוש שנים אז מה?

<דנה נוייפלד: למה שלא יהיה?

יואב קיש: כי את משרד התקשורת ואת לא משרד האוצר.

יואב קיש: אם תשאלי את משרד האוצר הם יגידו לך שיש סיכוי גבוה שלא יהיה לוויין.

<דנה נוייפלד: כמו שאתה רואה, אנחנו נענים בוועדה הזו לקריאות ולבקשות.

יואב קיש: זה נובע מהשינויים.

יואב קיש: אנחנו פתחנו קטגוריה של זעירים.

יואב קיש: באים התשתיות ואומרים: יכול להיות שתהיה לנו בעיה בגלל זה.

יואב קיש: אני לא יכול להתעלם מזה, את לא יכולה להגיד לי שזה משהו שאני מפריח מאיפשהו.

יואב קיש: זה בפירוש בעיה.

<דנה נוייפלד: אבל הם בעצמם לא ביקשו הוראה שיותר מרחיקת לכת משלוש שנים להוראת שעה.

יואב קיש: טוב, אני האחרון שיריב פה.

יואב קיש: אם יש הסכמות אני לא - - -

<דנה נוייפלד: אם אפשר שנייה.

<דנה נוייפלד: בגלל שיש פה עניין שהוא טכני הנדסי, אני רוצה להתייעץ עם המנכ"ל שנמצא בפנים.

<דנה נוייפלד: אז אם אפשר להמשיך, וכשהוא יוצא, בסדר?

יואב קיש: אני מצביע שאנחנו נצביע על זה מחר, על סעיף שתגיע אליו להסכמות.

יואב קיש: לכן, אין לחץ מבחינתי, וזה בסדר.

<נגה רובינשטיין: אנחנו נוכל לראות את הסעיף לפני באתר הוועדה או באופן אחר?

יואב קיש: ברגע שהוא יהיה מוכן הוא יעלה לאתר הוועדה, בסדר?

יואב קיש: אני אבקש שיעבירו את זה למנהלת הוועדה והיא מיד תעלה את זה ברגע שזה יהיה מוכן.

יואב קיש: אבל אני לא יודע מתי הם יסיימו.

<אתי בנדלר: זה תלוי בכם - - -

<נגה רובינשטיין: אי-אפשר.

<נגה רובינשטיין: סעיף 6מט ועם ההשלכות שלו על סעיפים אחרים, זה סעיפים נורא מסובכים.

<נגה רובינשטיין: אי אפשר להבין מה השלכות שלו בלי ל- - -

יואב קיש: עו"ד נגה רובינשטיין, אם הייתי עושה שם סעיף של חמישים שורות שמדבר על אלף מהויות, את צודקת.

יואב קיש: אני אומר לך כבר עכשיו שמטרת הסעיף היא שהשר כשהוא בא לקבוע דמי מעבר, ייקח כשיקול נוסף את נושא הקיבולת.

<נגה רובינשטיין: זה לא עניין של דמי מעבר.

<נגה רובינשטיין: זה לא עניין של דמי מעבר, זה חובת העברה, וזה לא משנה מה - - -

יואב קיש: נכון, דמי מעבר לא - חובת העברה.

יואב קיש: חובת העברה, את צודקת.

<נגה רובינשטיין: בסדר, אז זה לא משנה מה מספר המילים בסעיף.

יואב קיש: נכון, הוא סעיף קצר.

יואב קיש: לצורך העניין את לא רואה את הנוסח הסופי - זה נכון.

יואב קיש: אבל במהות את יודעת עכשיו בדיוק מה המהות ואת יכולה לעשות את כל החישובים בראש איזה השלכות יש לזה.

<קריאה: נגה, אני יכולה לשלוח לך מה שביקשנו.

יואב קיש: זה לא משנה מה שביקשת כי לא קיבלנו את מה שביקשת.

יואב קיש: לקחנו משהו מאוד ספציפי שאמרתי לכם את זה עכשיו.

יואב קיש: מהותית את מבינה בדיוק על מה אני מדבר.

יואב קיש: אם יש לך שאלה, אשמח להסביר.

יואב קיש: אם לא, את הניסוח הספציפי נראה מתי שהוא יהיה מוכן.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: מיכל ריבלין מהוט, בבקשה.

יואב קיש: מה תפקידך בהוט?

<מיכל ריבלין: מנהלת אגף ערוצים ורגולציה בהוט.

יואב קיש: ברוכה הבאה לוועדה.

יואב קיש: אני לא זוכר שראיתי אותך פה.

<מיכל ריבלין: אחרי חופשת לידה.

<מיכל ריבלין: רק התייחסות קטנה.

<מיכל ריבלין: אני מבקשת שהשר בשיקוליו גם יתחשב בקיבולת של הוט באותה העת.

יואב קיש: אני אגיד לך למה הפרדתי את זה, וזה להבנתי.

יואב קיש: תקני אותי אם אני טועה.

יואב קיש: הוט מוגדרת תשתית בצורה הכי ברורה עם חוק החמש שישיות ששם יש חובה עליכם לשמור קיבולת.

יואב קיש: ולכן, לא ראיתי צורך להוסיף אתכם לנושא הזה.

<מיכל ריבלין: בנקודת זמן מסוימת הדברים יכולים להשתנות, וגם עניין הקיבולת - - -

<דנה נוייפלד: אבל זה שלוש שנים, הוראה לשלוש שנים.

<דנה נוייפלד: בשלוש השנים הקרובות זה הולך להשתנות, אבל - - -

<מיכל ריבלין: דנה, אני חושבת שגם חקיקה א-סימטרית, לייצר עוד פעם דיכוטומיות.

<דנה נוייפלד: אבל היום החקיקה היא א-סימטרית - - -

<מיכל ריבלין: למה להנציח את זה?

<מיכל ריבלין: אם אנחנו כבר בהזדמנות זו מתקנים את החקיקה אז ראוי שהיא תהיה סימטרית לכל החברות שפועלות בשוק השידורים.

יואב קיש: אבל אתם בהגדרה לא סימטריים.

יואב קיש: אתם מוגדרים תשתית, והם לא מוגדרים, לפי מה שהבנתי.

יואב קיש: אולי אני טועה.

יואב קיש: את רוצה שנגדיר אותם תשתית?

<מיכל רפאלי כדורי: לא, אני לא רוצה.

<מיכל ריבלין: אני לא מתערבת להם בהגדרות.

יואב קיש: אתם רוצים לא להיות תשתית?

<מיכל ריבלין: לא.

יואב קיש: אוקיי, אז מה שאני מנסה להגיד הוא שאתם בהגדרה שונים.

יואב קיש: ולכן, זה לא ההבדל היחידי בחקיקה שמתייחס לתשתית וללא לתשתית, ואנחנו מתייחסים פה באופן ספציפי ללוויין שהוא לא תשתית.

יואב קיש: לכן, אנחנו עושים אפליה שהיא בנויה בחוק.

<מיכל ריבלין: אבל מדובר רק על המלצות לשר, אז אני מניחה שגם באותה נקודת זמן שבו הוא ישקול את שיקוליו הוא יראה לנגד עיניו מה המצב בשוק.

יואב קיש: אני סיימתי.

יואב קיש: זה האמירה שלי, אני לא הולך לשנות את זה.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: שפרה שחר, מנכ"לית בית חם לכל חייל.

איתן כבל: אני מהאוהדים הגדולים של שפרה שבמסגרת עבודתה למען החיילים הבודדים עושה עבודה מדהימה, ועוד לא אמרנו מי - - -

יואב קיש: קודם כל, אני שמח להכיר.

< שפרה שחר: הוא בטח שואל מה עניין שמיטה להר סיני.

< שפרה שחר: אני באתי לדבר בעניין הידברות.

< שפרה שחר: אסביר מה עניין שמיטה להר סיני.

< שפרה שחר: אני מבינה שערוץ הידברות נתפס כערוץ שאולי מנסה להחזיר בתשובה, אולי מנסה לעשות כל מיני סופי שבוע בבתי מלון.

< שפרה שחר: אבל ערוץ הידברות ממנף, בסופו של דבר, את הדבר זה שנקרא ערוץ טלוויזיה למען הרבה מאוד עשייה חברתית, ערכית.

< שפרה שחר: בין השאר, תמיכה בחיילים בודדים, במשפחות עניות של חיילים ולוחמי צה"ל.

< שפרה שחר: כבר יש לנו שיתופי פעולה איתם של שש שנים שמדי חודש בחודשו הערוץ ממש עושה נפשות ואוסף כספים למען חיילי צה"ל כשעוברים אחד לאחד למען הפעילות שלנו למען החיילים העניים ביותר והמשפחות של החיילים העניות ביותר.

< שפרה שחר: אני באתי לבקשתם ובאתי בשמחה גדולה כי אני מבינה שיש איזושהי דרישה לעצור את הפעילות, את הפרסום הזה.

יואב קיש: לא, לא.

יואב קיש: קודם כל, אני שמח שבאת, ובוודאי אם חבר הכנסת כבל מעריך אותך כך ויש לכם היכרות ארוכה אז אני שמח עוד יותר על דברייך.

יואב קיש: תודה רבה.

יואב קיש: חבל שהערוץ לא פה לשמוע גם את הפרגון הגדול שאת נותנת להם, אבל אני אגיד להם את זה.

יואב קיש: אנחנו בנושא אחר איתם, אבל בכל מקרה תודה רבה.

יואב קיש: אסתר עלמו וקסלר, מאיגוד התסריטאים בבקשה.

יואב קיש: זו גם לך הפעם הראשונה.

יואב קיש: לא ראיתי אותך פה בוועדה.

<אסתי עלמו-וקסלר: נכון, זו פעם ראשונה שאני נמצאת פה.

<אסתי עלמו-וקסלר: שלום, שמי אסתי עלמו וקסלר, תסריטאית ובמאית.

<אסתי עלמו-וקסלר: היום אני יכולה לקרוא לעצמי בשמי המקצועי, אבל לא תמיד כך היה המצב.

<אסתי עלמו-וקסלר: כשסיימתי את לימודי הקולנוע באוניברסיטת תל אביב לא מצאתי שום מקום שיעסיק אותי.

<אסתי עלמו-וקסלר: הייתי חסרת קשרים בתעשיית הקולנוע והטלוויזיה.

<אסתי עלמו-וקסלר: לא עזר לי התואר הראשון שלי בצילום מבצלאל, לא עזרו לי הפרסים והתערוכות שהשתתפתי בהם, וגם לא עזר לי תיק העבודות המגוון והעשיר שהצגתי.

<אסתי עלמו-וקסלר: הפעמים היחידות שמצאתי את עצמי מועסקת הם כשהסכמתי לעבוד בשכר רעב או כשהסכמתי לבוא להתלמד בהפקה כי לא מספיק עשר שנות הלימודים שלי במוסדות מכובדים בארץ.

<אסתי עלמו-וקסלר: אני אתיופית, ולכן אני גם פחות טובה.

<אסתי עלמו-וקסלר: כך מצאתי את עצמי בגיל 32 גרה בבית אמי, מובטלת ובהיריון.

<אסתי עלמו-וקסלר: המהפך קרה בשנת 2012 כשמדינת ישראל הוציאה חוק חדש שמחייב את משרד התקשורת להשקיע 5 מיליוני שקלים בהפקות מקור בשפה האמהרית והטיגרנית.

<אסתי עלמו-וקסלר: באותו הרגע הקמנו אני ובן זוגי אלעד את חברת ההפקות אביינש הפקות.

<אסתי עלמו-וקסלר: מאז 2012 ועד היום עשינו ארבע הפקות מושקעות שבהם העסקנו למעלה מ-70 יוצאי אתיופיה שחיים בישראל בתפקידים שונים: שחקנים, צלמים, עורכים, סאונדמנים, מוזיקאים, אנשי תוכן, ועוזרי הפקה.

<אסתי עלמו-וקסלר: אלו חבר'ה צעירים שסיימו את לימודיהם בחוג התקשורת והקולנוע בארץ וכמוני לא מצאו מי שיעסיק אותם במקצוע שלמדו.

<אסתי עלמו-וקסלר: הם עבדו למחייתם בשמירה ובעבודות שלא הולמות את כישוריהם.

<אסתי עלמו-וקסלר: לחלקם הפעם היחידה שהיתה להם הזדמנות לעבוד בתחום זה כשהם עבדו בהפקות שלנו.

<אסתי עלמו-וקסלר: לא עזר להם כל קורות החיים המושקעים שהם שלחו.

<אסתי עלמו-וקסלר: הם מעולם לא התקבלו לעבודה כי מי ייתן להם להיכנס לתעשיית הקולנוע והטלוויזיה בישראל?

<אסתי עלמו-וקסלר: חוץ מזה, ברגע שיש אתיופי אחד בהפקה כלשהי בזה, מסתיימת מכסת האתיופים.

<אסתי עלמו-וקסלר: יש מקום לאתיופי אחד והמשבצת אוישה.

<אסתי עלמו-וקסלר: במהלך חמש השנים האחרונות הפקנו תוכניות אירוח ובידור.

<אסתי עלמו-וקסלר: המערכונים שהעלינו לרשתות זכו למעלה מ-80,000 צפיות.

<אסתי עלמו-וקסלר: זכינו לאהדה גדולה בקרב הציבור האתיופי הישראלי בארץ.

<אסתי עלמו-וקסלר: הפקנו סדרת ילדים והיא מוקלטת בכל בית אתיופי שבו היא נצפית שוב ושוב על ידי מי שברשותו הערוץ האתיופי.

<אסתי עלמו-וקסלר: כן, יש דבר כזה ערוץ אתיופי - 140.

<אסתי עלמו-וקסלר: השנה אנחנו עומדים לפני פריצה.

<אסתי עלמו-וקסלר: פרויקט הדגל שלנו הוא סרט באורך מלא שיופץ השנה בבתי הקולנוע בישראל, הסרט הראשון שאותו כתבתי וביימתי.

<אסתי עלמו-וקסלר: מדובר בקומדיה מופרעת שבה יש למעלה מ-30 שחקנים אתיופים, והם עושים תפקידים מרגשים ומורכבים ומפתיעים שחושפים את הכישרון הגדול שלהם, והפעם יראו אותנו כלל הציבור הישראלי.

<אסתי עלמו-וקסלר: אם זה לא נקרא לשבור את תקרת הזכוכית, אז תגידו לי אתם מה?

<אסתי עלמו-וקסלר: ללא התמיכה הראשונית שהשגנו ממשרד התקשורת בהפקות מקור בשפה האמהרית, לא היינו יכולים לגשת למשקיעים נוספים להיות חלק מהסרט הנפלא שתשמעו עליו בעתיד.

<אסתי עלמו-וקסלר: אני לא היוצרת האתיופית היחידה.

<אסתי עלמו-וקסלר: בשנת 2012 הוקמו עשרות חברות הפקה אתיופיות, ואתם עומדים לצפות בגל ענק של יוצרים אתיופים פוריים ומעניינים שמספרים את הסיפור שלהם מנקודת מבטם הייחודית והרעננה.

<אסתי עלמו-וקסלר: אני באה להגיד לכם היום שהרגולציה היא אולי הדבר היחיד שחשוב על מנת לקדם משהו בתרבות ובחברה הישראלית.

<אסתי עלמו-וקסלר: לבוא ולהגיד שזה לא חשוב, אז אני הדוגמה החיה להגיד לכם שזה חשוב.

<אסתי עלמו-וקסלר: ואם החברה הישראלית, וכאן כנסת ישראל, לא זו שתילחם על שיח תרבותי ציבורי רחב שלא מדיר אותנו האתיופים או את הנשים או כל מיני קבוצות מיעוט שנמצאות פה, אז מה התפקיד שלכם?

<אסתי עלמו-וקסלר: ואם זה לא אתם אז תגידו לאן ללכת.

<אסתי עלמו-וקסלר: אני אשמח ללכת.

<אסתי עלמו-וקסלר: זה מה שיש לי להגיד, תודה.

יואב קיש: קודם כל, תודה רבה ששיתפת אותנו בסיפור האישי שלך.

יואב קיש: אני רוצה לאחל לך באמת הצלחה בסרט.

יואב קיש: יש שם לסרט?

<אסתי עלמו-וקסלר: "ליידי טיטי שרה בלוז".

<אסתי עלמו-וקסלר: יש לנו עוד הרבה מאבקים בנושא הזה.

<אסתי עלמו-וקסלר: יש גם כאן כמה נציגים.

<אסתי עלמו-וקסלר: אבל אנחנו לא נעשה את זה כאן.

יואב קיש: הוא ישודר בקולנוע?

<אסתי עלמו-וקסלר: הוא ישודר בקולנוע, כן.

יואב קיש: קודם כל, באמת שיהיה בהצלחה.

<אסתי עלמו-וקסלר: תודה רבה.

איתן כבל: אמרה דברים מדהימים.

<אסתי עלמו-וקסלר: זה מאוד מדהים, אבל זה צריך לבוא לידי ביטוי בזה שאתם תבינו שהרגולציה - - -

איתן כבל: אמרתי, זה החובה שלנו.

<אסתי עלמו-וקסלר: ואתם כל כך מתחשבים בבעלי המניות שחס וחלילה יפסידו כסף.

<אסתי עלמו-וקסלר: אבל זה שציבור רחב של תסריטאים, במאים ואנשי קולנוע שלא יעבדו, זה בסדר.

יואב קיש: אני מקבל את מה שאת אומרת.

יואב קיש: לתפיסתי, אנחנו במקום רחוק לגמרי ממה שאמרת.

יואב קיש: עשינו מהלך מאזן.

יואב קיש: לדוגמה, אם מחר יש מיזוג בין שתי חברות מסחריות והם עולים להכנסות של סדר גודל 600 - 700 מיליון שקלים, לפי החוק הישן הם היו צריכים להשקיע או 10% או 61 מיליון שקלים בהפקות מקור.

יואב קיש: זה אומר שהם היו משקיעים בין 60 ל- 60 וקצת מיליון, זה היה נשאר שם.

יואב קיש: בגלל השינוי שעשינו פה הם יעלו ב-30 מיליון שקל נוספים, יעלו ל-90 מיליון שקל.

יואב קיש: רק לחשוב על המצב שהם מפסידים ונהיים קטנים ואיך נסחט מהם עוד פעם את ה-60 מיליון שקל, זה גם גישה.

יואב קיש: אני לא שם.

יואב קיש: אני בגישה מכבדת ומאזנת.

יואב קיש: אני אדאג שגם כשהם מצליחים ויגדלו, הם ישקיעו וישלמו יותר, בדיוק במקום שאת מספרת.

<אסתי עלמו-וקסלר: אני מקווה שגם תדאג שיהיה ייצוג של קהילות מוחלשות של האתיופים כי כרגע המקום היחידי שמצאתי את עצמי, עם כל הכישרון שיש לי, ואני לא מתביישת להגיד: עם כל הכישרון שיש לי, מוצאת את עצמי מציגה אך ורק בגטו האתיופי.

<אסתי עלמו-וקסלר: זה גם נושא שצריך להעלות אותו לדיון ציבורי.

יואב קיש: זה בעיה אמיתית.

יואב קיש: אני יכול להגיד לך שלצערי בחוק הזה אין לנו לדעתי שום יכולת להיכנס למקום הזה.

יואב קיש: אני מבין את הבעיה.

יואב קיש: אני שמח שבאת ואמרת לנו, בוודאי במקומות נוספים שזה יעלה.

יואב קיש: אני שמח שמנכ"ל משרד התקשורת.

יואב קיש: שמעת על הקרן שעשיתם, פעולה ברוכה מאוד.

<אסתי עלמו-וקסלר: נשמח להיפגש איתך.

<אסתי עלמו-וקסלר: ניסינו הרבה זמן להתקשר אליך, אבל אתה לא פנוי.

יואב קיש: הנה, אז הוא פה מולך.

יואב קיש: אני בטוח שהוא ייתן לך את הטלפון שלו ואתם תהיו בקשר.

<מימון שמילה: בשמחה רבה.

יואב קיש: אני רק רוצה להגיד לכם וליוצרים בכלל, בעניין הזה עשינו פה עבודת איזון מאוד חשובה שמצד אחד תשמר על כל התעשייה וגם תשמר את יצירות המקור.

יואב קיש: תודה רבה לך.

<אסתי עלמו-וקסלר: תודה.

<רעיה עדני: רעיה עדני, משרד האוצר.

<רעיה עדני: אנחנו חושבים שהקרן הזו צריכה להיות בערוץ יותר רחב מהערוץ האתיופי שיש לו מעט מאוד צופים, וחבל.

<רעיה עדני: זה דורש תיקון קטן בסעיף כדי שההפקות שלהם יוכלו להיות נצפות על ידי כמה שיותר אתיופים וכמה שיותר ישראלים שאינם אתיופים.

<רעיה עדני: אנחנו חושבים שזה תיקון ראוי שנכון להכניס אותו בהמשך בחוק התקשורת.

יואב קיש: הוא בחוק ההסדרים נכנס?

יואב קיש: למה לא הבאתם אותו לחוק ההסדרים אם זה בהסכמה על כולם?

<קריאה: הוא לא בחוק ההסדרים.

<רעיה עדני: הוא כרגע לא בחוק ההסדרים?

<רעיה עדני: אנחנו נבדוק את זה.

יואב קיש: ד"ר יפעת, בבקשה.

חי שגב: אני מבקשת להתייחס.

חי שגב: לא ציפינו לזה על סדר היום.

יואב קיש: גם אני לא ציפיתי לזה, נכון.

חי שגב: אבל כיוון שזה עלה אני מוכרחה להתייחס ולומר שקודם כל כן, אני מאשרת שאת יוצרת נפלאה ומוכשרת.

<אסתי עלמו-וקסלר: תודה רבה.

חי שגב: אני חושבת שהמדינה צריכה להיות מאוד גאה על כך שהיא אכן תמכה בכם, לא רק בסרט אלא גם בתוכניות אחרות נפלאות.

חי שגב: אבל ישנו איזשהו עניין שעושה עוול עם האוכלוסייה הזו של יוצאי אתיופיה והוא לא נוגע לכוונה של המדינה, כי הכוונות של מדינת ישראל הן כוונות מאוד טובות.

חי שגב: הן עד כדי כך טובות שקיבלה הממשלה החלטה להקצות כספים ייעודים לתמיכה ביצירה של יוצאי אתיופיה בשפה האתיופית שזה מטרה בעיניי מקודשת.

חי שגב: אלא מה?

חי שגב: שהביצוע שלה הוא ביצוע קלוקל שלא זו בלבד שלא משיג את המטרה, הוא אפילו חותר תחתיה, ואסביר גם למה.

חי שגב: מפני שבסופו של דבר כל אותה יצירה וכל אותם משאבים יקרים שהמדינה משקיעה הולכים לערוץ שהוא ערוץ בתשלום בכבלים ובלוויין שלא פתוח לכלל אזרחי מדינת ישראל, שפתוח רק למנויי הכבלים והלוויין.

חי שגב: לו זו בלבד, אלא הוא גם פתוח בעבור תשלום נוסף של עשרים שקלים.

חי שגב: אז באנו לברך ויצאנו מקללים.

<אסתי עלמו-וקסלר: אבל אני רוצה להגיד לך, בכל זאת - - -

חי שגב: אני איתך, תני לי לסיים.

חי שגב: יש פה עניין גם כלכלי שמאלץ את אותה אוכלוסייה שאנחנו גם מכירים את המאפיינים הסוציו-דמוגרפיים שלה, גם לעשות מנוי בכבלים ובלוויין, ואחר כך עוד להוסיף תשלום.

חי שגב: הוא לא מופץ, למשל, ב-DTT שה הפלטפורמה החינמית שמעמידה המדינה לכלל אזרחיה.

חי שגב: הדבר החמור יותר בעיניי הוא בכך שלמעשה אנחנו מייצרים פה בחסות המדינה גטו.

יואב קיש: לא, זה לא גטו.

יואב קיש: גטו זה קונוטציה אחרת.

חי שגב: סליחה, זה גטו תרבותי.

חי שגב: אני סבורה שיש מן הצדק בדבריה של אסתי שהיה נכון להנגיש את היצירה הזו לכלל אזרחי ישראל ולא להגביל אותה דווקא, כי זו התכלית.

חי שגב: התכלית היא הרי לעודד את ההשתלבות שלהם ולקרב את הלבבות ואת התרבויות, והיא לא מוגשמת באופן שבו זה מתבצע היום.

חי שגב: זה באמת מאוד מאוד חבל כי מושקעים פה משאבים מדינתיים.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: קודם כל, נושא שילוב, ובכלל העידוד של יוצאי הקהילה האתיופית כי היום אנחנו מדברים על באמת דור שני כבר, ואפילו יותר, הוא על סדר יומה של ממשלת ישראל ברמה הכי גבוהה עם טיפול בוועדת שרים מיוחדת שהוקמה לעניין הזה, עם תקציבים ייעודיים.

יואב קיש: נכון שבסוף כשזה מגיע למטה, למקומות שהיינו רוצים לראות את התיקון קורה, יכול להיות שיש דברים שצריך לתקן.

חי שגב: אני מודה לך ומוכנה להרים את הכפפה שלך.

יואב קיש: הנה, בבקשה.

יואב קיש: עשינו משהו ששונה מהתחום.

יואב קיש: שוב, אני לא אכנס פה לוויכוחים.

יואב קיש: אם עכשיו אני אתחיל לשמוע שיש פה דעות שונות וחלוקות בין המשרדים - תביאו לי משהו מבושל שלצורך העניין יכולתם להעביר בחוק ההסדרים בהסכמה ממשלתית רחבה, וכשחבר הכנסת איתן כבל וכשחבר הכנסת עודד פורר ימשיכו לעשות לי ככה בראש כשאני אעביר את זה, אז אנחנו נעשה את זה.

יואב קיש: בסדר?

עודד פורר: אני רק רוצה מילה בהקשר זה מאחר וגם עסקתי קצת בעניין.

עודד פורר: מה שחשוב לזכור, אני מצטרף לדברים שאמרה פה יפעת, חלק מהתוכנית הממשלתית שעליה דיברת, תוכנית של הדרך החדשה, קבעה אבן יסוד שאומרת גידול מול שילוב, ואומרת: המטרה היא לשלב, המטרה היא לא לבדל.

עודד פורר: בהקשר הזה אנחנו צריכים לחשוב, אבל גם כשאתה שולח את המשרדים ואתה אומר להם לבוא עם איזושהי הצעה מוסכמת, כדי שהיצירות האלה יהיו במיינסטרים.

יואב קיש: לדעתי, זה הכוונה.

עודד פורר: לא באיזה נישה צדדית שנתנו עכשיו איזה נישה צדדית ועכשיו זה מופיע שם, אלא איך יוצרים שזה יופיע במיינסטרים כך שזה לא יהיה עוד איזה כמו שאת הערת.

יואב קיש: 140 בממיר, כן.

עודד פורר: לא רק זה, גם שמנו איזה נציג - - -.

עודד פורר: זה באמת דיון - - -

יואב קיש: חבר הכנסת כבל.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: קודם כל, אני לא אוהב את הקטע הזה שאנחנו פתאום נזכרים כיוון שהיא הגיעה לפה.

יואב קיש: נכון.

יואב קיש: זה לא היה סדר יומה של הוועדה, אין מה להגיד.

איתן כבל: לא התכוונתי עכשיו להטיח בך, אלא לנו בכל זאת.

איתן כבל: כמעט כל הרגולציה נמצאת כאן.

איתן כבל: זה כמו חגי תשרי שפורצים למשרדים לתוך הלוח.

איתן כבל: אז זה לא בדיוק, האירוע הזה לא פרץ ללוח.

איתן כבל: הוא אירוע שמתקיים.

איתן כבל: אני גם נפגשתי איתם וגם במקומות אחרים ניסיתי לפרוץ - שכאילו הרגולציה לכאורה יותר פשוטה והחוקים הם הרבה יותר פשוטים.

איתן כבל: זו באמת קריעת ים סוף.

איתן כבל: כל העניין הוא שמצד אחד אתה רוצה באמת לפתוח את הלב ולתת.

איתן כבל: לא יעזור לך, אתה יכול לא לאהוב את המילה הזו, אבל זה לגטו.

יואב קיש: לא, אני לא אוהב את המילה הזו.

איתן כבל: נו, אז מה?

איתן כבל: זה עוזר?

איתן כבל: זה פותר את הבעיה.

יואב קיש: לגטו יש קונוטציה.

איתן כבל: אתה מייצר את אותן חומות שסוגרות את האנשים למקום המסוים הזה שם.

איתן כבל: זו לא הכוונה.

איתן כבל: אני לא רוצה להקים לי עכשיו ערוץ תימני, ערוץ אתיופי, או להחזיר אותנו לראות בשחור לבן.

איתן כבל: בסוף בסוף זה עם ישראל, זו החברה הישראלית אם נרצה לתת לזה קונוטציה עוד יותר רחבה.

עודד פורר: הערוץ בשפה האמהרית נותן איזשהו מענה לקבוצה מצומצמת שזקוקה לזה.

עודד פורר: העובדה שגובים על זה תשלום זה שערורייה שאין כדוגמתה.

<מיכל רפאלי כדורי: כבר לא, אני חייבת לתקן.

<מיכל רפאלי כדורי: אני ביקשתי לדבר על התשלום.

<מיכל רפאלי כדורי: לא הייתי מחודדת אז לא הפרעתי ליפעת.

<מיכל רפאלי כדורי: אבל יפעת כנראה לא שמה לב ופשוט לא מעודכנת.

<מיכל רפאלי כדורי: במבצע החדש של יס שכנראה כל לקוחותינו יעבור לשם, הערוץ הוא חינם.

<מיכל רפאלי כדורי: הוא לא עולה יותר כסף.

חי שגב: חשבתי שעדיין עשו אותו - - -

<מיכל רפאלי כדורי: אז אני אעשה - - - ליס, בהחלט.

<מיכל רפאלי כדורי: במבצע החדש של יס אולטימייט הוא חינם, הוא חינם.

יואב קיש: הדבר היחידי שאני שמח לשמוע הוא שהמגמה היא שהוא לא יעלה.

חי שגב: חינם ב-200 שקל - - -

<מיכל רפאלי כדורי: אה, לא ידעתי שיש ערוצים שמוצאים אותם ברחוב.

יואב קיש: מיכל, אנחנו לא מתחילים פה דיון.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: אסתי, בבקשה.

<אסתי עלמו-וקסלר: ראשית, אני שמחה שיש כאן הרבה אנשים שחושבים שהנושא הזה הוא חשוב ושצריך לפתור אותו.

<אסתי עלמו-וקסלר: נשמח להיפגש עם האנשים המתאימים לפגישות, עם המנכ"ל שהלך, ולדון בנושא הזה.

<אסתי עלמו-וקסלר: אני רוצה לציין עוד דבר.

<אסתי עלמו-וקסלר: לי לא מפריע להיות בגטו.

<אסתי עלמו-וקסלר: טוב לי, אני צמחתי משם.

<אסתי עלמו-וקסלר: הדברים שהבאתי לא יכולים היו לבוא, לצמוח ולגדול בשום ערוץ מסחרי אחר.

<אסתי עלמו-וקסלר: אם הייתי מנסה לכתוב את היצירה שאני הולכת להוציא, את הסרט, באיזשהו ערוץ מרכזי הייתי מסורסת בתחילת הדרך.

<אסתי עלמו-וקסלר: אז לכל אלה שחושבים שלא טוב לי בגטו, אני רוצה להגיד טוב לי.

<מיכל רפאלי כדורי: תנסי אותנו.

<אסתי עלמו-וקסלר: ניסינו, ויש לנו מיילים.

<אסתי עלמו-וקסלר: אנחנו יכולים לחשוף אותם.

<אסתי עלמו-וקסלר: תודה רבה.

יואב קיש: לא, לא.

יואב קיש: תודה רבה.

יואב קיש: אני מעריך בהחלט שבאת ושיתפת אותנו בסיפור שלך.

יואב קיש: היה לנו מאוד חשוב לשמוע.

יואב קיש: זרקתי את הכפפה אליכם.

יואב קיש: אם נצליח - בשמחה.

<לאה ורון: ד"ר יפעת הרימה אותה.

יואב קיש: היא הרימה את הכפפה, אבל צריך לראות שיצליחו.

יואב קיש: הדבר אחרון שאני רוצה לסגור - איפה ועדת הריכוזיות?

יואב קיש: הוא פה איתנו?

יואב קיש: שב, בבקשה.

יואב קיש: קשת ו-24 - אוקיי.

יואב קיש: אני מזכיר לכם שאנחנו ביקשנו מהרשות השנייה לפנות לוועדת הריכוזיות ולתת את אמירתה בנושא ההחלטה שהוועדה הזו מתכנסת אליה, שתאפשר לקשת להמשיך להחזיק בערוץ 24 תחת כך שהם יעסקו בתוכן של מוזיקה - 75% מהשידורים, ולא יעסקו בחדשות ובענייני יום.

יואב קיש: זה הכיוון - להשאיר להם את הבעלויות.

יואב קיש: נתקלנו אז בנושא של בעלויות צולבות - אנחנו יכולים לאפשר להם.

יואב קיש: בנושא של ועדת הריכוזיות - חשבנו האם נצטרך לעשות תיקון שישפיע על חוק הריכוזיות או אם אתם תיתנו את עמדתכם, יכול להיות שייחסך מהוועדה לגעת בנושא הזה.

יואב קיש: בבקשה, איפה זה עומד?

<עמנואל ברכפלד: קוראים לי עמנואל ברכפלד.

<עמנואל ברכפלד: אני עורך דין ברשות ההגבלים העסקיים, ראש חטיבת הריכוזיות.

<עמנואל ברכפלד: קיבלנו פנייה מהרשות השנייה ביחס לכל הערוצים הייעודיים, ביחס למתן רישיונות לפי חוק הרשות השנייה.

<עמנואל ברכפלד: הוועדה עכשיו בוחנת את הנושא.

<עמנואל ברכפלד: אחת האפשרויות שיכולה להיות זה שהוועדה תחליט שהיא לא רוצה לייעץ בנושא ואז הרשות השנייה תהיה חופשיה להעניק את הרישיונות בלי בעיה.

יואב קיש: אני רוצה להבין, לא תהיה תשובה פוזיטיבית שאין בעיה, אלא תהיה תשובה שתאמר: הוועדה - אין בכוונתה לדון בנושא.

יואב קיש: לצורך העניין, זה מהווה תשובה פוזיטיבית שאין לכם שום התנגדות למהלך.

<עמנואל ברכפלד: נכון.

יואב קיש: את זה מתי נקבל?

<עמנואל ברכפלד: אני מקווה שאביא את זה עד מחר.

יואב קיש: אני מאוד מקווה.

יואב קיש: כי אם לא, אנחנו מחר נצטרך לחוקק משהו בעניין הזה.

יואב קיש: תודה.

<אופיר ביתן: אופיר ביתן, היועץ המשפטי בפועל לרשות השנייה.

<אופיר ביתן: במקרה שהם יגידו שהם לא מתערבים, הרשות השנייה עדיין תצטרך לשקול את שיקולי הריכוזיות, כמובן בשים לב לעמדה של ועדת הריכוזיות.

יואב קיש: לא, אבל אז אני יכול לפתור את זה.

יואב קיש: אני אומר שאני מאשר את ה - - -.

יואב קיש: זה לא תפקידכם לשקול שיקולי ריכוזיות, עם כל הכבוד.

יואב קיש: זה ועדת הריכוזיות עושה.

<דנה נוייפלד: זה בטח התפקיד שלהם.

<עמנואל ברכפלד: אנחנו מייעצים להם והם צריכים להחליט.

יואב קיש: אצטרך גם התשובה שלכם, אני חייב גם את זה.

יואב קיש: אני צריך לסגור את הלופ הזה.

יואב קיש: אני לא אשאיר אותם עם איזה אי-ודאות.

יואב קיש: האמירה הזו לא מקובלת.

יואב קיש: בוא נעשה כך, תן לי בבקשה למחר החלטה, ואם צריך נגיד גם ליושב-ראש הרשות השנייה, בכפוף לכך שוועדת הריכוזיות בוחרת שלא להמליץ, שלא להתערב כמו שהגדרנו, האם החלטתכם תאשר את זה?

יואב קיש: חשוב לי לדעת את זה.

<אופיר ביתן: בסדר גמור.

<נחשון אקסלרד: נחשון אקסלרד, האלא טי.וי.

<נחשון אקסלרד: אני לא מצליח להבין איפה בעיית הריכוזיות נמצאת שעה שכשהיינו ערוצים ייעודים עם רישיון ממועצת הכבלים והלוויין, כל הערוצים הייעודי נחשבו גורם ריכוזי, והיה להם רישיון וזה לא הפריע להם להיות בעלי רישיון.

<נחשון אקסלרד: אני לא מצליח להבין מדוע אם עוברים לחוק הרשות השנייה פתאום יש בעיה.

יואב קיש: אני אסביר לך.

יואב קיש: אני קטונתי, אבל יגידו לי היועצים אם אני צודק.

יואב קיש: נחשון, מכיוון שברגע המעבר, למעשה מה שקורה, ואתה מבין את זה היטב, אתה מקבל רישיון חדש של רשות השנייה.

יואב קיש: קבלת רישיון ברשות השנייה דורש בחינה מחודשת של ועדת הריכוזיות בהגדרה, ולכן נכנסנו לפינה הזו.

יואב קיש: כי בשכל הישר אתה צודק מאה אחוז, בפרוצדורה זה תהליך שאמור לקרות.

יואב קיש: מי שהעיר את תשומת ליבנו לעניין הזה זה היועצים המשפטיים של קשת שאמרו: אנחנו נצטרך את האישורים האלה ואנחנו לא רוצים להיות באי- ודאות בעניין הזה.

<נחשון אקסלרד: כל מה שאני אומר זה שזה נשמע לי הרבה יותר עניין טכני מאשר מהותי.

יואב קיש: בגלל זה אין פה ויכוח.

יואב קיש: תכלס, אין פה ויכוח.

יואב קיש: לא עשינו משהו חדש.

עודד פורר: הבעיה היא לפעמים הטכני הזה עלול להפוך להיות מהותי.

עודד פורר: פה אנחנו צריכים לבדוק.

יואב קיש: קשת ו-24, אם המתווה שהצגתי ייפתר עד מחר, נראה לכם הגיוני?

<קריאה: כן.

יואב קיש: תודה רבה, יופי.

יואב קיש: את ערוץ האלא אני רואה, קשת, 24 - אני רואה, 9 - אני רואה, ו-20 אני רואה - יופי.

<אתי בנדלר: אדוני, בישיבה האחרונה דנו בשאלה מה יהיה לגבי הכללים של הרשות השנייה שלכאורה אינם מתיישבים עם הוראות החוק המתקן, הוראת המעבר.

<אתי בנדלר: עלה רעיון להוסיף הוראה לפיה: על אף הוראות חוק זה כללים והוראות שעמדו בתוקפם ערב החוק המתקן ימשיכו לחול כל עוד לא קיבלה הרשות כללים או הוראות אחרים, ובלבד שלא תאכוף כללים או הוראות שאינם מתיישבים עם הוראות החוק המתקן, ובחינה או קביעת כללים חדשים ייעשו בתוך X חודשים או תקופה כפי שיושבת ראש הרשות היתה אמורה להציע.

<אתי בנדלר: אני מזכירה שגם עו"ד בליטנר וגם רעיה מאגף התקציבים הזכירו את העובדה שכל עוד אין כללים חדשים או מתוקנים של הרשות, בעצם המפוקחים יחיו בחוסר ודאות כי הם לא יידעו אם הוראה מסוימת תעמיד אותם בחשש שהם יחשבו, למשל, שהיא לא תקפה יותר ולא ניתן יהיה לאכוף אותה בגלל שהיא לא מתיישבת עם החוק המתקן, והרשות תסבור אחרת.

<אתי בנדלר: אני לא מצאתי לזה פתרון בשלב זה.

<אתי בנדלר: בכל מקרה, היינו אמורים לשמוע מהרשות השנייה בתוך איזה פרק זמן היא מתחייבת לעבור על כל הכללים ולהתאים אותם.

<אופיר ביתן: אני מניח שנוכל לבדוק ולעשות כללים חדשים במינימום בהנחה והמועצה תתכנס, אני מניח שבתוך כחודש, כחודש וחצי, נוכל לתקן את הכללים בהתאם להוראות החוק המתקן.

יואב קיש: אוקיי, אז ארבעה חודשים, זה הזמן שנראה לי שצריך.

יואב קיש: אמרתי, ארבעה חודשים.

<דנה נוייפלד: חודש וחצי?

<לאה ורון: אולי הוא לא מודע לכמות הכללים.

<אופיר ביתן: אני מודע.

<דנה נוייפלד: אני בשוק מהתשובה שלו.

<דנה נוייפלד: חודש וחצי?

יואב קיש: אנחנו נעשה את זה ארבעה חודשים.

יואב קיש: יש לי רק שאלה אחת.

יואב קיש: איך פותרים בעיה שיכולה להתעורר ממה שצוין שיש כלל שהערוצים הזעירים חושבים שהם פטורים ממנו, ובסוף המועצה תחליט שהם לא פטורים.

יואב קיש: איך אנחנו מתגברים על המלכוד הזה בארבעת החודשים האלה?

<אתי בנדלר: אולי יש למישהו איזושהי הצעה יצירתית, אינני יודעת.

<אלידור בליטנר: מה שבעצם הפתרון של הממשלה בתזכיר של החוק של חוק הסדרים, אני הסברתי שזה מודל מדורג כזה.

<אלידור בליטנר: אני מבינה שאתם לא רוצים ללכת לכיוון הזה.

<אלידור בליטנר: אבל בגדול הרעיון היה להעמיד את כל הכללים הללו על תוקפם חרף המחיקה של חלק מסעיפי ההסמכה.

יואב קיש: אז הם חייבים, לדוגמה, לסוגיה עילית?

יואב קיש: יש לך בעיה מהותית, זה העניין.

<אלידור בליטנר: שוב, הפתרון שאנחנו עשינו בחקיקת ההסדרים שעשינו כמו התחלה של מיפוי של הכללים.

<אלידור בליטנר: כלומר, היו כללים שכתבנו בפירוש - - -

<דנה נוייפלד: אבל כללים לא יכולים - - -

יואב קיש: לנגד את החוק.

<דנה נוייפלד: יש הוראות ספציפיות בנוגע לסוגה עילית ולהפקות שהן הוראות ספציפיות והכללים לא יכולים לגבור.

<אתי בנדלר: זה ברור, עם זה אין לי בעיה.

<דנה נוייפלד: זה אין בעיה.

<דנה נוייפלד: זה קל.

<דנה נוייפלד: לדעתי, זה לא בעיה.

<אלידור בליטנר: הכוונה באמת לכל מיני סטים אחרים של כללים שלא ברור האם סעיף ההסמכה לעניינם, למשל, נמחק כליל או שמא הוא הוחלף בגרסה יותר מצומצמת.

<אלידור בליטנר: הרעיון הוא להעמיד בתוקפם את הכללים למשך תקופה מסוימת, ובתקופה המסוימת הזו על הרגולטור לעדכן ולחדש את הכללים שלו בהתאם להוראות ההסמכה.

יואב קיש: מה חושבים הערוצים הזעירים?

<דב אברמוביץ: דב אברמוביץ מטעם ערוץ 9.

<דב אברמוביץ: אני חושב שזה ברור לכולנו.

<דב אברמוביץ: ברור שיש הבדל בברירת המחדל בין ערוץ שקיים ופועל לפי הכללים האלה שלגביו אני חושב שההצעה של משרד המשפטים היא הגיונית, לבין ערוץ שהוא עכשיו עובר שלגביו ברירת המחדל צריכה להיות אחת משתיים: או שכרגע לא חלים הכללים ואז הרשות תזדרז ותתקין את הכללים, וברגע שיהיו כללים אז העניין ייפתר מעצמו, או שיחולו עליו הכללים שחלים עליו כרגע לפי חוק התקשורת.

<דב אברמוביץ: אלו שתי אפשרויות סבירות.

<דב אברמוביץ: ברור שזה - - - ברירת המחדל שונה לגמרי מה- - -

יואב קיש: עו"ד נגה רובינשטיין.

<נגה רובינשטיין: אנחנו כמובן מתנגדים.

יואב קיש: למה אתם מתנגדים?

<נגה רובינשטיין: לדברים שאמר עו"ד אברמוביץ שהקשבתי להם בקשב רב.

יואב קיש: אוקיי.

יואב קיש: כי אולי התנגדת למה שהיא אמרה.

<נגה רובינשטיין: לא, אני לא מתנגדת אף פעם למה שהיא אומרת.

<נגה רובינשטיין: מה שאמר עו"ד אברמוביץ הוא בעצם ליצור שוב דין שונה לא רק בתוך החקיקה, אלא גם בתוך הכללים, ובתוך הכללים הוא אומר:

<נגה רובינשטיין: אנחנו נעשה ברירת מחדל שעל המסחריים זה יחול, ועל הזעירים ברירת מחדל שזה לא יחול.

<נגה רובינשטיין: כמובן שזה המשך של אי-השוויון בין הערוצים ולזה אנחנו לא מסכימים.

<דב אברמוביץ: זה לא אי שוויון, זה ברור לכולם שברירת המחדל - - -

יואב קיש: בהגדרה יש אי-שוויון.

<נגה רובינשטיין: אז הוא נמצא בחוק.

<נגה רובינשטיין: למה אתה מעמיק אותו בתוך הכללים?

יואב קיש: זו שאלה אחרת - בסדר.

<נגה רובינשטיין: זה נפח שונה, זה רמה אחרת כבר מאוד פרטנית שיש שם עשרות נושאים שאין שום סיבה שהם יחולו על ערוצים מסחריים ולא יחולו על ערוצים זעירים.

<נחשון אקסלרד: לי נראה שהכלל שצריך לחול בעניין ההתייחסות - זה לא רק כללים, יש לרשות השנייה גם תקנות, זה נקרא תקנות הרשות השנייה, אנחנו צריכים להתווכח על סמנטיקה?

<נחשון אקסלרד: יש תקנות לרשות השנייה ויש כללים לרשות השנייה.

<נחשון אקסלרד: גם התקנות רלוונטיות לא פחות מהכללים.

<אתי בנדלר: אתה צודק.

<נחשון אקסלרד: מה שנראה לי הגיוני זה לקבוע שככלל לא יחול על הערוצים הייעודיים משהו שמכוח תיקון החקיקה הזה הם מוחרגים ממנו.

יואב קיש: זה ברור.

יואב קיש: אבל השאלה מה זה - זו השאלה.

<אתי בנדלר: שיש מחלוקת, זו השאלה.

יואב קיש: על זה אין ויכוח.

יואב קיש: נגה, על זה אין ויכוח, אני מבין, מה שהוא אמר.

<נגה רובינשטיין: ברור.

<אתי בנדלר: למשל, שיעור ההפקות זה דבר חלוט, ברור.

<נחשון אקסלרד: במקרה והתגלעו חילוקי דעות בין ערוץ ייעודי כלשהו לבין הרשות השנייה בקשר לתחולת כלל זה או אחר או תקנה כזו או אחרת, אני מניח שאפשר לפחות בשלב הראשן לפנות עם זה לשר או למחלקה המשפטית.

<דנה נוייפלד: לא, לא.

<נחשון אקסלרד: בקיצור, צריך לקבוע שזה לא יחול, אלא אם כן מישהו מוסמך יקבע אחרת.

<אתי בנדלר: מי שהוא מוסמך זה הרשות השנייה, קודם כל.

<אתי בנדלר: היא הרגולטור.

<אתי בנדלר: לא מערבבים כאן לא את משרד התקשורת, לא ברמה הלשכה המשפטית, ולא את השר כמובן.

<נגה רובינשטיין: נניח אתיקה ופרסומות, הרי אין סיבה שזה יחול על ערוצים מסחריים ולא יחול על ערוצים זעירים.

<נחשון אקסלרד: חד-משמעית, נכון.

<נחשון אקסלרד: אין על זה ויכוח, נגה.

<איתמר חרמון: עו"ד איתמר חרמן, המועצה לכבלים ולוויין.

<איתמר חרמון: אנחנו אולי גם ניתקל גם בזה בעתיד.

<איתמר חרמון: יכול להיות שהפתרון הוא כמו מה שהציע אקסלרד, אבל הפוך.

<איתמר חרמון: כל הכללים יחולו על הערוצים הייעודים, ואם יש להם בעיה עם כלל ספציפי או סעיף ספציפי, הם יפנו לרשות השנייה ויטענו בפני הרשות השנייה: הסעיף הזה היה אמור להתבטל.

<איתמר חרמון: אנא, בטלו אותו באופן מפורש.

<נחשון אקסלרד: יתרה מזאת, אנחנו כבר עשינו את העבודה.

<נחשון אקסלרד: יש לי רשימה מאוד ברורה ומסודרת.

<נחשון אקסלרד: עברתי על הכללים ועל התקנות.

<נחשון אקסלרד: עשיתי שיעורי בית, אני מוכן.

יואב קיש: יש לי הצעה.

יואב קיש: נראה לי שבכיוון הזה נלך.

יואב קיש: עו"ד מירי מערוץ 20, בבקשה.

<מירי נאור אליאס: מירי נאור, ערוץ 20.

<מירי נאור אליאס: אני חושבת שקודם כל, ודיברנו על זה גם בהקשרים אחרים שצריכה להיות איזושהי הוראה פוזיטיבית שאומרת שלא יחולו מחויבויות תוכן והשקעה כי הרי זה מה שעשינו בפועל.

יואב קיש: ברור, נכון.

<מירי נאור אליאס: ברגע שיש הוראה כזו בחוק אז הרבה יותר קל אחר כך להתייחס לכללים כאל כאלו שהם מחילים רק הוראות שלא קשורות לתוכן והשקעה.

<מירי נאור אליאס: כל דבר שיכולים להיות בו איזשהם חילוקי דעות אז אנחנו נגיד: יש הוראה פוזיטיבית שאומרת שתוכן והשקעה לא חל.

יואב קיש: לא, זה ברור.

יואב קיש: היא רוצה משהו שהיה לנו מזמן, הדיון הזה.

<מירי נאור אליאס: אני חושבת שזה יכול לעזור בעניין הפרשנות.

<מירי נאור אליאס: מעבר לזה, יש רשימה.

<מירי נאור אליאס: גם עו"ד אברמוביץ וגם אנחנו עשינו רשימה של סעיפים מתוך הכללים ומתוך הרישיון שאין להחיל.

יואב קיש: לא נדון בזה.

יואב קיש: אתם תעבירו את זה לרשות השנייה.

<מירי נאור אליאס: בדיוק, אני רוצה להציע שאנחנו נעביר את זה לרשות השנייה.

<מירי נאור אליאס: הרשות השנייה בשביל לעבור על זה לא צריך יותר מאשר מספר ימים.

<מירי נאור אליאס: להפוך את זה למשהו משפטי שיחול בכללים, לוקח זמן.

<מירי נאור אליאס: אבל לעבור על זה ורק לראות בעין שזה בסדר, אני חושבת שהם יסכימו איתי שזה עניין של ימים.

<מירי נאור אליאס: אפשר שהרשימה הזו תקבל איזושהי גושפנקא שאומרת: אוקיי, זה מה שיחול.

<מירי נאור אליאס: ועד שאנחנו נהפוך את זה למשהו משפטי אלה הכללים המנחים באופן עקרוני.

עודד פורר: איזה גושפנקא?

עודד פורר: חקיקה?

יואב קיש: אני חושב שאנחנו לא ניכנס לא לכללים ולא לתקנות.

<מירי נאור אליאס: זה משהו שאפשר להסדיר מול הרשות השנייה.

יואב קיש: בדיוק את זה רציתי להציע.

יואב קיש: עלו פה שתי שאלות: קודם כל, ברור שאנחנו נתחיל בזה, בכיוון שהכללים יחייבו למשך ארבעה חודשים.

<אתי בנדלר: לא, הם יחייבו עד שישונו - -

יואב קיש: עד שישונו.

<אתי בנדלר: - - ואתה בהוראה נוספת.

<אתי בנדלר: אני אפילו את נושא ארבעת החודשים לא חושבת שראוי להכניס את לחוק, לחייב את הרשות לסיים את כל התהליך כי היועץ המשפטי אמר שהוא סבור שזה יהיה תוך חודש וחצי, היושבת ראש אמרה שהיא תשתדל אפילו לקצר את הזמן.

<אתי בנדלר: אני מניסיוני סקפטית גם לגבי ארבעת החודשים.

<אתי בנדלר: אם הם יצליחו אז שאפו גדול.

<אתי בנדלר: אבל אני לא חושבת שצריך לקצוב להם פרק זמן בעניין הזה, ולקבל יותר את עמדתם שהם יעשו כל מאמץ לסיים את זה מוקדם ככל האפשר.

<דנה נוייפלד: יש לי רעיון.

<דנה נוייפלד: יכול להיות שאמרתי דבר הפוך בדיוק לפני כמה ישיבות, אבל אני חושבת שפה מסתמן משהו.

<דנה נוייפלד: אולי כדאי בכל זאת שאתם תמשיכו לפעול לפי הרישיון שלכם והכללים שחלים עליכם.

<דנה נוייפלד: אומנם זה מכוח רגולטור אחר וזה קצת קונספט חדשני כי זה לא הרשות השנייה העניקה את הרישיון ולא היא קבעה את הכללים.

<דנה נוייפלד: אבל כדי לא ליצור פה איזה בלגן רגולטורי - - -

יואב קיש: לתקופת הביניים מבחינת הכללים והתקנות.

<דנה נוייפלד: כן.

<דנה נוייפלד: צריך לעשות פה סדר הרי.

<דנה נוייפלד: תהיה תקופת ביניים.

<דנה נוייפלד: גם אני בשוק מהחודש וחצי.

<דנה נוייפלד: אני רוצה שהוא יבוא לעבוד אצלי כי אני לא יודעת לעשות - - -

יואב קיש: אמרנו ארבעה חודשים, מספיק.

<מירי נאור אליאס: אני לא מבינה את הרעיון איך אנחנו יכולים להמשיך לעבוד עם רישיון שאנחנו לכאורה לא עומדים בו.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אנחנו לא עובדים כמו הפקידות הרגילה.

<אתי בנדלר: יוליה, אני חושבת שגם אני לא עובדת כמו הפקידות הרגילה ואי-אפשר.

<אתי בנדלר: זה עדיין מאוד יומרני.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני רוצה להחריג את היועצת המשפטית של הוועדה.

<דנה נוייפלד: יהיה להם יותר בלגן, כי יש תקופה מסוימת שהם לא יודעים מה המערכת הרגולטורית שחלה עליהם.

<דנה נוייפלד: הם משדרים והם לא יודעים לאיזה מסמך להסתכל.

<דנה נוייפלד: יבואו למירי או לדב וישאלו אותם: האם אני יכול לעשות את זה, והם יגידו: אנחנו לא יודעים.

<דנה נוייפלד: הם יגרדו בראש ויתחילו לפתוח את המסמכים ולא יידעו להגיד.

<נגה רובינשטיין: למה זה מסובך?

<נגה רובינשטיין: אם יש הוראה - - - אז אין בעיה.

<דנה נוייפלד: יש בעיה כי הם לא יודעים מה חל עליהם.

<נגה רובינשטיין: אפשר לדעת איפה יכולה להיות הבעיה?

<אתי בנדלר: זו בדיוק הבעיה - שאנחנו צריכים לסרוק כלל כלל ולראות איפה הבעיה, אם יש.

<נגה רובינשטיין: אז אנחנו ניצור עכשיו שני כללים של דינים שונים כי אנחנו לא יודעים כרגע.

יואב קיש: לתקופה קצרה עד שיהיה כללים.

<נגה רובינשטיין: לתקופה קצרה להם תהיה אתיקה א' שהיא הרבה יותר מצומצמת מ- - -

יואב קיש: לא, מי אמר לך?

<נגה רובינשטיין: אני מכירה את הכללים האלה ומכירה את הכללים האלה.

יואב קיש: ראשית, נכנסים פה לדיון תיאורטי.

יואב קיש: אני לא בטוח שאני רוצה ללכת לקונספט הזה.

עודד פורר: זה פרקטיקה מקובלת שעושים הוראות מעבר.

<אתי בנדלר: אנחנו עכשיו דנים על הוראות המעבר.

עודד פורר: עם כל הכבוד, זה שהגברת רובינשטיין רוצה את זה as is מהיום הראשון, בסדר.

עודד פורר: אבל אין מה לעשות.

עודד פורר: בכללים של מעבר יש הוראות מעבר.

<נחשון אקסלרד: הבעיה היא שעוד לפני שמגיעים לכללים ולתקנים יש גם טיוטת רישיון של הרשות השנייה שגם בה לטעמנו צריכים לעשות שינויים לצורכי ההחרגות של הערוצים הייעודיים.

<דנה נוייפלד: לפני הגשת רישיון אתם צריכים שיחולו עליכם כללים כי אתם יודעים מה חל.

<מירי נאור אליאס: דנה, אבל איך אנחנו יכולים לשדר לפי תנאי רישיון שאנחנו פה בגלל שלכאורה אנחנו לא עומדים בו?

<מירי נאור אליאס: אתם בעצם אומרים לנו: תיכנסו לתקופה של הפרה של חצי שנה נוספת.

<מירי נאור אליאס: ומה אחר כך?

<מירי נאור אליאס: הם יוכלו להטיל עלינו קנסות, חילוט ערבויות?

<מירי נאור אליאס: הם עדיין יהיו הרגולטור שלנו?

יואב קיש: לא, אני לא רוצה לגרור אותם לשם.

<מירי נאור אליאס: כל ההגדרה כאן היא בשביל שלא יהיה המצב הזה.

<דנה נוייפלד: אני מבינה מה את אומרת, אבל לא כל ההוראות וכל הכללים.

<דנה נוייפלד: אתם מפירים את כל הכללים ואת כל ההוראות?

<מירי נאור אליאס: נכון.

<דנה נוייפלד: לא.

<דנה נוייפלד: יש נושאים ספציפיים שלגביהם אתם מבקשים את השינוי, נכון?

<מירי נאור אליאס: נכון.

<דנה נוייפלד: את זה יותר קל למפות מאשר את כל הכללים ואת כל הרישיון ואת כל ההוראות?

<נחשון אקסלרד: התשובה היא כן.

<מירי נאור אליאס: כן.

<מירי נאור אליאס: אפשר להגיד שלא יחולו עלינו תנאי הרישיון שקשורים לייעוד של הערוץ לצורך העניין כי הרי זה בדיוק מה שאנחנו מנסים להוציא מתוך הרישיון.

<דנה נוייפלד: אבל השנה הזו עוד לא הוכרעה.

יואב קיש: אני רוצה לעצור את הדיון פה.

יואב קיש: דנה, הלכת למקום שאני לא רוצה להיות בו.

יואב קיש: בואו נמצא פתרון.

<נגה רובינשטיין: זאת אומרת, ההצעה היא מעבר ל - - -

יואב קיש: אין עוד שום הצעה על השולחן.

<נגה רובינשטיין: אני רוצה להבין.

יואב קיש: אני באמצע הדיון, כשאני אגיד משהו את תוכלי לשאול עליו.

יואב קיש: אני עוד לא אמרתי.

יואב קיש: אי-אפשר כל הזמן.

יואב קיש: חכי, בסוף תשמעי ותוכלי להתייחס.

עודד פורר: יש לך הצעה טובה לפתרון?

יואב קיש: לא, בינתיים זה רק לעצור את התהליך.

יואב קיש: חכי.

<נגה רובינשטיין: לא, ממש לא.

<נגה רובינשטיין: אני חושבת שמאוד ברור איזה חקיקה חלה ואיזה לא.

<נגה רובינשטיין: האם ההצעה היא שהרשות השנייה תפעל לפי הכללים של מועצת הכבלים והלוויין?

יואב קיש: לא, זה לא.

יואב קיש: אני לא מקבל את זה.

יואב קיש: עם כל הכבוד, זה לא יקרה.

<נגה רובינשטיין: על זה בדיוק היתה ההערה שלי.

יואב קיש: בסדר, אבל אני יכול להגיד את זה לפני שאת אומרת, ואת יכולה להגיד שלא צריך לדבר בזמן הזה.

עודד פורר: אבל אז היא לא תעיר את ההערה.

יואב קיש: אז היא לא תעיר את ההערה, בסדר.

יואב קיש: אני רוצה לחזור לסיכום.

יואב קיש: אני מקבל את מה שאמרה היועצת המשפטית ואנחנו נלך בכיוון הזה.

יואב קיש: פה אני אומר את זה לערוצים הזעירים, תקשיבו.

יואב קיש: במקביל לתהליך הזה שאנחנו מתארים אתם עושים את התהליך שהתחלתם.

יואב קיש: בודקים איזה כללים ותקנות אתם לא ברורים.

יואב קיש: לגבי השקעות כספיות - אתם פטורים בכל כיוון, ואנחנו אמרנו את זה, ואני אבדוק.

יואב קיש: אם צריך - נוסיף גם סעיף מיוחד.

יואב קיש: אם לא אז לא.

יואב קיש: מה שתחליט היועצת המשפטית, אני מקבל את דעתה בעניין.

יואב קיש: כל שאר הסעיפים אתיקה ופרסומות - כן, אתם צריכים לעמוד באתיקה ובפרסומות.

<נחשון אקסלרד: לגמרי, אין על זה ויכוח.

יואב קיש: בגלל זה אני אומר.

יואב קיש: במקומות שיש לכם סימני שאלה, תעבירו רשימה מצומצמת, ארוכה - לא משנה - לראש המועצה.

יואב קיש: היא תיתן על זה תשובה מהר, זה לא ייקח גם ארבעה חודשים, ואז תדעו איפה אתם נמצאים.

יואב קיש: לכן, מבחינתי, כתפיסה ראשונית אני הולך עם הקונספט שהציעה לנו עו"ד נגה רובינשטיין והציעה היועצת המשפטית שלי שאמרה שהכול חל עד שייצאו כללים חדשים, מלבד מה ש - - -

<רעיה עדני: בלי לקצוב זמן זה יכול לקחת עשר שנים.

יואב קיש: אבל בינתיים הם יודעים מה יש להם בחוק.

יואב קיש: ואם יש להם שאלות - - -

<אתי בנדלר: הכול חל, ולמעט שינויים - - -

יואב קיש: אגב, גם הערוצים המסחריים יכולים להגיש רשימה דומה, אם הם רוצים.

<נגה רובינשטיין: במקרה יש איתנו רשימה.

יואב קיש: הנה - לא חשבתי שלא יהיה לכם.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: יש לי רק הערה, אדוני היושב-ראש, שמי שקובע את הכללים ברשות השנייה זה המועצה, ויש גם שימוע ויש פה הרבה דברים.

יואב קיש: בסדר, בגלל זה אני לא רוצה להגביל אתכם בזמן.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אבל אני לא רוצה שזה יהפוך להיות כי אני שומעת מהצד הזה קצת מין רמיזה שזה יהפוך להיות, הפוזיטיביות הזו שניסו כל הזמן לבוא ולהחיל על הרשות, שבעצם המחויבות שלהם תהיה פוזיטיבית ולא נגטיבית.

יואב קיש: יוליה, אני לא נכנס לעבודה שלך.

יואב קיש: לך יש חוק חדש שאת רואה אותו מול העיניים.

יואב קיש: את תתרגמי אותו לכללים ולתקנות לתפיסתך.

יואב קיש: הם ישאלו אותך: האם כלל זה או תקנה זו רלוונטית או לא, ואת תיתני להם תשובה.

יואב קיש: מה את רוצה?

יואב קיש: שאני אגיד לך עכשיו מה לעשות?

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: בסדר, מקובל.

<אתי בנדלר: אני רוצה לסכם את זה, אם מכך.

יואב קיש: מאה אחוז, ואנחנו נצביע על זה.

יואב קיש: אתה יכול להציע משהו אחר כהסתייגות.

יואב קיש: בבקשה, תקריאי.

יואב קיש: מאה אחוז.

יואב קיש: לפני שמצביעים, אתה רוצה להציע משהו אחר להסתייגות?

יואב קיש: הנה, יש הסתייגות

ישראל אייכלר: כן, יש הסתייגות.

<אתי בנדלר: סליחה, עוד לפני ההסתייגות.

<אלידור בליטנר: הכוונה לסעיפים פוזיטיביים.

<אלידור בליטנר: למשל, לגבי הפקות המקור.

<אלידור בליטנר: זו הכוונה ב: למעט שינויים שנובעים מהוראות החוק המתקן.

<אתי בנדלר: אני לא יודעת להגדיר לך אם זה פוזיטיבי או נגטיבי.

<אתי בנדלר: אולי ננסח משהו: לא יחולו הוראות אלה ואלה, אז זה נגטיבי.

<איתמר חרמון: גם יכול להיות שיש משהו שירד מכוח סעיף סמכות אחד, אבל יש עכשיו סעיף סמכות אחר שתומך בו.

<אתי בנדלר: נכון.

<איתמר חרמון: לכן, אני חושב שהעמדה של ה - - - זה אפילו לא שיש מחלוקת, אלא הכול חל.

<איתמר חרמון: אם הערוצים טוענים שיש משהו שאמור היה להתבטל בגלל ששונו סעיפי סמכות, עליהם הנטל לפנות לרשות השנייה ולקבל הכרעה בעניין הזה.

<אתי בנדלר: לא.

<אתי בנדלר: אבל אני רוצה להגיד לך.

<אתי בנדלר: יש דברים שאין לגביהם חילוקי דעות.

<אתי בנדלר: למשל, שיעור הפקות מקור, ככל שיהיו בכלל שיהיה עליהם חובה.

יואב קיש: בדיוק, נכון - לזעירים.

<איתמר חרמון: אבל זה באמת החריג, אתי.

<אתי בנדלר: אני לא יודעת.

<אתי בנדלר: זה מה שאמרתי, צריכים לסרוק את כל ההוראות כדי להגיע לפתרון.

יואב קיש: אוקיי.

יואב קיש: אז לפני שאנחנו מצביעים על זה, הסתייגות של חבר הכנסת אייכלר.

<אתי בנדלר: הצעה - קודם כל, הצעה.

יואב קיש: מאה אחוז.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אבל זה אומר שאנחנו חייבים לתקן את כל הכללים, ויש דברים שהם לא יתוקנו.

יואב קיש: בסדר.

יואב קיש: יוליה, יש לו הצעה.

<אתי בנדלר: קודם כל, אני לא זוכרת אם יש כאן גם תקנות.

<אתי בנדלר: לדעתי, יש גם תקנות לפי חוק הרשות השנייה.

יואב קיש: אז כללים ותקנות.

<מירי נאור אליאס: מה קורה בינתיים?

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: בינתיים הכול חל.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: זה אומר שאתם צריכים לסמוך קצת על אנשים שרוצים שתהיו שם.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: תאמיני לי, - - -

<אתי בנדלר: קודם כל, צריך להצביע על הצעת חבר הכנסת אייכלר.

יואב קיש: מי בעד הצעתו של חבר הכנסת אייכלר?

יואב קיש: ירים את ידו.

יואב קיש: בעד - 1

יואב קיש: נמנעים - אין

יואב קיש: בעד - אחד, נגד - שניים.

יואב קיש: ההצעה לא התקבלה.

<אתי בנדלר: עכשיו צריכים להצביע על הצעת הוועדה כי הוא אולי ישתכנע בינתיים ויקבל את הצעת הוועדה.

יואב קיש: לא, הוא רוצה הסתייגות.

יואב קיש: מי בעד הצעת הוועדה?

יואב קיש: ירים את ידו.

יואב קיש: בעד - 2

יואב קיש: נמנעים - אין

יואב קיש: בעד - שניים, נגד - אחד.

<לאה ורון: הצעת הוועדה התקבלה.

יואב קיש: התקבלה.

יואב קיש: האם אתה רוצה לרשום הסתייגות?

<לאה ורון: חבר הכנסת אייכלר מבקש לרשום הסתייגות.

יואב קיש: מאה אחוז, בסדר.

יואב קיש: עכשיו אנחנו עוברים לנושא מאוד כבד והוא חובות העבר.

יואב קיש: לפי החיוכים אני רואה שכולם מרוצים.

יואב קיש: היו לנו על זה גם שיחות, ואני רוצה להגיד את רוח הדברים ומשם נמשיך.

יואב קיש: אנחנו כבר הגדרנו את הליך המעבר של הרישיון, של רישיון זמני, העברת הערבויות, קבלת הרישיונות - כל הדברים האלה הוגדרו.

יואב קיש: לחלק מהערוצים, אני יודע שליותר מאחד, אני לא יודע בדיוק את כולם, אבל לחלק מהערוצים יש טענות כלפיהם במועצת הכבלים ולוויין על אי-עמידה בתנאי הזיכיון שמניבים לחובות או להתחייבויות עבר שלא מולאו.

יואב קיש: ברור, וזה אמרתי מתחילת הדיונים, שאין בכוונתנו שמי מהערוצים הייעודים שהופכים להיות משדרים תחת חוק רשות השנייה יהיה עכשיו בדיאלוג עם הרגולטור הקודם שלו כאשר יש לו רגולטור שהוא אחראי עליו.

יואב קיש: ולכן, הכוונה היא לקחת את כל ההתחייבויות ולהעביר אותם לרגולטור החדש.

יואב קיש: אני רוצה לחדד כמה דברים.

יואב קיש: ראשית, אין פה מחיקת חובות.

יואב קיש: אני מסביר את זה לכולם.

יואב קיש: בתהליך שאנחנו עכשיו מתארים לא יהיה מחיקת חובות.

יואב קיש: אנחנו אומרים בצורה הכי ברורה ברור שמי שיפעל למימוש ומיצוי ההליכים בנושאים ככל שיהיו, זה הרשות השנייה.

יואב קיש: אבל לא יהיה מחיקת חובות.

יואב קיש: מצד שני, ופה אני אומר את זה בבירור, ואני מניח שחברי הכנסת יסכימו איתי, אין בכוונתנו שיעבור ערוץ לרשות השנייה ויום למחרת ייסגר כי הוא לא מסוגל לעמוד בחובות או מחויבויות העבר שלו.

יואב קיש: לכן, החלטנו על תקופת גרייס.

יואב קיש: למה אתם כל כך מתפלאים שם, אפשר לדעת?

יואב קיש: הכול בסדר?

יואב קיש: מקשיבים, אוקיי.

יואב קיש: הצלחתי, יופי.

<נגה רובינשטיין: אני אפילו לא חושבת על המילה "בג"צ".

<נגה רובינשטיין: לא רק שאני לא אומרת אותה, אני לא חושבת עליה.

יואב קיש: אנחנו מציעים תקופת גרייס שבתקופה הזו אותם ערוצים זעירים שעוברים לרשות השנייה לא יהיו מחויבים להחזיר חלק מחובות העבר.

<נחשון אקסלרד: מחויבויות.

יואב קיש: מחויבויות - בסדר, זה ברור - שנובעות בעיקר מהתחייבויות תוכן חוזיות של הזיכיון.

יואב קיש: משם זה נובע.

יואב קיש: אבל בבירור הכוונה היא לתת תקופת גרייס שבתקופת הזו אפשר יהיה לעשות הרבה דברים אחרים כמו: דיונים, להבין מה היו המחויבויות, לחשוב על האלמנט של פריסה, ככל שתבחרו ברשות השנייה לנהל את זה.

יואב קיש: אנחנו לא נכנסים לעניין הזה.

יואב קיש: אבל בכוונתנו כן לתת גרייס לכל הערוצים הייעודיים בנושא מחויבויות העבר שלהם בשלב המעבר.

יואב קיש: אני יכול להגיד לכם שחברי הכנסת הציעו גם את התקופה של חמש שנים ואני החלטתי שחמש שנים זה קצת יותר מדי.

יואב קיש: אנחנו נתכנסנו בשיחות לתקופה של שלוש שנים גרייס.

יואב קיש: גרייס - כמשמעותו במשכנתא זה דחיית גביית חובות.

יואב קיש: בתקופה הזו, מה שתעשה הרשות השנייה, תמצה את הליך מחויבות העבר מול כל הערוצים, תבחן אפשרויות של פריסה כדי לאפשר יכולת החזר כלכלית ולא לגרום לפשיטת רגל של מי מהערוצים.

יואב קיש: לדעתי, היא גם יכולה לבחון, וזה גם נושא שעלה, המרת חלק מההתחייבויות לדברים כמו הפקות ספציפיות או השקעות בדברים.

יואב קיש: אני לא רוצה להיכנס באמת לרמת החופש שלכם בעניין, אבל בפירוש זו הכוונה.

יואב קיש: הכוונה היא לאפשר קודם כל לערוצים האלה לעבור מסגרת רגולטורית, לשרוד את כמה שנים הראשונות שבהם הם יוכלו להתבסס, ואז יהיו מסוגלים גם להחזיר את התחייבויות העבר שלהם.

יואב קיש: משרד האוצר, בבקשה.

<רעיה עדני: בעינינו, יש כאן בעיה מהותית של שוויון.

<רעיה עדני: קודם כל, כל הפריסה בעבר נעשתה בחוק ולא היתה בסמכות הרשות השנייה או המועצה לשידורי כבלים ולוויין.

יואב קיש: את מדברת גם על הפריסה לאחר מכן?

<רעיה עדני: גם הפריסה לאחר מכן.

<רעיה עדני: יש סעיף ספציפי.

יואב קיש: זאת אומרת, את היית רוצה שנעשה גם את הפריסה?

<קריאה: נכון.

<רעיה עדני: שוב, לא ניתן שום גרייס בעבר לאף אחד מהערוצים ואנחנו חושבים שחובות צריך לשלם.

<רעיה עדני: לכן, לתת גרייס כולל וגורף למשך תקופת זמן כל כך ארוכה של שלוש שנים הוא דבר שלא מתאים.

<רעיה עדני: כן יש לנו הצעה לגבי הפריסה שאני חושבת שכל משרדי הממשלה יכולים להסכים איתה.

יואב קיש: מה ההצעה?

<רעיה עדני: ההצעה היא שהם יחזירו 20% מההכנסות שלהם לטובת ההפקות.

<רעיה עדני: הרבה מההפקות בסוף זה לטובת התחייבויות העבר שלהם.

<רעיה עדני: 20% מההכנסות לטובת עמידה בהתחייבות העבר שלהם.

<רעיה עדני: מדובר בהתחייבויות שהן בעיקרן להפקות וליצירה.

<רעיה עדני: לכן, משרתים אותם.

יואב קיש: מי מפיק?

יואב קיש: הם עצמם?

<רעיה עדני: הם צריכים לפי התנאים החוזיים שלהם.

יואב קיש: אוקיי.

יואב קיש: זאת אומרת, 20% מההכנסות שלהם יופנו לטובת עמידה בהתחייבויות העבר עד שיכוסו התחייבויות העבר - יפה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: זה בנוסף להתחייבויות שיש להם.

יואב קיש: אין להם.

<נחשון אקסלרד: איתמר, העניין של הערוצים הייעודים - אין לו שום נגיעה מכל מין וסוג לעובדי הקולנוע.

יואב קיש: רק להבהיר ליוצרים, עובדים, כל גורם שרוצה שאני אבהיר לו, כרגע לערוץ זעיר אין שום מחויבויות הפקה.

יואב קיש: לכן זה כמובן כתוספת.

יואב קיש: במידה ונחליט שיהיו, אז זה מדובר כתוספת - ברור.

יואב קיש: אם זה לא תופסת אין בזה שום אלמנט של זה - זו ההצעה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אדוני היושב-ראש, זה דווקא לא תוספת.

יואב קיש: זה תוספתי.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: כי אם באופן כללי אנחנו לא מחייבים אותם לעשות שום דבר, אז מה שרעיה מציעה שלדעתי זה רעיון טוב, זה מחייב אותם לעשות משהו.

יואב קיש: זה תוספת.

<אתי בנדלר: זה לא תוספת, זה רק זה.

<שירה גרינברג: צריך להבהיר שזה חובה שהם זכו במכרז.

<שירה גרינברג: אנחנו בסך הכול פורסים אותה על פני כל השנים.

יואב קיש: אני רוצה להסביר בצורה הכי ברורה.

יואב קיש: לא משנה מה ייגמר בהצעת החוק, ההצעה שלהם אומרת, כדי שיתחילו ולא יהיו ללא זה, ל-20% בנוסף למה שיוגדר בחוק, בנוסף, כתוספת.

יואב קיש: זה תוספת.

עודד פורר: אם יוגדר בחוק אפס, אז תהיה תוספת לאפס.

יואב קיש: הנה, בדיוק.

יואב קיש: האם עוד מישהו רוצה להתייחס?

<אילאיל לבנת: אילאיל לבנת, רשת.

<אילאיל לבנת: אנחנו מבקשים שכל שקל שניאלץ לשלם מעל 62 מיליון שקלים לאורך החקיקה החדשה של ה-15% יידון בהתאמה באותה פריסה, באותו הסדר.

יואב קיש: מה הקשר?

יואב קיש: זה חוב?

יואב קיש: אנחנו שינינו את ה- - -

<אילאיל לבנת: מבחינתנו, זה חוב חדש ש - - -

יואב קיש: לא.

יואב קיש: את מתייחסת עכשיו למתווה החדש שאנחנו מתחילים בשוק הטלוויזיה המסחרית.

יואב קיש: אנחנו שינינו את המתווה הקיים וממצב של 60 מיליון עשר פסיק שתיים, הלכנו למתווה אחר.

יואב קיש: את עכשיו אומרת לי, מה שהיה זה הבסיס.

יואב קיש: שינוי חוב - אם יהיה לי יותר אז זה איזשהו משהו שאני לא מוכנה.

יואב קיש: אני רוצה - - -.

יואב קיש: לא, זה לא.

יואב קיש: החוק הזה הולך לחייב אתכם ב-15% מההכנסות, נקודה.

יואב קיש: כמו שאמרתי, היוצרים יכול להיות והשחקנים - - -

<נגה רובינשטיין: אני מתחברת למה שאמרת בראשית הדברים לגבי מצבם של הערוצים.

<נגה רובינשטיין: בסיטואציה כזו שאתם הולכים ומכבידים ומוסיפים עוד נטלים על הערוצים שניה אחרי שעברנו לרישיונות, חודשיים וחצי, אז נראה לנו הגיוני שאם יש מנגנון כזה שמוחל על ערוצים ייעודיים אין סיבה שזה לא יחול גם על המסחריים.

<אילאיל לבנת: אדוני, שים לב שלא ביקשנו את זה זה על חובות העבר שלנו.

<אילאיל לבנת: אנחנו מבקשים את זה על הדלתא החדשה ש- - -

יואב קיש: ראשית, שוב, דווקא היה לי יותר הגיוני אם היית מדברת איתי על חובת העבר ואומרת לי: אני רוצה על חובות העבר את הדבר זה.

יואב קיש: מה הקשר?

יואב קיש: ל-15% לא יהיה ויכוח.

<קריאה: מאה אחוז.

<קריאה: אין בעיה, אז אנחנו מתייחסים לחובות העבר.

<קריאה: את אותו מנגנון שחל על הערוצים הייעודים, אותו מנגנון כזה שיוחל על הערוצים המסחריים.

יואב קיש: בסדר, מעניין.

יואב קיש: שמענו התייחסות של הערוצים המסחריים לגבי פריסה של חובות העבר.

יואב קיש: מה שהערת קודם על ה-15% לא רלוונטי.

<נגה רובינשטיין: לא, בכלל לא קשור לפריסת חובות עבר.

עודד פורר: אבל הדיון הוא על חובות עבר.

עודד פורר: אז על מה את מדברת?

עודד פורר: על חובות עתידיים?

עודד פורר: אתם כבר צוברים חובות?

<נגה רובינשטיין: אם אתם רוצים להעביר את זה לחובות עבר, בבקשה.

<קריאה: אין שום בעיה.

יואב קיש: חברים, אני רוצה להסביר עוד פעם.

יואב קיש: אילאיל, למה היה לי קשה לקבל את ההערה שלך?

יואב קיש: אם היית באה ואומרת לי: תשמע, יש לנו חוב או התחייבות של 20 מיליון שקלים, קיים מספר, אני מבקשת שעל אותו מספר יחול אותו הסדר שהאוצר מציע.

<אילאיל לבנת: כמובן שאני מבקשת גם את זה.

יואב קיש: לא "גם".

עודד פורר: לא "גם", על זה הדיון.

יואב קיש: רק את זה כי את לא יכולה לקחת את המספר שעשינו אותו.

יואב קיש: לכן, אין שום קשר לאמירתי על ה-90 מיליון שקלים בהתחלה.

<קריאות: אין בעיה, מאה אחוז.

<אילאיל לבנת: - - - זה מה שאנחנו מבקשים.

יואב קיש: תודה, אני שמח שדייקתם.

יואב קיש: נחשון, בבקשה.

<נחשון אקסלרד: אני שמעתי את הצעת האוצר ועל פניו היא נשמעת הצעה הוגנת וטובה.

<נחשון אקסלרד: אני רק חושב שיהיה ראוי ונכון שבמידה וערוץ ייעודי כלשהו יעשה הפקות מקומיות ויפנה אליהם מהכנסותיו גבוה יותר מה-20, שגם זה ייחשב לטובת חובות עבר.

יואב קיש: המשרדים, שמעת מה הוא אמר?

יואב קיש: אתם הגדרתם 20% מההכנסות.

יואב קיש: אם הוא עכשיו משקיע יותר, האם הוא יכול לקבל - - -?

יואב קיש: אתם אומרים: יחויב ל-20, וכל השקעתו תתקזז.

<אתי בנדלר: לפחות ל-20.

<נחשון אקסלרד: כל השקעה בהפקה מקומית תיחשב כהחזר מחויבות העבר, ולפחות 20%.

יואב קיש: ולפחות 20%.

יואב קיש: אוקיי, הבנתי.

יואב קיש: זה התיקון.

יואב קיש: כולם מסכימים?

<קריאה: אבל זה הכול יהיה בתוספת.

<קריאה: אם אנחנו - - -

יואב קיש: די כבר.

יואב קיש: כמה פעמים תחזור על מה שסגרנו?

יואב קיש: די.

<קריאה: כן, איתמר.

<קריאה: התשובה היא כן.

יואב קיש: אני רוצה לשמוע עכשיו את ערוץ 9, בבקשה.

<דב אברמוביץ: אני לא רואה מצב שאנחנו מפיקים פחות מ-20% הפקות מקומיות ממילא.

<דב אברמוביץ: במובן הזה אין לנו בעיה.

<דב אברמוביץ: גם אין לנו, למיטב הבנתי, חובות באופן משמעותי.

<דב אברמוביץ: רק רציתי להבין את האמירה שנאמרה על-ידי משרד האוצר, משרד המשפטים, שסמכות הפריסה - - -

יואב קיש: חייבת להיקבע בחקיקה.

<דב אברמוביץ: היא חייבת להיקבע בחקיקה?

<דב אברמוביץ: אני הייתי תחת הרושם שלרשות כן יש סמכות לגבי חובות.

יואב קיש: מעניין, שאלה טובה.

יואב קיש: שירה, תעני לנו בבקשה.

<שירה גרינברג: יש התייחסות בחקיקה גם לפריסה שנעשתה לערוץ 2 בזמנו וגם לפריסה שנעשתה לערוץ 20.

<שירה גרינברג: על כן, מצאנו לנכון שגם הפריסה הזו תיעשה בחקיקה באופן דומה כפי שנעשו הפריסות הקודמות.

<דב אברמוביץ: זאת אומרת, מה שאת אומרת זה שעשיתם את זה עם חובות העבר, חובות העבר בלבד, של בעלי הרישיונות, הערוצים המסחריים, ולכן אתם חושבים שצריכים לעשות את זה גם עכשיו.

<שירה גרינברג: נכון.

<דב אברמוביץ: זה לא אומר שאין להם את סמכות הפריסה באופן שוטף להבא.

<נחשון אקסלרד: מה אם כך הצעת הפריסה שמדובר עליה?

יואב קיש: רגע, אני אסכם רגע את הצעת המשרדים - ש-20% מהכנסות הערוצים או יותר, לפחות 20%, ילך להפקות מקומיות וייחשב כהחזר עם התחייבויות העבר - אוקיי.

יואב קיש: ערוץ 20, בבקשה.

<מירי נאור אליאס: למעשה, אנחנו עכשיו נמצאים במצב של איום בחילוט בגין חובות עבר.

<מירי נאור אליאס: צריך שיהיה ברור שאם יחליטו, בסופו של דבר, לחלט ערבויות בגין חובות עבר לא יהיו לנו יותר חובות.

יואב קיש: אני אמרתי לך שבכוונתנו לתת גרייס.

<מירי נאור אליאס: אי-אפשר ששני הדברים יחולו עלינו.

<מירי נאור אליאס: רק שלא יהיה מצב שגם יוחלט על חילוט וגם אנחנו נהיה חייבים בחובות עבר כי למעשה כבר לא יהיו לנו.

<מירי נאור אליאס: אנחנו נשמח אם הדבר הזה - - -

<קריאה: זה לא חלופי.

יואב קיש: שמענו.

יואב קיש: תודה, מירי.

יואב קיש: חבר הכנסת עודד פורר, בבקשה.

עודד פורר: הפקות מקומיות הוא דבר מאוד מאוד חשוב.

עודד פורר: אני חושב, ואני גם לא יודע איך להכניס את זה לגבי הערוצים שאינם זעירים, לא יודע אם יש עליהם חובות כאלה או לא - -

יואב קיש: יש להם.

עודד פורר: - - שההפקות המקומיות שמתבצעות בפריפריה, או אולי נעשה הקלה בעניין הזה ונגדיר אזור עדיפות לאומית א', למשל, אם מישהו מבצע את ההפקה המקומית באזור לאומית עדיפות א' כל אחוז ייספר כשניים או כאחוז וחצי.

עודד פורר: אני רוצה לתת מקדם כשההפקה המקומית מתבצעת בקריית שמונה ולא בתל אביב.

יואב קיש: אין לי בעיה להוסיף את זה כמקדם.

יואב קיש: שירה עושה פרצוף עגום.

עודד פורר: תוכלו להישאר עדיין ויספרו לכם כל אחוז כאחוז.

עודד פורר: אבל אם אתם עושים את זה בפריפריה, כל אחוז יהיה אחוז וחצי.

יואב קיש: יאללה, גם נשמע לי.

<שירה גרינברג: לגבי זה - אנחנו סבורים שנכון לדבוק בחקיקה הקיימת לגבי הנושא של הפקות מקור כדי לא ל - - -.

<שירה גרינברג: אנחנו רק חושבים שנכון להשאיר את זה מבחינת ההפקות כפי שהזיכיון שלהם אמר או לפי החוק החדש, ולא להכניס עכשיו עוד רבדים שונים שבסך הכול זה עוד בירוקרטיה, תוספת שעלולה לעלות.

יואב קיש: אבל בשביל זה אנחנו פה בכנסת, ואנחנו יכולים להחליט.

יואב קיש: זה תוספת.

יואב קיש: יוליה, בבקשה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: קודם כל, אני מאוד בעד ההצעה של האוצר.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אגב, גם ההצעה של חבר כנסת פורר נשמעת לי מאוד טובה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אבל אנחנו מבקשים שמועצת הכבלים והלוויין תעביר לנו באופן מסודר את החובות ואת המחויבויות על מנת שנדע.

יואב קיש: זה ברור.

יואב קיש: כן, בבקשה.

<איתמר חרמון: עו"ד איתמר חרמון מהמועצה לכבלים ולוויין.

<איתמר חרמון: רק להתייחס לשתי נקודות שאמרה עו"ד מירי.

<איתמר חרמון: החילוט הוא לא לגבי חילוט העבר, החילוט הוא לגבי ההתנהלות שהיתה בארבעת החודשים שהוקצבו להתראת החילוט.

<איתמר חרמון: לכן, זה לא קשור לחובות העבר.

<איתמר חרמון: זה שני עניינים שונים.

<איתמר חרמון: ההתראה בחילוט שהוציאה המועצה לערוץ 20 אינה לגבי חובות עבר של דברים שהערוץ לא עמד בהם, אלא להיפך.

<איתמר חרמון: היא היתה צופה פני עתיד לגבי ההתנהלות של הערוץ ממועד מתן התראת החילוט ועד סוף התקופה שניתנה בהתראת חילוט.

<איתמר חרמון: נקודה שנייה, חלק מהחובות הקיימות הן להפקות מקומיות מסוג מסוים.

<איתמר חרמון: צריך לחשוב האם החזרת החובות תהיה להפקות מקומיות מהסוג שהחובה נקובה בו או שהמחוקק יקבע החזרה כללית כזו.

<קריאה: ממש לא.

יואב קיש: אני רוצה להתייחס.

יואב קיש: חברי הכנסת, אני רוצה להעלות את ההצעה בהמשך למה שנאמר.

יואב קיש: בפתח דבריי אני אומר בשבילך, איתמר, שכל מה שנאמר פה יהיה בתוספת.

יואב קיש: זה רק כדי שתבין, אני לא רוצה לשמוע את השאלה הזו יותר.

<אתי בנדלר: אדוני, חובות עבר - עד למתי הם מתייחסים?

<אתי בנדלר: אני רוצה להזכיר שאני לא יודעת אם המועצה בחנה כבר קיום עמידה במחויבויות לשנת 2017.

<איתמר חרמון: לא.

<איתמר חרמון: התשובה - הדוחות האלה עוד לא נסגרו.

יואב קיש: התחלתי לדבר על הערוצים המסחריים הגדולים, אבל אתייחס גם לנושא הזה.

יואב קיש: אמרנו זמנים, ואמרנו חילוט, ואמרנו ערוצים מסחריים ותוכנית.

יואב קיש: אני, קודם כל, מקבל באופן עקרוני את תוכנית האוצר, את בקשת משרדי הממשלה, שגם נושא הפריסה ייעשה בחקיקה, ואנחנו נעשה את זה.

יואב קיש: זה נראה לי הגיוני, ואני חושב שיסכימו איתי חברי הכנסת.

יואב קיש: שניים, לערוצים המסחריים, אין בכוונתי בהצעת חוק זו לגעת במה מי מחובות העבר שלכם.

יואב קיש: אני מציע לכם לפנות בבקשה גם לרגולטור וגם לוועדת הכלכלה וגם לשר ולטעון טענה שבמידה וערוצים זעירים מקבלים, אתם גם רוצים.

יואב קיש: אני בחוק הזה לא הולך לגעת.

<נגה רובינשטיין: למה?

<נגה רובינשטיין: זה הפורום.

<נגה רובינשטיין: אתה מחליט לדחות, לתת פריסה.

<נגה רובינשטיין: אנחנו באותו חוק, באותו הסדר.

יואב קיש: אסביר לך את ההבדל.

יואב קיש: ההבדל הוא שהחוק הזה לוקח את הערוצים הייעודים מרשות הכבלים והלוויין ומעביר אותם לרשות השנייה.

יואב קיש: לכן, בהגדרה חלק מהדברים יהיו רלוונטיים גם לכם וגם להם, וחלק מהדברים רלוונטיים רק להם.

יואב קיש: מעבר לכך שהם נכנסים לקטגוריה של זעיר, נושא החובות - - -

<נגה רובינשטיין: אדוני, סלח לי.

<נגה רובינשטיין: אין קשר בין החלק הראשון לחלק השני.

<נגה רובינשטיין: מה זה משנה אם הוא עובר רגולטור אחר?

יואב קיש: אסביר לך.

יואב קיש: באופן מעשי כל הבחירה שלי להתעסק בדברים שנוגעים לערוצים המסחריים הגדולים נבעה רק מכך שאני מבין שלאור המהלך שאני מעביר את הערוצים הזעירים אני חייב לגעת גם בנושאים האלה.

יואב קיש: לכן, נגעתי גם בנושאי מחויבויות התוכן, וכיוצא בזה.

<נגה רובינשטיין: מה זאת אומרת?

<נגה רובינשטיין: ה-15% נוגע בכלל למה ש - - -?

<נגה רובינשטיין: למה?

<נגה רובינשטיין: מה הקשר?

יואב קיש: ודאי, נוגע.

יואב קיש: כי מחר ערוץ זעיר יכול לצאת ולהיות - - -.

יואב קיש: אני מזכיר לך איך זה היה.

יואב קיש: בהתחלה זה היה קטגוריות והשארנו את הקטגוריה שלכם ללא שינוי.

יואב קיש: ואז הבנו שהקטגוריות, לתפיסת חברי הכנסת, לא יעשו את השוק הזה נוח והן רק יפריעו.

יואב קיש: ביטלנו את הקטגוריות וקבענו מדרגה אחרת.

יואב קיש: אתן יכולות לא להסכים, אין בעיה.

יואב קיש: אני מסביר לכם שבעניין הזה אני רואה הפרדה ברורה בין חובות שלכם קיימים בתוך רשות השנייה לחובות שקיימים ברשות הכבלים ולוויין שעוברים לרשות השנייה, מה לעשות?

יואב קיש: אתם יכולים לא להסכים.

יואב קיש: בסדר, אני לא אגיע איתכם להסכמה.

יואב קיש: תעשו רביזיה, בסדר?

<נגה רובינשטיין: זה חוסר שוויון מוחלט.

<נגה רובינשטיין: אני יכולה לעשות רביזיה?

יואב קיש: נכון, אני יודע שאת לא יכולה לעשות רביזיה.

יואב קיש: אני אומר לך, אני לא מסכים איתכם.

יואב קיש: בזה מיציתי את הדיון בנושא החובות של הערוצים המסחריים.

<נגה רובינשטיין: זו פגיע אנושה בשוויון.

יואב קיש: בסדר, תודה.

ישראל אייכלר: אפשר לדעת מה הסכום הכולל של החובות האלה של כולם?

יואב קיש: אני לא יודע.

יואב קיש: להערכתי, מדובר, ואני לא רוצה להיכנס אולי לנושאים מסחריים - - -

<דנה נוייפלד: זה לא נושא מסחרי.

יואב קיש: לא מסחרי.

יואב קיש: כלפי ערוץ 20 אני יודע שיש חובות.

<טלי גורן: טלי גורן, אני רוצה לדבר בשם ערוץ 24.

<טלי גורן: ערוץ 24 הוא ערוץ שעמד בכל המחויבויות.

יואב קיש: יפה, אז ל-24 אין.

<טלי גורן: נוצר מצב מעוות.

<טלי גורן: הנטל על 24 היה כזה שהוא מילא את חובותיו.

יואב קיש: סליחה, לא מחקנו חובות.

<טלי גורן: שניה, אני מבינה שלא מחקת חובות.

<טלי גורן: אני לא מדברת על מחיקת חובות, אני מדברת על מצב שכאשר אנחנו רואים ערוצים שבאמת נאנקים תחת אותן התחייבויות ומתקשים להתמודד עם המחויבויות האלה, אנחנו נמצאים רגע אחרי פתיחת השוק והמעבר משני ערוצים מסחריים לשלושה.

<טלי גורן: נוצרה סיטואציה, הסיטואציה הזו הרי חלה גם עלינו.

<טלי גורן: הרי לו הדבר הזה לא היו צריכים לטפל באמת בכשלים ובקושי של ערוץ 20 וערוצים ייעודיים נוספים, אנחנו לא היינו כאן.

<טלי גורן: ובגלל שאנחנו כאן, בגלל הקשיים האלה, אי-אפשר לעשות הפרדה בין השווקים השונים, אי-אפשר.

<טלי גורן: אין הבדל בין ערוץ מסחרי גדול שעמד בכל מחויבויותיו - - -

<נגה רובינשטיין: הרי נקודת הזמן הרלוונטית היא קבלת הרישיון.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: סליחה, אתן רוצות שאני אוציא אתכן?

יואב קיש: אתן לא מפריעות יותר עכשיו.

יואב קיש: שמעתי אתכן, לא מסכים איתכן.

יואב קיש: תודה, ממשיכים הלאה.

ישראל אייכלר: אז מה הסכום הכולל?

יואב קיש: צריך להבין, זה לא בכסף.

יואב קיש: זה אי-עמידה בהפקות מסוימות שהיו צריכים להפיק.

יואב קיש: בהאלא טי.

יואב קיש: וי מדובר בעשרות מיליונים.

ישראל אייכלר: כמה מיליונים?

יואב קיש: 40 - 50, שמעתי כל מיני מספרים.

יואב קיש: בערוץ 20 מדובר במיליונים בודדים - 5 - 7.

יואב קיש: אני לא יודע, זה סדרי הגודל.

<קריאות: - - -

יואב קיש: חברים, הרעש מפריע לי.

יואב קיש: אתם רוצים שאוציא אתכם?

יואב קיש: אני לא רוצה שתנהלו דיון על זה עכשיו.

יואב קיש: אני מקריא עכשיו הצעה לחברי הכנסת.

יואב קיש: אם מישהו חושב אחרת, נא יגיד, ואז נוכל להצביע גם על הסתייגויות.

יואב קיש: זו הצעה בנושא התחייבויות העבר.

יואב קיש: יוליה, בבקשה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אדוני היושב-ראש, אני לא כל כך מבינה למה אתה מתעקש.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: יכול להיות שאני לא יורדת לסוף דעתך.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: יש להם באמת שני סוגים של חובות עבר.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: יש להם מחויבות כרגע לעמוד במחויבויות של הערוצים הגדולים.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: למה אנחנו לא יכולים לקחת את חובות העבר שלהם מסוג מסוים, ובאמת תוספת של 20% בהפקות מקומיות?

יואב קיש: אני לא יכול לחייב אותם ל-20% מהמחזור שלהם להשקיע בהפקות מקומיות.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אבל הם רוצים.

<נגה רובינשטיין: אבל זה לא המנגנון שאתה הצעת.

<נגה רובינשטיין: המנגנון שהאוצר הציע זה שככל ש- - -

יואב קיש: לא, הוא אמר לחייב לפחות ב-20%.

<נגה רובינשטיין: לא, אבל זה מה - - -

<שרית הכט: אפשר לנסות להסביר רגע?

<שרית הכט: אנחנו נסביר ממה מורכבים חובות העבר שלנו.

יואב קיש: אני רוצה שתעצרו.

יואב קיש: אני מוכן לדון בזה אחרי שאני מסיים, ואז תדעו אולי גם מה המנגנון.

יואב קיש: חברי הכנסת, נא להקשיב.

יואב קיש: שלום לחברת הכנסת שרן השכל.

יואב קיש: אנחנו עוסקים בנושא חבויות העבר, וזה המתווה שאנחנו מדברים עליו.

יואב קיש: אני התחלתי מזה שקודם כל אני חושב שראוי לאור המעבר וההחלפה לקבוע תקופת זמן של שלוש שנים גרייס שבהם לא מחייבים בשום דבר מהתחייבויות העבר והכול נדחה בשלוש שנים כדי שיוכלו לעבור לרגולטור אחר, שהרגולטור האחר יוכל לעשות עבודה עם הרגולטור הקודם, למפות מה היו התחייבויות העבר, ושיהיה מספר מוסדר ושלפחות יוכלו להתחיל ממשהו.

יואב קיש: מצד אחד, גם שהם יותר על הרגליים.

יואב קיש: מצד שני, שיידעו.

יואב קיש: בכל מקרה, אין פה מחיקת חובות כי זה מה שאנחנו לא עושים.

שרן השכל: אחרי שלוש שנים הם צריכים ל- - -

יואב קיש: אחרי שלוש שנים - זו הצעה ראשונית שהיתה.

יואב קיש: באו כל המשרדים ואמרו: אנחנו רוצים שהם יתחילו מידית, ושיתחילו בכל תוספת שהם יתנו מההתחייבויות שלהם.

יואב קיש: הם רוצים להגדיר לפחות 20% מהמחזור שלהם ש- - -

<נחשון אקסלרד: 20% מההכנסות.

יואב קיש: מההכנסות.

יואב קיש: הרי יש לנו מספר אחד היום, אין עשרות.

יואב קיש: יש לנו הכנסות שאנחנו בדיוק יודעים על מה.

יואב קיש: כשהם יגיעו ל-80 מיליון אתה גם לא תהיה זעיר.

יואב קיש: אם כן, 20% מההכנסות שילכו לטובת הפקות מקומיות כשסכום זה ייגרע מהתחייבויות העבר - זו היתה האמירה.

<שירה גרינברג: אפשר להיות יותר מדויקים?

<שירה גרינברג: האמירה היתה ש-20% מההכנסות יופנו לסגירת חובות עבר.

<שירה גרינברג: מכיוון שחובות העבר שלהם - אחוז מאוד גבוה זה הפקות מקומיות אז 20% שיופנו לסגירת חובות עבר, סביר שיופנו להפקות מקומיות, ועל כן זה ייחשב.

<שירה גרינברג: אך המינוח המדויק מבחינתנו זה מכיוון שיש קיום של חובות העבר, וזה מתחיל מידי one, אנחנו עושים פריסה שהיא פריסה שלראייתנו לא תפגע בסופו של דבר ביכולת קיום של הערוצים, ועל כן 20% מההכנסה ילך לסגירה של חובות עבר.

<שירה גרינברג: סגירת חובת עבר - משמעותה בחלק נכבד ממנה זה הפקות מקור.

יואב קיש: לא, אבל אני רוצה שהם לא יצטרכו עכשיו ל - - -

<שירה גרינברג: הם לא מחויבים היום הרי ל - - -

יואב קיש: לא.

יואב קיש: אני רוצה שכל השקעה בהפקות מקומיות ייחשב, לא בגלל שהיה חוב מהיעוד שלהם או מסוגה כזו או אחרת, לא תחשיבי להם את זה.

<שירה גרינברג: לא, אבל יש להם חובות עבר שחלקן, הרוב, זה הפקות מקור, ויש להם גם חובות עבר של תפעול, מקומיות אצלן כי זה לפי הזיכיון - כל אחד בהתאם לזיכיון שלו.

<שירה גרינברג: אנחנו לא רשאים, וכך גם נהגנו בעבר, אנחנו לא משנים את החובות העבר ובגין מה הן.

<שירה גרינברג: אנחנו בסך הכול פורסים את הכסף כך שהם יוכלו לעמוד בו.

<שירה גרינברג: מכיוון שזה הפקות מקומיות זה היה חובות עבר אז הם גם יכסו את זה על-ידי הפקות מקומיות בהתאם לחובות העבר.

<מירי נאור אליאס: אני חייבת להבין איך זה כתוב, מה יהיה כתוב שם?

<מירי נאור אליאס: מה, חלק מהפקות מקור?

<נחשון אקסלרד: אנחנו הרי נראה נוסח.

<מירי נאור אליאס: בוא נשמע את הנוסח עכשיו.

<מירי נאור אליאס: שלא יצביעו על הנוסח לפני שאנחנו אישרנו אותו.

יואב קיש: חברים, תקשיבו.

יואב קיש: אני רוצה להמשיך עם הנוסח.

יואב קיש: אני מציע כך - ראשית, אני כן רוצה את תקופת הגרייס כדי שהם יוכלו להיערך וגם שיוכלו לעמוד על הרגליים.

יואב קיש: אפשר להוריד את זה לשנתיים.

<אתי בנדלר: אז גם גרייס וגם פריסה?

<שירה גרינברג: אדוני היושב-ראש, אנחנו מאוד מבקשים, אם אפשר, שלא יהיה גרייס כי הסיבה שאמרנו 20% זה כדי שהם יוכלו לעמוד בזה.

<שירה גרינברג: באף מקום אנחנו לא ביצענו גרייס, זה לא דבר שהוא מקובל.

<שירה גרינברג: מאוד השתדלנו להביא כאן מתווה שאפשר יהיה לעמוד בו.

<נחשון אקסלרד: אנחנו לא באמת צריכים את זה.

יואב קיש: בסדר, השתכנעתי.

יואב קיש: אני אוותר על תקופת הגרייס כי אני שומע מכל הערוצים.

יואב קיש: תקנו אותי אם אני טועה, ערוץ 9 ו-20, גם לכם אין בעיה עם ה-20% הזה?

<מירי נאור אליאס: אני פשוט עוד לא הבנתי במה צריך יהיה להשקיע את ה-20%.

יואב קיש: בהפקות מקומיות, אלא אם החובות שלהם נובעות ממשהו אחר.

יואב קיש: לא במורשת, נגמר הייעוד - הפקה מקומית.

יואב קיש: זה אני אגדיר במפורש - הפקה מקומית.

יואב קיש: לא מגדיר את הייעוד, אני לא נכנס לייעוד, וגמרנו בנושא הייעוד.

יואב קיש: חברים, אם כך, אני ממשיך.

יואב קיש: אני אגדיר את זה בצורה הכי ברורה לפרוטוקול גם כן.

יואב קיש: לפיכך, אנחנו עוסקים כרגע רק בערוצים הייעודיים שעוברים עם מחויבויות שעבר.

יואב קיש: אין גרייס, אבל אני רוצה שתהיה תקופה שבה הרשות השנייה תנהל דיאלוג עם הכבלים והלוויין ותמצה את ההליך בשביל להבין, כולל עד יום המעבר למעשה כי זה מה שצריך לעשות, לשאלתך על לוחות הזמנים.

<דנה נוייפלד: למה לא בנושאים שבהם הם התחייבו?

<דנה נוייפלד: למה רק - - -?

יואב קיש: ככה, כי זה מה שאני רוצה.

יואב קיש: הם כבר לא ייעודיים.

יואב קיש: די, דנה - מספיק.

יואב קיש: גם אם הם יחליטו מחר להיות זעירים, אני לא נכנס לזה יותר.

<דנה נוייפלד: אבל אתה אומר שהם ייעודיים.

יואב קיש: רגע, תיכף אמשיך.

יואב קיש: לא נתת לי לסיים משפט.

יואב קיש: גם את כמו הערוצים הגדולים?

יואב קיש: תקשיבי עד הסוף ואחרי זה תגידי מה שאת רוצה.

יואב קיש: עוד לא סיימתי, כל רגע עוצרים אותי.

יואב קיש: סליחה שאני מתפרץ, אבל אי-אפשר להוציא משפט פה.

יואב קיש: אני חוזר עוד פעם, בפעם המי יודע כמה.

יואב קיש: אני מבקש לא להפריע לי עד הסוף.

יואב קיש: חברי הכנסת, נא להקשיב.

יואב קיש: אם רוצים לשנות אז נעשה את זה ויהיה צורך בהסתייגויות וכל מה קשור לזה.

<מירי נאור אליאס: אני חוזרת לנושא הגרייס לרגע.

<מירי נאור אליאס: מכיוון שאנחנו לא יודעים כרגע מתי זה בדיוק ייכנס לתוקף, והוחלט עכשיו על איזושהי תקופה שבה הכללים יחולו באופן חלקי וכו', אז אולי כן שנה גרייס בשביל שנהיה כבר בתוך התהליך.

<מירי נאור אליאס: זה פשוט שנהיה על איזושהי קרקע בטוחה, ואז נתחיל - - -

יואב קיש: זה היתרון היחידי שאני רואה בזה.

יואב קיש: הרשויות יוכלו למצות.

<רעיה עדני: זה לא שנפרסו חובות בעבר, נפרסו חובות בעבר.

יואב קיש: בסדר, אבל אני רוצה לתת שנה גרייס.

יואב קיש: חברים, יש פה עוד שיקול.

יואב קיש: יש פה גישות שונות ואני רוצה שחברי הכנסת יכריעו בדבר הזה.

יואב קיש: על השנה גרייס הזו אצביע בנפרד.

יואב קיש: אני רואה יתרון גדול בשנה גרייס.

יואב קיש: יש פה מהלך שאי-אפשר להתעלם ממנו.

יואב קיש: אנחנו לוקחים אותם מחקיקה מסוימת עם מגבלות מסוימות ומעבירים אותם לרגולטור אחר.

יואב קיש: כל העסק פה מתערבב.

יואב קיש: הם אומרים: עוד לא סגור בכלל, ועכשיו כבר אנחנו מתחילים עם הפריסה.

יואב קיש: בעיניי במקרה הספציפי הזה שנה גרייס זה לגיטימי ונכון.

יואב קיש: אני לא רוצה לפגוע בערוצים האלה לפני שהם זה - זה סעיף ראשון.

יואב קיש: אני שואל שאלה את חברי הכנסת.

יואב קיש: שמענו את ההתנגדות של המשרדים.

יואב קיש: מי בעד לתת שנה גרייס בכל מהלך פריסת החובות?

יואב קיש: ירים את ידו.

יואב קיש: בעד - פה אחד

יואב קיש: פה אחד.

יואב קיש: ההצעה התקבלה.

ישראל אייכלר: אבל אני רוצה להסתייג לגבי ה - - -

יואב קיש: לגבי ההמשך.

ישראל אייכלר: כן.

<לאה ורון: חבר הכנסת מלכיאלי מצביע במקום חבר הכנסת בן צור, חבר הכנסת עודד פורר מצביע במקום חבר הכנסת אילטוב, חבר הכנסת אייכלר מצביע במקום חבר הכנסת יעקב אשר, חברת הכנסת שרן השכל מצביעה במקום חבר הכנסת אברהם נגוסה.

<רעיה עדני: אני מבקשת להגיד לפרוטוקול שהמדינה מוציאה הרבה מאוד זיכיונות ולא נותנת גרייס בפריסת חובות לאף אחד מהזכיינים שלה.

יואב קיש: בסדר, כשהמדינה פעם באה לא תרצה להעביר מרגולטור לרגולטור אז אולי היא תחליט לעשות משהו.

<רעיה עדני: מדובר פה בבעיה רוחבית כלפי כל אחד מהזכיינים של המדינה שמקבל תנאים שאנחנו משתדלים שהם יהיו כמה שיותר שווים.

עודד פורר: אתם מעבירים אותו מרגולטור לרגולטור?

<דנה נוייפלד: המדינה לא מעבירה מרגולטור לרגולטור.

עודד פורר: בסדר, אבל זה מה שקורה פה.

עודד פורר: אי-אפשר לשנות.

<דנה נוייפלד: לא נכון.

יואב קיש: אי-אפשר לא להתייחס לזה.

יואב קיש: הם לא יודעים אפילו מה רוצים מהם, בחייך.

יואב קיש: יש התנגדות למשרדים - בסדר.

<רעיה עדני: - - - הרגולציה היא בכלל - - -

יואב קיש: עם נושא הגרייס גמרנו.

יואב קיש: אני רוצה להמשיך הלאה.

ישראל אייכלר: אני רוצה הסתייגות.

ישראל אייכלר: העניין של הסכומים מאוד חשוב לי.

יואב קיש: אוקיי, אני רק אציע את ההצעה ואז אתה תגיד את ההסתייגות.

יואב קיש: עכשיו אנחנו עוברים להמשך הפריסה.

יואב קיש: בעניין הזה אני מקבל את הצעת האוצר והמשרדים שאומרת כך, ואני מוסיף לזה את הצעתו של חבר הכנסת עודד פורר שאני חושב שכולנו נרוויח את היומית שלנו בעניין הזה, ההצעה אומרת כך: אנחנו מדברים על פריסה.

יואב קיש: אחרי שנה שבה כבר כל החבויות יהיו ברורות וכולם יידעו והכול יהיה ברור, הפקות מקומיות שייעשו, לפחות 20% מההכנסות או יותר, הסכום הזה ייזקף למחויבויות העבר.

יואב קיש: זה הפריסה.

יואב קיש: האם אני פה לפחות בסדר או שגם פה אני לא מדייק?

יואב קיש: כי גם התחייבות העבר היתה הפקה מקומית.

<אתי בנדלר: לא הכול.

<דנה נוייפלד: לא הכול, זו הבעיה.

<שירה גרינברג: בדיוק.

<שירה גרינברג: אנחנו דייקנו שהפריסה של ה-20% מההכנסה היא תכסה את חובות העבר כפי שהן נקבעו וכפי שהמחויבות קיימות.

<שירה גרינברג: הדבר היחיד שאני הבנתי שאתה רצית לשנות זה איפה שהיו חובות עבר שהוגדרו על-ידי המועצה שהן להפקות מקומיות ייעודיות, אתה אומר: אני לא רוצה כבר שזה יהיה ייעודי, אני רוצה כללי.

יואב קיש: נכון.

<שירה גרינברג: אז מה שאמרת זה לא עונה על מה שעכשיו אני אמרתי שזה 20% מההכנסה צריך ללכת לכיסוי חובות עבר כפי שהוגדרו, ורק על אותו חלק של חובות עבר שהוא הפקות מקומיות ייעודיות, הוא יוכל להיות מומר לפי מה שאתה ביקשת, להבנתי, להפקות מקומיות כלליות.

יואב קיש: נכון.

יואב קיש: אני לא רוצה להיכנס להפרדה העתידית שלהם ברשות השנייה האם הם מתעסקים בייעודי או לא ייעודי.

עודד פורר: לא יהיה מי שייאכף.

יואב קיש: לא יהיה מי שייאכף.

<אתי בנדלר: אנחנו לא מדברים על זה.

<אתי בנדלר: יש כאן חלק אחר, שים לב.

יואב קיש: אז לא הבנתי.

<אתי בנדלר: האם חוב עבר שאיננו בשל הפקות מקומיות אלא נובע מסיבות אחרות, הם יוכלו להמיר את זה בהפקות מקומיות?

יואב קיש: אם זה חוב עבר שנובע מהפקות ייעודיות כן.

<אתי בנדלר: מהפקות בכלל.

יואב קיש: מהפקות כלשהן.

<אתי בנדלר: הפקות - זה ברור.

<אתי בנדלר: אבל חוב עבר שאיננו נובע מהפקות, הם לא יוכלו לפדות אותו ב - - -

יואב קיש: האלא טי.

יואב קיש: וי, יש לכם חובות שלא מהפקות בעיקרון?

<נחשון אקסלרד: הוצאות הפעלה.

<נחשון אקסלרד: אבל על הוצאות הפעלה אני הבנתי מהמועצה שאין כוונה לאכוף את זה.

יואב קיש: כמה סדרי גודל של החוב הזה?

<נחשון אקסלרד: הוצאות הפעלה זה הוצאות שעולה לערוץ להפעיל את משאביו.

<נחשון אקסלרד: התחייבנו לאיזשהו מינימום מופרך של הוצאות תפעול כאשר - - -

יואב קיש: כל החובות, כל החובות.

יואב קיש: גם ההוצאות התפעוליות.

<אתי בנדלר: האוצר, שמעתם?

יואב קיש: שירה, כל החובות.

<שירה גרינברג: זה רק לא העמדה של המדינה.

יואב קיש: לא עמדת המשרדים, בסדר.

<קריאה: אנחנו בעד.

עודד פורר: שידרגנו את עמדתכם.

<אתי בנדלר: אדוני, שדרגתם כדי לעזור במקרה הנקודתי הזה, וקלקלתם ברמה של ההשפעה הרוחבית לזיכיונות ורישיונות שהמדינה חילקה באלף ואחד תחומים אחרים כי זה ישמש תקדים מאוד מסוכן שלא ניתן יהיה, לדעתי, לאבחן אותו לגבי חובות - - -.

<אתי בנדלר: פשוט תיקחו את זה בחשבון.

יואב קיש: הערה טובה.

יואב קיש: אני רוצה כבר לפתור את זה.

עודד פורר: אני מקשיב קשב רב ליועצת המשפטית.

עודד פורר: יואב, אני מציע שלא - - - את זה עכשיו.

יואב קיש: בוא נוסיף הסתייגות, ומה שלא נוכל - - -.

יואב קיש: אני רוצה כבר לפתור את זה.

עודד פורר: זה בסדר שאתה רוצה לפתור את זה, אבל זיכיון זה גם כי"ל בים המלח, וזיכיון זה גם דברים אחרים.

עודד פורר: מחר אתה תמצא את עצמך - - -

יואב קיש: אבל לא שמעת מה אני מציע.

יואב קיש: תקשיב להצעה שלי.

יואב קיש: אנחנו נשאיר את זה רק על חובות שהיו מהפקות, בסדר?

יואב קיש: ואני לא עושה תפעול.

יואב קיש: כל ההפקות, בין אם זה הפקות ייעודיות, הפקות - - -

חי שגב: ומה עם חובות שלא מהפקות?

חי שגב: מה אמור לקרות?

<אתי בנדלר: זה הוויכוח.

יואב קיש: על זה תיכף נדבר.

יואב קיש: חברים, אנחנו מצביעים כרגע רק על חובות שנובעות מהפקות.

חי שגב: אני בעד להמיר את זה גם להפקות.

<רעיה עדני: לא, אבל אנחנו לא.

<אתי בנדלר: זה לא תואם את עמדת הממשלה.

יואב קיש: מירי, בבקשה.

<מירי נאור אליאס: גם לנו יש חובות תפעול באותו סדר גודל של האלא טי.וי.

<מירי נאור אליאס: חלק מחובות התפעול שלנו לא הוכרו.

<מירי נאור אליאס: זאת אומרת, כסף שאנחנו השקענו לא הוכר היות שהוא הושקע בתוכן שהמועצה לא הכירה כתוכן מורשת.

יואב קיש: מירי, אני לא נכנס לוויכוח הזה, נקודה.

יואב קיש: הוויכוח הזה יתנהל ברמה של הרגולטור.

יואב קיש: סליחה, עצרו את הדיון.

יואב קיש: אני הולך לכיוון של ההגדרה הזו.

יואב קיש: אז אין פה תקדים מסוכן.

יואב קיש: דנה, תסכם את הדברים.

חי שגב: זה נאותות הפקה.

יואב קיש: נאותות הפקה, זה לא שונה.

חי שגב: זה לא שונה.

חי שגב: שתי ההוצאות הן להפקות.

יואב קיש: תודה רבה, עזרתם לנו מאוד.

יואב קיש: להבנתי, היועצת המשפטית, אין פה תקדים.

<אתי בנדלר: אני לא מכירה את הרכב החובות שלהם.

<אתי בנדלר: אני הבנתי שיש חובות שאינן קשורות להפקות מקור, ועל כך אני התרעמתי.

יואב קיש: אז התשובה היא לא.

חי שגב: קשורות להפקות מקור.

<אתי בנדלר: אם הממשלה באה ואומרות שכל החובות קשורות להפקות מקורות, תפדל.

יואב קיש: אוקי, אז נפתרה הבעיה - יופי.

איתן כבל: היא לא באה להחמיר איתם.

איתן כבל: צודקת, הערה במקומה.

<רעיה עדני: אנחנו מחדדים.

<רעיה עדני: מה שדנה אמרה - שהחובות שהיום אפשר להמיר אותם בהפקות מקור, אפשר יהיה להמשיך להמיר אותם בהפקות מקור.

יואב קיש: אני מבין שעל זה אנחנו לא מסכימים.

<רעיה עדני: לא, דווקא זה החידוד שלי מול אתי.

יואב קיש: את לא בזכות דיבור כרגע.

יואב קיש: אני הבנתי שיש חובות שנובעים מהפקות מקומיות, וזה מה שאתם הצעתם - את החובות האלה.

יואב קיש: יש חובות נוספים שנובעים מנאותות הפקה שנקראים חובות תפעול.

יואב קיש: אתם לא רציתם לחבר אותם.

יואב קיש: אנחנו מכיוון שעדיין מדובר על הפקות, רוצים לחבר.

<רעיה עדני: זה לא מה שאני אומרת.

<רעיה עדני: אני ודנה נמצאות בדיוק באותה נקודה.

<רעיה עדני: היום בכללים של המועצה יש אפשרות להמיר את חובות נאותות ההפקה בהפקות מקור.

<רעיה עדני: אנחנו לא - - -

<איתמר חרמון: זה לא נקרא להמיר.

<רעיה עדני: תן לי לסיים את העיקרון, איתמר.

<רעיה עדני: זו אותה תוצאה.

<רעיה עדני: אנחנו אמרנו שאם יש חובות שהם לא מנאותות הפקה, אל תמירו אותם.

<רעיה עדני: חובות שהם מנאותות הפקה וכבר היום אפשר להמיר אותם, לא רוצים לפגוע במצב הקיים היום.

איתן כבל: אין בעיה.

חי שגב: אז אין בעיה, כולם מסכימים.

יואב קיש: אז כולם מסכימים.

יואב קיש: אני מסכם.

יואב קיש: נגה, זה לא קשור אליכם.

יואב קיש: חובות שהם מנאותות הפקה - - -

<נחשון אקסלרד: הוצאות תפעול קוראים לזה.

יואב קיש: לא, אני לא קורא לזה הוצאות תפעול.

יואב קיש: לא מעניין אותי, אני מגדיר כך: חובות שנובעים מנאותות הפקה ומהפקות מקומיות או מקור לסוגיהם השונים יוכלו להיות מומרים באותו אופן כפי שהגדרנו - 20% מההכנסות לפחות.

יואב קיש: זה מה שיש, אם יש עוד חובות אני לא מתעסק איתם.

<איתמר חרמון: זה לא צריך להיות מוגדר כנאותות הפקה, אלא הוא צודק שהם חובות תפעול.

<איתמר חרמון: אבל היום אפשר לשלם אותם באמצעות הפקות מקומיות.

<איתמר חרמון: לכן, אם היום אפשר לשלם אותם באמצעות הפקות מקומיות אפשר גם בעתיד.

יואב קיש: אוקיי, אז הרעיון הוא מכיוון שגם כך זה מוכר - - -

עודד פורר: מהפקות מקומיות, או שניתן לשלם אותם בהפקות מקומיות.

<אתי בנדלר: להחזירם באמצעות - - -

יואב קיש: באמצעות הפקות מקומיות.

יואב קיש: 20% מהכנסות הערוץ יופנו מדי שנה או יותר.

יואב קיש: במידה ויותר אז זה גם ייחשב לו כיותר.

יואב קיש: אבל מינימום 20%, עד שייגמרו החובות.

<נחשון אקסלרד: וניתן יהיה לעשות את זה גם בתקופת הגרייס, מבחינתי.

יואב קיש: לא.

יואב קיש: אל תתחיל איתי.

<נחשון אקסלרד: אבל למה לא?

<נחשון אקסלרד: אם אני בתקופת הגרייס - - -

<דנה נוייפלד: אתה פוגע בהם אחרת.

<דנה נוייפלד: כי אם הם מקיימים - - -

יואב קיש: בסדר, אם הם רוצים בתקופת הגרייס לעשות אז אנחנו נביא את זה גם בחשבון.

<נחשון אקסלרד: גם זה ייזקף, מצוין.

יואב קיש: בסדר, אוקיי.

יואב קיש: עד כאן ברור, היועצת המשפטית?

<אתי בנדלר: נקווה.

<אתי בנדלר: כשאני אתחיל לכתוב את זה אני אדע מה ברור לי ומה לא.

יואב קיש: אני מוסיף לך עוד משימה אחת בהתאם לבקשתו של חבר הכנסת עודד פורר.

יואב קיש: במידה והפקות מקור בוצעו באזור עדיפות א', ההשקעה תיחשב בפקטור של 50%.

יואב קיש: זאת אומרת, 150%.

עודד פורר: כל אחוז יהיה אחוז וחצי.

<שירה גרינברג: אנחנו מאוד מבקשים לא לגעת במנגנוני חובות עבר.

<שירה גרינברג: מנגנוני חובות עבר הם מנגנונים רחבים.

<קריאות: - - -

<מיכל רפאלי כדורי: אנחנו גם רוצים - - -

יואב קיש: פתרתי את הבעיה.

יואב קיש: אני רואה את ההתנגדות.

<מיכל רפאלי כדורי: יש תמיכה גורפת.

חי שגב: אבל אני בעד להחיל על כולם.

יואב קיש: אני רואה את ההתלהבות של כולם בקהל פה עכשיו.

יואב קיש: אני מציע שאנחנו נעביר את זה כהסתייגות שלך, עודד.

יואב קיש: תעביר את זה כהסתייגות.

עודד פורר: אני רק רוצה להסביר כי נראה שלא הבינו.

עודד פורר: אם את ההפקה המקומית שלכם במקום לבצע בעיר תל אביב או הרצליה, תבצעו אותה, למשל, בירושלים שלדעתי מוגדרת באזור עדיפות לאומית א' או בדימונה או בקריית שמונה, הרעיון הוא שכשאתה מבצע את ההפקה באזור עדיפות א' יש לך מאיץ להחזר החוב.

עודד פורר: אתה מאיץ אותו.

עודד פורר: במקום שזה ייספר לך אחוז, כל אחוז ייספר לך אחוז וחצי.

עודד פורר: זאת אומרת, אם אני השקעתי עכשיו מיליון שקל הפקה בקריית שמונה זה ייחשב לי כאילו השקעתי מיליון וחצי שקל הפקה.

<רעיה עדני: חבר הכנסת פורר, אם אני עשיתי את האשלג בקריית שמונה ולא בתל אביב אז אני אקבל מחיקה של חובות - - -

עודד פורר: האם אנחנו מדברים עכשיו על אשלג?

<רעיה עדני: אבל גם אם אני אחבר גז טבעי לפריפריה?

יואב קיש: אני מציע שבמקום אזור עדיפות א', בוא נגיד רק ביהודה ושומרון.

יואב קיש: מבחינתי, אני הולך על זה.

יואב קיש: אבל, לא.

יואב קיש: בואו נעשה ככה.

יואב קיש: אני רואה את ההתלהבות של כולם.

יואב קיש: חבר הכנסת עודד פורר, אני מציע שתעלה את זה כהסתייגות.

יואב קיש: אנחנו נעביר את זה בלי.

יואב קיש: כרגע זה לא בהצעה.

עודד פורר: אני לא מצליח להבין את ההתנגדות.

עודד פורר: מה הבעיה שלכם לעשות הפקה בקריית שמונה?

חי שגב: לא כחובה, תציעו את זה כבחירה.

<אתי בנדלר: אני רוצה להבין את ההצעה.

<אתי בנדלר: בהנחה שהבמאי, השחקנים, הצלמים, ואינני יודעת מי עוד משתתף בהפקה הזו, הם כולם תושבי רמת השרון, הרצליה, תל אביב, ואחד גם ירושלים, אבל הם שכרו אולפן בירושלים וצילמו את זה בירושלים.

<אתי בנדלר: האם זה ייחשב כהפקה שבוצעה באזור עדיפות לאומית או - - -?

עודד פורר: המבחן יהיה מקום ביצוע ההפקה.

<אתי בנדלר: האולפן - מספיק שישכרו אולפן בירושלים.

יואב קיש: האולפן, כן.

יואב קיש: זה מה שהוא מציע כהסתייגות.

עודד פורר: שייקחו אולפן בירושלים, בקריית שמונה, בדימונה.

<קריאות: - - -

יואב קיש: זה לא פתוח לדיון.

יואב קיש: מי שיפריע, אני מוציא אותו עכשיו.

יואב קיש: עצרו, נמאס.

יואב קיש: אני לא פותח את הדיון יותר.

יואב קיש: קודם כל, אני מעלה את ההצעה של חבר הכנסת עודד פורר.

יואב קיש: מי בעד הצעת חבר הכנסת עודד פורר?

יואב קיש: ירים את ידו.

יואב קיש: מי נגד?

יואב קיש: ארבעה.

יואב קיש: בעד - מיעוט

יואב קיש: נמנעים - אין

יואב קיש: ההצעה לא התקבלה.

יואב קיש: מי בעד ההצעה המקורית כפי שהצעתי?

ישראל אייכלר: רגע, יש לי הסתייגות.

<דב אברמוביץ: אדוני, אנחנו לא מבינים אותה.

יואב קיש: אחר כך נסביר.

יואב קיש: מה ההסתייגות?

ישראל אייכלר: שהדברים, כל מה שאמרת, יתבצע, ובלבד שהחוב איננו עולה על 10 מיליון שקלים.

ישראל אייכלר: כי בסופו של דבר המדינה לא מחלקת 50 מיליון שקל מתנות לאיזה ערוץ.

יואב קיש: אוקי, הסתייגות.

יואב קיש: מי בעד ההצעה של חבר הכנסת אייכלר?

יואב קיש: שניים.

יואב קיש: מי נגד?

יואב קיש: ארבע.

יואב קיש: בעד - 2

יואב קיש: נמנעים - אין

יואב קיש: לא התקבלה.

יואב קיש: היא נרשמה כהסתייגות.

יואב קיש: עכשיו אני מעלה את ההצעה המקורית שלי.

<נגה רובינשטיין: אנחנו יכולים להתייחס להצעה המקורית שלך אחרי שהבנו במה מדובר?

יואב קיש: לא, אני לא מתייחס עכשיו למסחריים.

<דב אברמוביץ: אנחנו גם לא הבנו אותה, אדוני.

<נגה רובינשטיין: - - - פגיעה בשוויון, אנחנו באותו מגרש משחקים.

<נגה רובינשטיין: למה - - -?

שרן השכל: אתי, החובות שאנחנו מדברים עליהם הם רק חובות עבר שעוברים מהרשות של הכבלים והלוויין לרשות השנייה.

יואב קיש: נכון.

שרן השכל: כל חוב שמעכשיו יתבצע גם בערוצים הייעודיים לא יימחק ולא נחשב - - -

יואב קיש: לא קשור.

יואב קיש: אנחנו לא מחקנו חוב גם פה, - - - על פריסה.

<אתי בנדלר: אני רוצה לחדד את הדברים שאת אומרת.

<אתי בנדלר: כשמדברים על חובות עבר זה חוב שהתגבש, שכבר נקבע שאכן היתה פה הפרה.

<אתי בנדלר: דהיינו, אני לא סתם שאלתי מה קרה עם 2017.

<אתי בנדלר: לגבי 2017 - אין עדיין קביעות.

<אתי בנדלר: לכן, זה לא יחול, למשל, על חובות, אם יהיו, אינני יודעת, לגבי 2017.

<אתי בנדלר: רק לגבי - - -

חי שגב: לא, למה?

חי שגב: יש לנו את 2017.

<נחשון אקסלרד: למה שזה לא יחול על 2017?

יואב קיש: על 2017 גם, עובר.

<אתי בנדלר: אתם סיימתם כבר?

<נחשון אקסלרד: הם יסיימו, מה זאת אומרת?

<אתי בנדלר: אני שאלתי אם יש, ואמרתם לי שאין.

יואב קיש: אנחנו מדברים על זמנים.

יואב קיש: מדובר בכל החובות והתחייבויות ככל שיהיו במסגרת הרשות לכבלים ולוויין, זה הכול.

<אתי בנדלר: שהתגבשו.

יואב קיש: ברור, בסוף יש להם שנה גרייס להתגבש.

<אתי בנדלר: לא, - - -.

<אתי בנדלר: זה שנה גרייס - - - שהם לא חייבים לשלם.

יואב קיש: יהיה תהליך מעבר, בוא נתאר מה הולך להיות.

שרן השכל: אני לא רוצה שייווצר מצב, ולא שאני באה ואומרת שהערוצים הייעודים יעשו דבר כזה, אבל עכשיו ייקחו את השנה גרייס הזו, ייכנסו לחוב של 50 מיליון שקל, נניח, ואז - - -

יואב קיש: לא, זה לא יכול להיות.

יואב קיש: אין להם התחייבויות.

יואב קיש: תביני ממה ההתחייבויות האלה, שרן, מהתחייבויות מכרזיות להשקעה בהפקות מקור במיליונים שהם לא עמדו בהם.

יואב קיש: זה לא המצב במעבר לרשות השנייה.

<אתי בנדלר: יפעת, אני רוצה להבין.

<אתי בנדלר: אתם גמרתם את בדיקת 2017 והודעתם כבר מה ההחלטות שלכם?

חי שגב: לא, אבל בחלק מהערוצים כן סיימנו.

חי שגב: אני חושבת שהדרך הטובה ביותר זה לקבוע עד ליום המעבר.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: בדיוק, כל החובות עד ליום המעבר.

יואב קיש: עד יום המעבר - ברור.

יואב קיש: לא נשאיר משהו פתוח.

חי שגב: אנחנו נעשה גמר חשבון ונעביר לרשות השנייה, וזהו.

<אתי בנדלר: - - -, אם כבר זה עד סוף 2017 כי אי-אפשר לעשות חלקית 2018 כי את 2018 בודקים שנתית.

יואב קיש: אז הם יבדקו עד שהם עוזבים אותם.

יואב קיש: הם עוברים מרישיון לרישיון, יבדקו באופן יחסי.

חי שגב: אתי, אנחנו נבדוק עד יום המעבר.

חי שגב: אנחנו יכולים לבדוק גם חלקי שנה.

יואב קיש: בדיוק.

יואב קיש: עד יום המעבר, אמרתי את זה בהגדרה.

יואב קיש: אני רוצה להצביע, אתה לא תשנה.

<דב אברמוביץ: אדוני, שאלת הבהרה.

<דב אברמוביץ: אולי זה לא ישנה, אבל אני רוצה להבין.

<דב אברמוביץ: זה לא רק עניין של הפקות מקומיות והוצאות ההפעלה.

<דב אברמוביץ: יש סוגה עילית, יש סוגה עילית בפריים, יש סוגה עילית לא בפריים, יש שעות.

יואב קיש: כל מה שקשור להפקות.

יואב קיש: חברים, אני מעלה להצבעה את ההצעה שלי בנושא פריסת החובות והתנהלות העבר כפי שהוגדר.

יואב קיש: מי בעד?

יואב קיש: בעד - פה אחד

יואב קיש: התקבל פה אחד.

<מירי נאור אליאס: אנחנו נוכל לקבל מהמועצה שנדע מה לא כלול בזה?

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אבל הכול כולל, מירי.

יואב קיש: אני אעשה סדר לערוצים הזעירים כי לנו זה מאוד ברור.

יואב קיש: מירי, אני מסביר את זה לך.

יואב קיש: ראשית, אנחנו עוסקים כרגע רק בחובות שהתגבשו ברשות הכבלים והלוויין עד יום המעבר.

יואב קיש: אני לא עוסק בחובות שהתגבשו ברשות השנייה, אני עוסק כרגע רק בנושא התחייבויות וחובות העבר שהתגבשו ברשות לכבלים ולוויין.

<נגה רובינשטיין: גם אנחנו רק בחובות שהתגבשו כבר, מה זה משנה?

<נגה רובינשטיין: מה זה משנה?

יואב קיש: כבלים ולוויין.

יואב קיש: את לא רוצה?

יואב קיש: אני לא נכנס לוויכוח, זה מה שאמרתי לך.

<נגה רובינשטיין: אתם יודעים להעביר היום - - -

יואב קיש: נגה, את רק מוציאה לי את המוטיבציה בכלל להקשיב לכם יותר - זה מה שאת עושה.

<נגה רובינשטיין: זה באמת סיבה מאוד עניינית.

<נגה רובינשטיין: אנחנו מציעים הצעות אחרות.

יואב קיש: אני לא מקשיב עכשיו - -

<נגה רובינשטיין: נכון, אתה לא מקשיב.

יואב קיש: - - כי זה לא רלוונטי כי אני עוסק רק בחובות שהתגבשו ברשות לכבלים ולוויין.

יואב קיש: יש לכם חובות כאלה?

<נגה רובינשטיין: נו, באמת.

<נגה רובינשטיין: זו הבחנה מלאכותית.

<נגה רובינשטיין: אין לנו.

יואב קיש: אנחנו הרי רוצים שהערוצים יעברו לרשות השנייה, יהיו מסוגלים קצת להתאושש ולהתחיל להחזיר את ההתחייבויות שלהם.

יואב קיש: אנחנו לא מוחקים חובות.

יואב קיש: יש לנו את יום המעבר שברור שעד עכשיו אנחנו לא יודעים מה יהיה היום הזה, וייתכן וייווצרו חובות או התחייבויות עד יום המעבר.

יואב קיש: אבל אנחנו מנקים שולחן ומעבירים.

יואב קיש: יהיה שנה גרייס שנמצאת בהגדרה כפי שהגדרנו עכשיו מיום המעבר.

יואב קיש: זה מספיק זמן למצות את כל ההתחייבויות והשימועים וההליכים, וזה יועבר לרשות השנייה.

יואב קיש: ככל שבחרו הערוצים הזעירים להתחיל בהפקות מקומיות לפני, ההשקעות שהם יעשו לפני ייחשבו להם.

יואב קיש: בכל מקרה, החל מהשנה גרייס יהיו מחויבים לפחות 20% מהמחזור להשקיע בהפקות מקומיות, וכל ההשקעה הזו או יותר, במידה ויבחרו לעשות יותר, ייחשב להם כחלק מהחזר התחייבויות העבר בכל מה קשור להפקות מקומיות או מה שניתן היה להחליף להפקות מקומיות.

יואב קיש: אני חושב שמיציתי את העניין.

יואב קיש: תקני אותי אם הבנת משהו אחר.

<אתי בנדלר: בהנחה תיאורטית שככל הנראה זה לא יקרה, אבל אם במהלך - - -.

<אתי בנדלר: הרי20% - זאת אומרת, אתה פורס את זה לחמש שנים.

יואב קיש: לא, יש פה שיקול שלך שהוא לא נכון.

יואב קיש: ה-20% הוא מההכנסות.

יואב קיש: יכול להיות חובות שהם 50 פעמים מההכנסות שלהם ואז זה יכול להיות ארוך מאוד.

יואב קיש: אני נותן אחוז הכנסות כמו שעושה חייב שהוא נישום שהוא יכול לעמוד בו.

<אתי בנדלר: אתה צודק.

<אתי בנדלר: זאת אומרת שזה יכול להיות גם מעבר לחמש שנים, ופלוס השנה גרייס אנחנו מדברים על שש שנים.

<נחשון אקסלרד: למה שש שנים?

יואב קיש: אולי יותר גם.

<אתי בנדלר: לפחות שש שנים.

<אתי בנדלר: אני שואלת מה קורה אם אחד הערוצים יעבור במהלך התקופה הזו מסטטוס של ערוץ זעיר לערוץ רגיל?

<אתי בנדלר: זאת אומרת, שההכנסות שלו - - - אולי קצת את ההחזר.

יואב קיש: אני לא משנה.

יואב קיש: יש לו 20% מההכנסות, זו חתיכת לבנה שיכולה להיות משמעותית.

יואב קיש: זה הרי בנוסף לאם נחליט שהם גם כך צריכים.

יואב קיש: ההסדר הזה נשאר לכל אורך החוב ההיסטורי הזה ברשות כבלים ולוויין.

<אתי בנדלר: שאלה נוספת - הערוצים הרי מקבלים רישיון זמני, ויש סיטואציה שאני מקווה שלא תקרה שהם יחזרו חזרה לכבלים וללוויין.

יואב קיש: אז זה יחזור לניהול ברשות לכבלים ולוויין.

<אתי בנדלר: אז אנחנו כותבים בפירוש שהוראות אלה יחולו כל עוד הערוץ או הערוץ המסחרי פועל תחת הרשות השנייה.

יואב קיש: כן, בהחלט.

יואב קיש: יוליה, בבקשה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני יודעת שאתה נורא מתעצבן, אבל אני רוצה להעיר - - -

יואב קיש: אני לא.

יואב קיש: אני מתעצבן כשחופרים לי כל פעם אותו דבר כשאני עשר פעמים אומר לא.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: למען השוויון אני מבקשת את הסמכות ברשות השנייה לגבי הערוצים המסחריים - לחשוב על הפריסה של החובות שלהם.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: נכון להיום יש להם פריסה לשלוש שנים ושש שנים.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אנחנו מבקשים לתת להם אופציה לפרוס את זה לעוד מספר שנים שנחליט.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אפשר לקבוע עכשיו כבר בחקיקה.

יואב קיש: למה את צריכה שהוועדה תיתן לך את זה?

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: כי צריכה להיות הסמכה בחוק.

יואב קיש: אוקיי, אז אני אדון בזה ביום רביעי, בכפוף גם לדעה של הממשלה.

יואב קיש: אני הבנתי שכשיש חובות לערוצים המסחריים, רוצים להאריך את תקופת הפריסה.

יואב קיש: לעניין הזה אין שום קשר לחובות בכבלים ולוויין.

יואב קיש: אני עושה את זה כי אני מבין את הבקשה וכי אני מוכן לבוא לקראת, בכפוף לדעת המשרדים.

<אתי בנדלר: אני רק רוצה להעיר שאם הממשלה מקבלת עקרונית את ההצעה, אני מבקשת שגם כאן הפריסה תהיה בחוק ולא בהסמכת המועצה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: זה בדיוק מה שאני מבקשת, ברור.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אדוני היושב-ראש, יש פה נקודה שצריך להתייחס אליה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אנחנו עושים רגולציה ומצפים מהגופים המפוקחים לנהוג על-פי הרגולציה שקיימת.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: יש גופים מפוקחים שהם דווקא עומדים בכל המחויבויות, ואני רוצה לדבר פה במקרה הזה על ערוץ 10.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני מבקשת שזה יירשם בפרוטוקול שאין להם חובות עבר.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: לכן, אם אני מדברת על עיקרון השוויון אז יוצא מצב שאחרים מקבלים איזושהי הטבה וערוץ 10 שדווקא עמד בכל המחויבויות לא מקבל שום דבר.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: חשוב לי מאוד ואני מבקשת שזה יירשם כרגע בפרוטוקול כי יבואו סעיפים אחרים ששם נתייחס אליהם באופן ספציפי.

יואב קיש: אני אגיד לפרוטוקול לגבי ערוץ 10.

יואב קיש: קודם כל, אני שמח לשמוע את מה שאת אומרת, אבל אני רוצה להגיד שגם במתווה שעשינו, די מבינים כולם שהערוץ שיש לו הכי פחות הכנסות יחסית זה ערוץ 10 לעומת ערוצים אחרים.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: זה נכון.

יואב קיש: לכן, כשדיברנו על 15% ועל חובות חדשות, למרות שהם משקיעים יותר כי אין להם ברירה, - - -

איתן כבל: שם צריך לראות מה עושים.

יואב קיש: שוב, באמת בנושא החדשות, אם את שואלת אותי איפה כבר יש באמת איזשהו עוול במירכאות שנגרם, זה לערוץ 10 שמחזיק לבד חברת חדשות.

איתן כבל: דבורה, מחר אנחנו נעלה את העניין הזה שנוגע לעובדה שיש לכם חברת חדשות.

איתן כבל: שם הנטל נופל על שני הגופים.

יואב קיש: בדיוק.

יואב קיש: זה אולי משהו שצריך לעשות איזשהו איזון.

יואב קיש: אני עוד לא יודע איך אפשר לעשות את זה כי זה שלושה גופים שונים תחרותיים.

יואב קיש: אולי בואו נקצר את תקופת השלוש שנים לשנה, מה אתה אומר?

יואב קיש: מה אתם אומרים?

יואב קיש: אתם רוצים להוריד את תקופת שלוש שנים לשנה?

<אילאיל לבנת: זה בלתי אפשרי.

<אילאיל לבנת: אדוני, לוקח איזשהו זמן להיערך.

יואב קיש: למה?

יואב קיש: בחוק אי-אפשר?

איתן כבל: אילאיל, אבל אנחנו כבר בחוק.

איתן כבל: אפשר לעשות הרבה פה עכשיו.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: נכון, נכון.

יואב קיש: לכן מה שאני אומר, כדי שלא נעשה את זה, לקצר לשנה, בואו נראה איך אנחנו גם עם הערוצים האחרים עוזרים לערוץ 10 להתמודד עם העניין הזה.

יואב קיש: אני פונה לקשת ורשת בעניין הזה.

<קריאה: יש סעיפים בחוק שנגיע אליהם.

יואב קיש: יש סעיפים בחוק שנגיע אליהם, בהחלט.

חי שגב: אני גם מבקשת בבקשה בשביל הפרוטוקול שגם חברות הוט ויס אינן בעלות חוב למדינה, וגם ערוץ 24, ערוץ המוזיקה, בבעלות קשת אינו בעל חוב למדינה.

יואב קיש: אנחנו סיימנו את הנושא הזה.

<מירי נאור אליאס: אני לא הבנתי, אני רוצה לשאול.

<מירי נאור אליאס: מדובר שרק חובות מסוימים יוכלו להיות מוכרים באמצעות - - -

יואב קיש: אני אגדיר מה החובות.

יואב קיש: החובות שנבעו - זה חשוב לחדד כי הצבענו על זה גם, כל החובות שנבעו עקב הפקות, בין אם זה הפקות ייעודיות, בין אם זה הפקות מקומיות, כל ההפקות שהיו, גם סוגה עילית, כל ההפקות, ואמרנו את זה בצורה מפורשת.

יואב קיש: אני מבהיר לפרוטוקול, כל חובות ההפקות.

יואב קיש: זה עונה לשאלתך?

<מירי נאור אליאס: כן.

יואב קיש: או אפילו הגדלנו ואמרנו, או חובות שיוכלו להיות מומרים לחובות הפקות, כפי שמוגדר.

<מירי נאור אליאס: אפשר אולי שהמועצה אולי בפעם הבאה או השבוע, תיתן איזושהי חוות דעת שאומרת ש- - -?

יואב קיש: אני לא נכנס לזה, אתם תבקשו.

<מירי נאור אליאס: אנחנו בעצם עוברים מאיזשהו חוסר ודאות לגבי מה כן ומה לא.

יואב קיש: נכון.

יואב קיש: נשאר נושא שעוד לא סיימנו והוא רק נושא ערוץ הידברות.

יואב קיש: בפתיחת הישיבה אמרתי שנסיים בשעה 14:00 למרות שתכננו יותר.

יואב קיש: מי שרוצה, משוחרר.

יואב קיש: נעשה את נושא ההידברות ולאחריו נסיים את הדיון.

יואב קיש: חבר הכנסת איתן כבל, בבקשה תחליף אותי.

איתן כבל: אני ממשיך לנהל את הדיון לבקשתו של היושב-ראש הקודם, וכך זה יהיה.

איתן כבל: אני מבקש ממך להציג את העניין.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, אני מבקש להוסיף לסעיף 7 להצעת החוק, סעיף קטן (5), אחרי סעיף 6כד (ב) יבוא סעיף 6כד (ג): על אף האמור בכל דין, לרבות בכללי התקשורת בזק ושידורים, בעל רישיון לשידורים התשמ"ח-1987 (בסעיף זה - הכללים), יחולו על תאגיד ללא כוונת רווח שהוא מפיק ערוץ, ולעניין שידורים המועברים באמצעות בעל רישיון לשידורי לוויין מפיק ערוץ עצמאי או בעל רישיון מיוחד לשידורי כבלים.

ישראל אייכלר: אין לך את זה?

<אתי בנדלר: לא, אין לי.

<אתי בנדלר: לא ראיתי טיוטה ולא יכולתי ל- - -

<קריאות: גם אנחנו לא.

איתן כבל: חברים, אני מכיר את הכול.

איתן כבל: אם לא צריך, לא אצביע עכשיו.

איתן כבל: אבל בבקשה.

איתן כבל: אם כך, צריך לקחת את כל החוק הזה ולזרוק אותו לפח.

איתן כבל: איפה הייתם?

איתן כבל: לא איתי, בבקשה.

איתן כבל: פתאום כולם גיבורים.

איתן כבל: שני שליש מהחוק הזה נכנס בכל מיני דרכים.

איתן כבל: פתאום כל אחד מספר לי את זה?

איתן כבל: בבקשה.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, אני ממשיך.

ישראל אייכלר: אני מתנצל על ההפסקה.

ישראל אייכלר: - - - או בעל רישיון מיוחד לשידורים כבלים (בסעיף זה - תאגיד) ההוראות הבאות:

ישראל אייכלר: תאגיד יהיה רשאי לשדר משדר בחסות כהגדרתו בכללים ובהתאם לאמור בסעיפים 53ג, 53יא, לכללים, בשינויים הבאים: 1.

ישראל אייכלר: תאגיד רשאי לממן בשידוריו הודעות חסות המציינות את עובדת השתתפותו של התאגיד במימון המשדר.

ישראל אייכלר: 2.

ישראל אייכלר: משך השידור הכולל של הודעות חסות בגין כל שעת שידור לא יעלה על דקה ו-20 שניות בשעה, ומשך שידוריה של כל הודעת חסות לא יעלה על 20 שניות.

ישראל אייכלר: אין באמור בסעיף כדי לגרוע מכל זכות הנתונה לתאגיד לשדר הודעות חסות לפי הכללים והחלטות המועצה.

ישראל אייכלר: זה כל הסעיף שאנחנו רוצים להוסיף.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: משרד התקשורת, משרד האוצר, התייחסויות.

<אלידור בליטנר: אנחנו גם לא מכירים את ה - - -

<יגאל דנינו: אני עו"ד יגאל דנינו, יועץ משפטי של הידברות.

<יגאל דנינו: אני אתן הסבר למסגרת המשפטית.

איתן כבל: קודם כל, עם מי באתם בדברים?

ישראל אייכלר: משדר התקשורת.

<יגאל דנינו: עם משרד התקשורת.

איתן כבל: עם מי במשרד התקשורת?

ישראל אייכלר: מנכ"ל.

איתן כבל: איתך?

<מימון שמילה: בין היתר.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: אני צריך לדעת כדי שזה לא עכשיו הצעה שלהם פרטית.

<רעיה עדני: אבל הנוסח לא - - -

איתן כבל: יקירה, תסלחי לי.

איתן כבל: בבקשה לא איתי, אוקיי?

איתן כבל: לא להיות גיבור עליי, אני לא אסכים.

איתן כבל: אני אחליט אם אני מצביע היום.

איתן כבל: שמעת אותי?

איתן כבל: אבל שאף אחד לא יעיר לי על שלא ראה.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר לכם, 90% לא ראיתם פה, אז אנא, שזה קצת יותר מ-20 שניות חסות האלה.

איתן כבל: באמת, פתאום כולם נהיו לי -, גידלתם קשקשים.

איתן כבל: לא איתי.

איתן כבל: בבקשה.

<יגאל דנינו: משדרי חסות משודרים היום מכוח כללים שהתקינה מועצת הכבלים והלוויין, מכללים משדר בחסות.

<יגאל דנינו: המצב נכון להיום הוא שמשדר בחסות יכול להיות משודר רק על-ידי גוף מממן שהוא לא בעל הזיכיון, ומשדרי החסות מוגבלים מבחינת המשך שלהם ל-6 שניות כל משדר, ובסך הכול 30 שניות בשעה.

<יגאל דנינו: ההצעה הזו יכול להיות שהיא לא מנוסחת לעילא ולעילא, היא נעשתה בחופזה, לא ישבנו עם המשרד על העניין הזה, ההצעה הזו מדברת על כך שבעל רישיון יוכל לשדר משדר חסות שהוא יהיה המממן של משדר החסות וכך הוא גם יוכל לתאר את הפעילות שלו, ומשך הכולל של הודעות חסות בשעה יהיה דקה ו-20 שניות, כאשר כל הודעה לא תעלה על 20 שניות.

איתן כבל: מה המצב היום?

<יגאל דנינו: המצב היום הוא שבעל הזיכיון לא יכול לשדר משדר חסות שהוא המממן שלו.

<יגאל דנינו: זאת אומרת, אם הקריין אומר, למשל: משדר החסות הוא - - -

איתן כבל: מכיר את זה בעל-פה, התכוונתי לזמן.

<יגאל דנינו: הזמן, שש שניות כל משדר, 30 שניות בשעה.

<דנה נוייפלד: הוא שאל איזה הגבלות יש על משדרי חסות.

איתן כבל: תגיד אותם בקול למרות שאני מכיר אותם.

<אתי בנדלר: אני לא מכירה.

<אתי בנדלר: אני מזכירה לכם שהכללים הם לא עם אישור פרלמנטרי, ולכן אנחנו לא מכירים אותם.

חי שגב: הכללים הם לא מכוח החוק, זה כללי מועצה.

<אתי בנדלר: זה מה שאמרתי.

<אתי בנדלר: לכן, אני לא מכירה את הכללים האלה.

איתן כבל: את צודקת, אמרת את זה.

איתן כבל: איתמר, אתה יכול להתייחס לדברים, בבקשה?

<איתמר חרמון: כן.

<איתמר חרמון: צריך להבחין מאוד בין חסות לבין פרסומת.

<איתמר חרמון: בשידורי הכבלים והלוויין יש איסור בחוק על פרסומות.

<איתמר חרמון: חסות היא אינה פרסומת.

<איתמר חרמון: בגדול, חסות זה שקופית שאומרת:

<איתמר חרמון: המשדר מומן באמצעות כך וכך.

<איתמר חרמון: אסור בשקופית הזו לכלול תכנים פרסומיים, תכנים השוואתיים, וכן הלאה.

<איתמר חרמון: לכן, 20 שניות נשמע לי כמו פרסומת.

<איתמר חרמון: בסעיף חוק התקשורת יש איסור הפרסומות.

ישראל אייכלר: מה זה המילים "נשמע לי"?

איתן כבל: תנו לי קודם להבין את הצד המקצועי של העניין.

איתן כבל: אדוני המנכ"ל, יושבים כאן אנשים מכובדים יותר, מכובדים פחות, מכובדים הכי הרבה.

איתן כבל: ישב פה היושב-ראש ואמר לי שהם הגיעו להבנות.

איתן כבל: אם זה עם עצמם, זה דיון אחד.

איתן כבל: אם זה עם גורם מקצועי מהצד השני, זה דבר שני.

איתן כבל: אם פה פתאום כולם בודקים לי את הכוכבים באמצע היום, לא יקרה כלום.

<מימון שמילה: אני אבדוק מי הגורם המקצועי כי זה לא - - -

איתן כבל: אדוני המנכ"ל, סליחה.

איתן כבל: חברים, אני לא עושה מעצמי צחוק.

איתן כבל: אני רציתי מאוד מאוד לעזור.

איתן כבל: חשבתי שהגעתם להסכמה.

איתן כבל: עם מי ישבתם?

ישראל אייכלר: היתה הצעה להעביר למועצה לכבלים ולרשות השנייה.

ישראל אייכלר: נשארנו באותו הדבר, נשארנו במועצה.

ישראל אייכלר: כל מה - - -, ישבנו איתם ודנו איתם.

<רעיה עדני: - - - לא גורמים מקצועיים.

איתן כבל: זה מה שאני מנסה להבין.

<מימון שמילה: אדוני היושב-ראש, כדי שיירשם לפרוטוקול וכדי שלא כולנו נהיה כאן במבוכה, היתה התייעצות חיצונית עם לשכת השר, וזה מקובל על השר.

<מימון שמילה: ההצעה הזו - המשרד מקבל אותה.

<אלידור בליטנר: עוד לא הבנו עד הסוף מה בדיוק כתוב בהצעה.

<אלידור בליטנר: למשל, על מי היא חלה.

<אלידור בליטנר: הוא אמר: תאגיד.

<אלידור בליטנר: לא הבנתי.

<יגאל דנינו: תאגיד ללא כוונת רווח.

ישראל אייכלר: מוסד ללא כוונת רווח.

איתן כבל: חבר הכנסת אייכלר, אני יודע לעשות קוסמות.

איתן כבל: אבל אני יודע לעשות קוסמות לא כשהצד השני לא יודע על מה מדובר בכלל.

איתן כבל: הרי עד מחר זה יסתיים, אין לזה מעבר לזה.

איתן כבל: אני לא רוצה עכשיו בשבילכם.

איתן כבל: אני מסתכל פה ואני רואה מי על העניין, ואני לא רוצה למצוא את עצמי גם במבוכה בעניין הזה.

איתן כבל: אדוני המנכ"ל, בכל הכבוד לשר, ואני מכבד, אבל אתה לא יכול להנחית כאן.

איתן כבל: אגב, אני לא בטוח שאני לא בעד ההצעה.

ישראל אייכלר: ההצעה הכי פשוטה והכי טובה.

איתן כבל: אבל זה לא עניין של פשוט.

איתן כבל: אם אני לא יודע לתת תשובות שנוגעות לפרסומות וזה - - -

מיכאל מלכיאלי: יש לנו תשובות.

מיכאל מלכיאלי: יושב פה יועץ משפטי, למדנו את כל הסיפור.

ישראל אייכלר: למדנו את הסיפור.

ישראל אייכלר: אין פה שום פרסומות, לא מדובר במסחרי.

ישראל אייכלר: הם בכלל לא רלוונטיים לענייני מסחר, מלכ"ר ללא כוונת רווח.

איתן כבל: גברתי, אני יכול לקבל התייחסות להצעה שלהם או שאין לכם מושג במה מדובר?

חי שגב: אני לא מכירה את ההצעה.

איתן כבל: אתה מבין?

איתן כבל: אתה מבקש ממני שאני אתייחס כשהגורם המרכזי שאמור לתת בסוף לא מכיר.

איתן כבל: עם כל הכבוד, ובמחילה כמו שאנחנו אומרים בבית הכנסת, גם אם זה מקובל על השר, לא השר הוא זה שקובע במקרה הזה.

ישראל אייכלר: לא, אבל אנחנו קובעים ואנחנו רוצים שזה יהיה.

ישראל אייכלר: המועצה ניסחה את הבסיס לחוק הזה.

חי שגב: לא, לא.

ישראל אייכלר: המועצה אמרה שהיא רוצה שזה יהיה בחתימת שר, ואף שר לא רצה לחתום כי הם לא רוצים שזה יהיה פוליטי ואנחנו עושים את זה בחקיקה.

ישראל אייכלר: אנחנו מוכנים להעביר את זה לכם.

חי שגב: מצטערת, זה לא מדויק.

חי שגב: זה נוגע פה בפרטים שנוגעים להיסטוריה.

חי שגב: אם אדוני היושב-ראש רוצה, אני - - -

איתן כבל: אני לא רוצה היסטוריה, אני רוצה את הסוף.

חי שגב: השורה התחתונה היא שאת ההצעה הנוכחית אנחנו לא מכירים.

חי שגב: אנחנו נחשפנו אליה כרגע לראשונה בשמע, לא בקרוא.

מיכאל מלכיאלי: כבר שבוע שלם מדברים על זה, העלינו את זה כבר כמה פעמים כאן בוועדה.

חי שגב: סליחה, מה שאנחנו כן מכירים, וזו היתה עמדת המועצה שנדרשה לזה באופן רשמי, זה המלצה לאפשר להם חריג לא במסגרת של תיקון חקיקה אלא במסגרת של החוק הקיים.

מיכאל מלכיאלי: נכון, אז אנחנו במסגרת החוק הקיים - - -

ישראל אייכלר: זאת אומרת, שהמועצה הסכימה בעיקרון, אלא שהם רצו שהשר יחתום.

מיכאל מלכיאלי: השר לא רוצה לחתום.

מיכאל מלכיאלי: לכו לוועדה.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו נמצאים בדיוק בנקודה הזו עכשיו.

ישראל אייכלר: עכשיו מסדירים פה דברים בחקיקה שעולים 50 מיליון שקל לציבור.

ישראל אייכלר: פה לא עולה פרוטה לציבור, לא מזיק לאף ערוץ אחר שהוא מסחרי בפרוטה אחת.

ישראל אייכלר: מגדילים בסך הכול מ-30 שניות לדקה ו-20 בשעה שזה ממש לא עולה לאף אחד.

ישראל אייכלר: זה נהנה וזה לא חסר.

ישראל אייכלר: זה יאפשר לערוץ להתקיים.

מיכאל מלכיאלי: זה נטו עזרה.

מיכאל מלכיאלי: זה בדיחה, תראו מה נתנו לאחרים.

<אתי בנדלר: אני לא מדברת בכלל על התחום הכספי כרגע, אני בוחנת רק את העקרונות.

<אתי בנדלר: אני באמת לא יודעת.

<אתי בנדלר: אני מוכרחה לומר שלא רק שנחשפתי לזה כרגע, אלא שאני גם לא מכירה את הכללים הקיימים.

<אתי בנדלר: יתרה מזאת, אני גם לא יודעת איך הכללים הנוכחיים פורשו, איזה הידברות היתה עם המועצה.

<אתי בנדלר: כשאני מדברת על "הידברות", מאוד הייתי שמחה לשמוע מה קרה עד היום עם פרשנות הכללים.

<אתי בנדלר: אני רוצה לשמוע מהמועצה.

<אתי בנדלר: אני מבינה שהנושא הזה עלה עקב כך שהמועצה קבעה שהיו לכם הפרות, אני רוצה לשמוע.

מיכאל מלכיאלי: לא נכון.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו בדיוק נמצאים כאן בכנסת בשביל זה.

מיכאל מלכיאלי: זה כבר שבועיים, איתן.

איתן כבל: מלכיאלי, אני יודע.

איתן כבל: זה ייגמר עד מחר כך או כך, זה מילה שלי.

איתן כבל: אני גם לא יהיה הפראייר הזה שיושב פה כדי לעשות להם את העבודה.

איתן כבל: הוא מנה את כל השרים.

ישראל אייכלר: הם צודקים.

ישראל אייכלר: גם אם אתה תהיה שר אתה לא תרצה לעשות.

איתן כבל: מלכיאלי, גם יסתבר שאני מזרע בית דוד ואמור להיות משיח צדקנו, אני לא חייב לעשות את זה גם לשאר 11 שבטי ישראל.

איתן כבל: אני לא נגד, אני בעד לעזור לכם.

איתן כבל: אני רק מחפש את דרך המלך, ולא בלחץ.

איתן כבל: הרי מעבירים פה המלצות וחוקים בלי סוף - אני לא במקום הזה.

איתן כבל: אני רוצה לעזור לך גם כן ושתנוח דעתם של מה יותר.

איתן כבל: אני לא מחפש שכל אחד פה ייתן לי את האמירה שלהם.

איתן כבל: אני מבין אותך שאתה בא לריב פה על 20 שניות והעבירו פה - - -

מיכאל מלכיאלי: אנחנו שבועיים מתקשקשים עם כל מי שזז על הסיפור הזה.

איתן כבל: אני מנסה לעזור לך.

איתן כבל: אני מבין את זה, זה מפריע לי ומקומם אותי.

איתן כבל: יחד עם זאת, גם אם זה מקומם אותי, אני רוצה לעשות את זה נכון.

ישראל אייכלר: תעביר את זה ותעשה רביזיה שאם נראה שמשהו לא בסדר - - -

איתן כבל: לא, למה לי?

איתן כבל: תעשה לי טובה, נשמה שלי.

איתן כבל: אני רוצה להבין בדיוק.

איתן כבל: היתה פנייה אליכם.

איתן כבל: הבנתי את הטכניקה.

איתן כבל: אני רוצה להבין בדיוק למה זה לא אושר וצריך פה עכשיו.

איתן כבל: אתה יודע, העברנו פה עכשיו - - -

ישראל אייכלר: מיליונים, עשרות מיליונים.

ישראל אייכלר: פה זה דקה של שידור.

<איתמר חרמון: לערוץ הידברות נפתחו בעבר הליכי הפרה בגין שידור פרסומות, פרסומת סמויה ושאינה סמויה.

<איתמר חרמון: הוטלו גם על הערוץ עיצומים כספיים בעקבות כך.

<איתמר חרמון: הערוץ פנה וביקש לפתור את הבעיה כי מה שהוא עשה זה פרסומת, וכמו שאמרתי, יש איסור על פרסומות.

<איתמר חרמון: יחד עם זאת, בחוק התקשורת יש חריג שמאפשר לשר התקשורת בנסיבות מסוימות להתיר פרסומות.

<איתמר חרמון: אנחנו אמרנו לערוץ שהם רשאים לפנות לשר בעניין הזה ולשטוח את בקשתם בפני השר.

<איתמר חרמון: כפי שמספר חבר הכנסת אייכלר, אני מבין ששם זה נתקע.

מיכאל מלכיאלי: שם לא נתקע, שלחו אותנו לכנסת.

ישראל אייכלר: השרים ביקשו שנבוא לחקיקה, ופה הוועדה המוסמכת.

<איתמר חרמון: אבל זה בנושא פרסומות ולא חסויות.

ישראל אייכלר: לא, על חסויות אנחנו מדברים.

איתן כבל: איתמר, אתם הוצאתם מכתב המלצה?

<איתמר חרמון: לא.

איתן כבל: פגשתם את השר באיזה מסדרון או מה?

<איתמר חרמון: לא, לא.

<איתמר חרמון: הערוץ נפגש איתנו.

חי שגב: איתמר, אנחנו סייענו להם בעניין הזה.

חי שגב: אני חייבת לדייק.

ישראל אייכלר: זהו, למה אתם מתכחשים לטובה שעשיתם?

ישראל אייכלר: הם עשו דבר טוב.

ישראל אייכלר: הם ניסחו להידברות נוסח שיכול לפתור את הבעיה כי זה עוול גדול מאוד שערוץ שלא מרוויח כלום קיבל קנס של 200,000 שקל על זה שהוא פרסם את הפעילות שלו באיזה מלון.

איתן כבל: מה הנוסח האחר?

<יגאל דנינו: יש את נוסח ש - - -

חי שגב: ניסח את זה היועץ המשפטי של המועצה.

מיכאל מלכיאלי: אז מכירים את זה.

שרן השכל: אבל לא זה.

שרן השכל: זה משהו אחר.

איתן כבל: אני כבר לא מבין כמה התכחשות - נו, באמת.

איתן כבל: אני רוצה לדעת האם אפשר לקבל את הסיכום או את ההצעה שאתם המלצתם לפניה.

<יגאל דנינו: יש נוסח שנוסח בזמנו בהסכמה שעליו היה אמור השר לחתום, והיה פותר את הבעיה.

שרן השכל: אם זה בהמלצת השר, למה השר לא חתם על זה?

<אתי בנדלר: מה שהם הגישו זה היתר לשר התקשורת.

ישראל אייכלר: כן, והשר לא - - - אדוני היושב-ראש, אני מציע שנעשה הצבעה ותעשה רביזיה.

ישראל אייכלר: אם תהיה לך בעיה, תבטל את זה.

ישראל אייכלר: כי אחרת אני אצטרך לשים רביזיות על כל החוקים ועל כל הסעיפים שהתקבלו.

איתן כבל: אכפת לי שתשים?

איתן כבל: בלגן בקואליציה, לא רע.

מיכאל מלכיאלי: והעבירו פה דברים נגד דעתם של רבים.

שרן השכל: איתן, יש לי שאלה גם אם זה יוצר בלגן.

שרן השכל: השר הרי גם בא ואמר, משרד התקשורת אמרו: אנחנו ממליצים.

שרן השכל: למה שהם פשוט עכשיו לא יבואו, יחתמו על זה, ויפטרו אותנו, ולא נצטרך להעביר את זה בתוך החוק הזה?

שרן השכל: למה שהם לא יעשו את זה עכשיו?

ישראל אייכלר: השאלה שלך מאוד נכונה.

איתן כבל: שרן, כיוון שאתה חכמה את הקדמת אותי.

איתן כבל: אבי, בבקשה.

<אברהם שמידט: השר לא חותם סתם על דברים.

<אברהם שמידט: השר מקבל בדרך כלל מזכר משפטי מהלשכה המשפטית שמגבה את החתימה שלו.

<אברהם שמידט: זה לא שזה מונח לפתחו של השר.

<אברהם שמידט: אני לא רוצה פה שמישהו יטעה ויטעה.

ישראל אייכלר: זה החלטת ממשלה.

<אברהם שמידט: יש עוד כמה אינסטנציות נוספות שהנושא הזה צריך לעבור.

<אברהם שמידט: ככל שידוע, זה לא הונח בכלל לפתחו של השר הנוכחי בגלל כל התהליך ה - - -

<אתי בנדלר: אבי, אתה אומר דבר נורא מקומם.

מיכאל מלכיאלי: נכון, אבל הוא אומר את האמת.

<אתי בנדלר: מאוד מקומם, השר לא רוצה לקבל את עמדת הגורמים המקצועיים, ולכן הוא אומר: תעבירו את זה מעל הראשים.

ישראל אייכלר: ההיפך, בגלל הגורמים המקצועיים הוא שולח אותנו לוועדה.

<אברהם שמידט: זה לא נייר שמניחים אותו עכשיו לשר והשר חותם הרגע ולמטה - שלא תחשבו.

איתן כבל: אבי, אני אפרשן את אתי שהתפרצה כי אני צריך להגיב על זה, לא היא.

<אתי בנדלר: כי זה היה מאוד - - -

איתן כבל: יש דברים שאתם לא צריכים להגיב עליהם.

איתן כבל: ממה נפשך?

איתן כבל: או שהשר בעד או שהוא מעיף אותם אליי כמחוקק.

איתן כבל: מלכיאלי, אני כבר אומר לך שאני לא מצביע על זה ככה, אין מצב.

איתן כבל: קודם כל, שיהיה לכם ברור שתהיה הצבעה על זה מחר.

איתן כבל: לא יודע באיזה נוסח, תהיה הצבעה על זה.

איתן כבל: אני אומר את זה כדי שאנשים לא יגידו שהם לא הבינו על מה מדובר.

איתן כבל: אני רוצה לחדד את העניין הזה.

איתן כבל: אותי הסיטואציה הזו מקוממת, זה פשוט מקומם.

איתן כבל: יש כאן דברים שאי-אפשר היה לראות אותם בכלל מתקיימים על הפלטפורמה של החוק שהניחה שרן.

איתן כבל: עכשיו כבשת הרש מגיעה לפה?

איתן כבל: אני לא רוצה לדבר על זה שעכשיו כאילו כל השוק נפתח.

איתן כבל: לא הפסקנו לפתוח פה בכל סעיף את השוק.

איתן כבל: עשינו כמו חיבוט ערבה, ועכשיו אנחנו מתעסקים עם כבשת הרש.

איתן כבל: אדוני המנכ"ל, אני אומר את הדברים לך.

איתן כבל: אני לא פונה לא ליועץ ולא לדוברת ולא לאף אחד.

איתן כבל: יש אחת מן השניים: או שהשר פועל על-פי אמות המידה המתקיימות - דהיינו, יש לו גוף מייעץ שזה מועצת הכבלים והלוויין שאומרת לו: אדוני, מנקודת המבט שלנו זו דרך המלך כדי לבצע את הפעולה שתאפשר להם להתמודד עם המציאות אליה הם נכנסו.

איתן כבל: דרך אגב, שלא יישמע.

איתן כבל: הפרוטוקול הוא אהבל אם לא מסבירים לו.

איתן כבל: נחשב כאילו עכשיו שהם ביצעו איזה הפרות שאף אחד לא יודע, אלא במסגרת הזו.

איתן כבל: אין כאן סביב השולחן אחד שלא הפר.

איתן כבל: רק לפני 20 שניות ביקשנו למחוק להם ולבחור להם בגרייסים וכל הסיפורים האלה, על עשרות, אם לא מעבר לכך, של מיליונים.

ישראל אייכלר: הם שילמו כבר.

ישראל אייכלר: הפרוטוקול לא יודע שלא - - -.

ישראל אייכלר: זה חשוב מאוד ש- - -

חי שגב: אני אוסיף ואומר שהם גם לא בעלי חוב.

איתן כבל: יפה.

איתן כבל: כי הפרוטוקול ידבר עם עצמו כשנלך, ובסוף הוא יגיד: בסוף הם אלה שהם הכי קשים.

איתן כבל: לכן אני אומר, זה לא - שהעניינים האלה יובהרו ויובררו.

איתן כבל: אני מבקש את חוות הדעת הזו להניח בפני המנכ"ל ובפני השר.

איתן כבל: אבי, שירלי, מה העניין?

איתן כבל: או שאתם נותנים לשר הצעת אחיתופל, ואז אתם בבעיה, לא השר, כי אתם הגורם המקצועי.

איתן כבל: ואם אתם סבורים שזו דרך המלך, אז אנא, שהשר יחתום עליה.

ישראל אייכלר: לא, הם סבורים שהוועדה זה דרך המלך.

איתן כבל: אין הסבר אחר.

איתן כבל: תאמין לי, אני פה שניה וחצי ואני מבין עניין.

איתן כבל: לא צריך להפריע לי בעניין הזה.

איתן כבל: אם לא, צריך האוצר, וכמובן להעביר את זה מבעוד מועד לייעוץ המשפטי ולגורמים הנוספים פה, שיודע לקחת את ההצעה שלכם ולחדד ולתקן וליישר אותה ולראות שהיא הולכת על אדני ברזל.

איתן כבל: אומר לך שבנקודת המוצא, כפי שאני רואה אותה, יש פה בעיה - נכון.

איתן כבל: כל הזמן מקומם אותי שחילקת פה את המיליארדים ועכשיו שעה דיון על ה-100,000.

איתן כבל: ניקח סופשבוע כדי לדון על ה-100,000, ופה חילקו מן היקב ומן הגורן.

איתן כבל: אני לא מקבל את זה, אני רוצה פתרון לעניין הזה.

שרן השכל: במידה ומשרד התקשורת לא מצליח ולא פותר את הבעיה הזו שכן צריך לפתור אותה, הנוסח שאני קראתי שהציעה גם כן המועצה, אני כן חושבת שזה נוסח שלא תהיה בעיה כי הוא לא מגדיר מחדש מה זה פרסומת ומה זה - - -

<אתי בנדלר: זה מאוד בעייתי.

שרן השכל: לא, השני.

שרן השכל: כלומר, לא מה שהוצג פה אלא הנוסח שהמועצה כתבה.

איתן כבל: שרן, אני לא אעשה מלאכתו של אחר.

איתן כבל: אחת מן השניים: או שהשר אומר: אני לא חותם על זה, לא מקובל עליי - שיבוא ויגיד: לא מקובל עליי, ושהייעוץ שהוא מקבל מהגורם המוסמך לעניין הזה לא מקובל עליו.

מיכאל מלכיאלי: ולכן, יש כנסת.

איתן כבל: אני לא אלך על הדרך הזו.

איתן כבל: אם השר לא חותם על הצעה כזו, אני אחתום עליה?

ישראל אייכלר: למה לא? אתה הריבון, אתה מוסמך.

איתן כבל: זה לא קשור לזה, הוא הריבון היום.

איתן כבל: אומרת לך היועצת.

איתן כבל: סליחה, עשה לי טובה.

איתן כבל: אני דבר, דבר וחצי, מבין.

ישראל אייכלר: יש רשות מבצעת ויש רשות מחוקקת.

ישראל אייכלר: אנחנו מחוקקים ולא הוא.

איתן כבל: תרשו לי להוליך את זה כמו שאני רואה לנכון.

איתן כבל: אין מצב שאני מביא דברים בצורה כוחנית.

איתן כבל: אני מביא דברים בצורה כוחנית רק אם אני רואה שכלו כל הקיצין.

מיכאל מלכיאלי: כבר שבועיים מתקשקשים על כל הדבר הזה.

איתן כבל: אבל מחר זה נגמר.

מיכאל מלכיאלי: אבל מחר תהיה עוד פעם אותה מקהלה, אנחנו יודעים את זה.

איתן כבל: תשאיר לי את זה.

איתן כבל: מחר זה יעבור.

איתן כבל: אדוני המנכ"ל, אני מבקש ממך ששתי החלופות האלה תיבדקנה.

איתן כבל: אם יקרה נס ופתאום ארובות השמיים ייפתחו והשכל יתקבל, אז אין בעיה.

איתן כבל: אבל אני פה רוצה פתרון לעניין.

<אתי בנדלר: ברשותך, אני גם מבקשת שאם התשובה של מנכ"ל המשרד מחר תהיה שהשר מבקש לעגן את הנושא בחקיקה ולא לתת היתר כפי שהוא התבקש, אני מבקשת שכבר יהיו לנו גם הערות לנוסח המוצע מטעם המשרד משום שהנוסח כרגע הוא בעייתי, בין היתר, בגלל הפניה כללים.

<אתי בנדלר: אנחנו לא רושמים בחקיקה ראשית כללים שמישהו אחר רשאי לשנות אותם, וכך הלאה.

ישראל אייכלר: יש בעיה עם הנוסח הזה?

<אתי בנדלר: בוודאי.

<יגאל דנינו: הנוסח הזה כפי שהוקרא על-ידי חבר הכנסת אייכלר נוסח על ידנו, אבל בהסכמת לשכת השר.

<יגאל דנינו: אני אמרתי, יכול להיות שצריך לעשות פה fine tuning.

<יגאל דנינו: בסדר, אין לנו בעיה לשבת היום ולעשות את fine tuning.

איתן כבל: אגלה לך סוד.

איתן כבל: אדוני היועץ המשפטי, כשאתה אומר fine tuning"" אתה מבין שיש פה צוות משפטי שצריך לדעת אם יש צורך בהפניה כזו או אחרת.

איתן כבל: זה לא שהיא אומרת לעשות העתק-הדבק בסעיף זה וזה, ושלום עלייך נפשי, עם כל הכבוד.

איתן כבל: הרי אנחנו עושים פה טלאי שאתה קורע אותו ותופר אותו עכשיו בתפרים אפילו גסים, לא עדינים.

איתן כבל: אני בא ממקום שאני רוצה לעזור, אז תנו לי לעזור לכם לעשות את זה נכון.

<יגאל דנינו: אז אם אני מבין נכונה את אדוני, אז אדוני אומר כך: יש את הנוסח של ההיתר שמשרד התקשורת יבחן אותו עד מחר - זו דרך המלך.

איתן כבל: לא עד מחר, אני רוצה שהם יבחנו אותו עד הערב.

<יגאל דנינו: עד היום, יפה.

<יגאל דנינו: ואם משרד התקשורת יבוא ויגיד מחר: לא מקובל עלינו, לא תהיה חתימה, אז אנחנו צריכים להכין את האלטרנטיבה.

<אתי בנדלר: לא, זה לא מה שאני אומרת.

<אתי בנדלר: אני חושבת שמה שאנחנו צריכים לקבל זה את עמדת השר לאחת משתיים: אני מוכן לחתום על ההיתר אחרי שאני אשמע כמובן את עמדת הגורמים המקצועיים.

<אתי בנדלר: לחלופין, עמדתי היא שאני תומך בהצעה של חברי הכנסת כאן בתיקונים אלו או אחרים.

<יגאל דנינו: בסדר, וזה יהיה היום.

איתן כבל: זה מה שאני מבקש עד היום בערב.

<אלידור בליטנר: כמובן יכולות להיות גם הערות מהותיות להסדר המוצע.

<אלידור בליטנר: זה לא רק fine tuning ברמת הנוסח.

<אלידור בליטנר: - - -

<אתי בנדלר: ברור.

ישראל אייכלר: איתן, אני רוצה ממך עצה, אדוני היושב ראש, אני צריך עצה: האם להגיש עכשיו רביזיה על כל החוק או לחכות למחר?

איתן כבל: לא, תקשיב, אתה רוצה לשמוע ממני משהו?

<אתי בנדלר: עוד לא היו רוב ההצבעות, היה רק חלק קטן מההצבעות.

ישראל אייכלר: בסדר, אז נחכה למחר.

איתן כבל: אני אעזור לך לעשות גם אם צריך.

איתן כבל: כן, בבקשה נוגה.

איתן כבל: נכון.

<נוגה רובינשטיין: ולכן, בואו לא נעשה, אני אומרת במירכאות, שקר בחקיקה ונקרא לזה חסות כשמדובר על פרסומת.

<נוגה רובינשטיין: זאת הנקודה הראשונה.

מיכאל מלכיאלי: אף אחד פה לא - - -

איתן כבל: כל אחד עושה את עבודתו.

איתן כבל: מלכיאלי, כל אחד צריך להוציא את פרנסתו.

<נוגה רובינשטיין: אם היועצות המשפטיות חולקות על עמדתי בעניין החסות, אני אשמח לשמוע אבל לכל אורך דברי החקיקה, חסות זה מי שנותן מימון למשדר או לפעילות, ולא לפעילות חיצונית לשידורים.

<נוגה רובינשטיין: ולכן, זאת פרסומת לכל דבר ועניין מעבר לכל הסממנים שמדובר כאן בפרסומת.

<יגאל דנינו: אדוני היושב ראש, תגובה קצרה.

איתן כבל: תן לה לסיים.

<יגאל דנינו: זה חשוב מאוד.

<נוגה רובינשטיין: הנקודה השנייה היא - -

איתן כבל: השלישית.

<נוגה רובינשטיין: הנקודה השלישית היא שבא חבר כנסת ומבקש לקבע דבר בחקיקה.

<נוגה רובינשטיין: ומה לעשות, כשמדובר בחקיקה ולא בהיתר ספציפי, מדובר בעניין רוחבי.

<נוגה רובינשטיין: ולכן, לא סתם יש כאן קושי מהצד שלנו.

איתן כבל: תודה נוגה, העניין ברור.

מיכאל מלכיאלי: תבדקי, כל מה שדיברת מתחילת הדיון, כמה רוחבי יש בזה.

<נוגה רובינשטיין: - - - אתה תפתח היום בבוקר, מחר זה קופות חולים - - -

איתן כבל: נוגה, סליחה.

איתן כבל: חברות וחברים די, מספיק.

<יגאל דנינו: רק תגובה על דבריה של - -

איתן כבל: למה?

איתן כבל: היא הבעיה שלך?

<יגאל דנינו: חלק מהבעיות.

איתן כבל: לא, היא אפילו לא קרוב.

איתן כבל: הבעיה שלך זה בלשכת השר.

איתן כבל: זה יכול היה להיפתר מזמן.

איתן כבל: הם לא מבינים למה אני עמל לעשות את זה כמו שצריך.

איתן כבל: לפעמים אתה חושב שחקיקה זה חזות הכל.

איתן כבל: אם אתה לא עושה אותה על אדני ברזל, אתה חושף אותה – המשפט הכי חשוב שנוגה אמרה, היא תמיד מדברת לעניין או ברוב המקרים, ברוב המכריע של המקרים, נוגה.

איתן כבל: רק מה?

איתן כבל: בסוף בסוף, בכל שלושת הנקודות המרכזיות שהיא העלתה, הדבר הכי חשוב מבחינתי זה המשפט האחרון.

איתן כבל: אנחנו לא יכולים להרשות בעצמנו מהלך שיוביל – זה יעשה שניים: זה יחשוף את החקיקה לעתירות משפטיות - -

<אתי בנדלר: לתקיפה, ברור.

איתן כבל: לתקיפה.

איתן כבל: זה ברור לי , אני רואה את זה.

שרן השכל: לא יכולים להגדיר מחדש מה זה פרסומת.

איתן כבל: איך אומרים?

איתן כבל: זה יום לימודים ארוך עד שסיימו לעשות את ההגדרות בחדר של הסיעות, זה סיפור.

איתן כבל: לכן, מה אני מנסה להגיד?

איתן כבל: כשאני מנסה להגיד לכם את הדבר, אני לא רוצה שזה יהיה במצב שיהיה אפשר לתקוף.

איתן כבל: לכן, כשאני אומר לכם שהכי נכון זה להניח את זה לפתחו של השר בדרך המלך, הם, אין להם על הראש אותך, את הידברות.

איתן כבל: מחר יכולים לקום אלף ערוצים.

איתן כבל: גם ככה הם בוכים ובדין על השמיכה הצרה של - -

<מיכל ריבלין: למה יקומו?

<מיכל ריבלין: יש קיימים, יעשו את זה קיימים.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: תודה מיכל.

איתן כבל: זה העניין.

מיכאל מלכיאלי: בשביל זה יש כנסת שרואה את הכל, לא רק כל אחד את ה"פקאלע" שלו.

<יגאל דנינו: אני רק רוצה לציין שזה לא היה הפתרון הראשון שלנו.

<שירלי שיף: אני גם רוצה להגיד לך משהו.

איתן כבל: אין כאן שאלה של אני טוען נגד מאן דהוא.

איתן כבל: אני רק מנסה לתאר את המצב כדי לטייב אותו, לעשות אותו הכי נכון והכי טוב.

איתן כבל: כן שירלי, בבקשה.

<שירלי שיף: אני ראש מטה לשכת השר.

<שירלי שיף: הנושא הזה והמכתב הזה לא הגיע לפתחו של שר התקשורת עד היום, ולא קיבל חוות דעת מקצועית עד היום.

<שירלי שיף: ולכן, גם אם המחלקה המקצועית תצטרך לתת לו חוות דעת, היא לא תיקח ב-24 שעות, לכן הוא גם לא יחתום על המכתב הזה כרגע.

<שירלי שיף: ואיפה זה נפל בין הטיפות?

<שירלי שיף: זה נפל.

<שירלי שיף: זה עדין לא הגיע לפתחו של השר, לא על ידי המחלקה המשפטית של המשרד ולא על ידי הגורם המקצועי.

<שירלי שיף: ולכן, ב-24 שעות הקרובות הוא לא ידון בנושא הזה.

ישראל אייכלר: אז הוועדה צריכה לדון - -

ישראל אייכלר: נכון, גם אנחנו.

איתן כבל: סליחה, אני אומר את זה לכם, אני לא יודע איך עושים את זה.

איתן כבל: יש כאן סיטואציה מאוד – שאתם לא מבינים, כל החלטה שנקבל תמצא את עצמה מותקפת בדין, אני מודיע לכם.

איתן כבל: היא תותקף, אדוני היועץ המשפטי.

איתן כבל: אנחנו לא חיים לבד.

איתן כבל: אנחנו לא חיים לבד, והרצונות שמונחים לפתחך עם הדברים שאתה טוען אותם, מונחים גם לפתחם של אחרים.

איתן כבל: ואיך אמרתי לך כאן?

איתן כבל: אתה שמעת כאן רק חלק מהכאבים.

איתן כבל: אנשים שמדברים פה, גם אם אני מסכים או לא מסכים, כל אחד בא ואתה יודע, מהפוזיציה המסחרית שלו.

איתן כבל: אם יש כאן אנשים שמרגישים שעלולה להיווצר פגיעה בקיום הכלכלי שלהם אז הם יקומו ויעשו את הכל כדי להתגונן כדי שהדבר הזה - -

ישראל אייכלר: כל הערוצים הזעירים, כל הייעודיים.

ישראל אייכלר: כל השינויים לא יזיקו להם לרוץ עם הגדולים.

ישראל אייכלר: רק הידברות עם החתיכת קש...

<אתי בנדלר: זה העמותות הנוספות - -

<אתי בנדלר: המלכ"ר.

<אתי בנדלר: מי משקיע ב - - -

<אתי בנדלר: קופת חולים למשל.

<אתי בנדלר: אני רוצה לומר לך משהו, שירלי: אני מאוד מכבדת, ואני אומרת את זה ברצינות, בלי ציניות, שהשר אומר:

<אתי בנדלר: אני רוצה לתמוך בתיקון מסוים בחוק כי אני חושב שזה לא נכון אבל כשהוא אומר בתיקון מסוים – מה שאני מבקשת ממך לבדוק, אם השר בדק את משמעות התיקון ואת ההשלכות שלו.

<אתי בנדלר: ואם כן, פשוט שאנחנו נדע לגבי מחר - -

איתן כבל: היא אמרה שהוא לא יעשה את זה.

<אתי בנדלר: לא על המכתב לקבלת היתר.

<אתי בנדלר: אני מדברת על ההצעה כרגע - -

מיכאל מלכיאלי: - - -

<אתי בנדלר: - - אני מדברת כרגע האם ההצעה הזאת נבדקה על השלכותיה במה הוא תומך.

איתן כבל: למרות זאת, אני עדין מניח את שתי ההצעות שלי על השולחן, בכל הכבוד.

איתן כבל: איך אומרים?

איתן כבל: אם לי יש את הזמן להישאר ולבדוק את הדברים האלה אז זה לא יהיה עד היום בערב.

איתן כבל: הדיון פה ממילא יתקיים מחר אחרי הצהריים, אחרי שמליאת הכנסת תסתיים.

איתן כבל: זאת אומרת, יש לנו מספיק זמן כדי לבחון את הדברים.

איתן כבל: אייכלר, אתה מפריע לי להעביר לראש המטה את הדברים ולמנכ"ל אני מאוד מבקש – אני חושב שזה כן מונח לפתחכם.

איתן כבל: אני כן חושב שכולם מנסים להתחמק מלתת את – שירלי, אני אומר את זה בכבוד גדול – מנסים להתחמק ולזרוק את זה לפתחם של חברי הכנסת כדי לתת את המענה, כשהמענה מונח לפתחו של הרגולטור במקרה הזה, אל מול השר.

איתן כבל: הרגולטור כבר פה אמר את דעתו.

איתן כבל: יש את חוות הדעת או ההתייחסות של הלשכה המשפטית של משרד התקשורת, שצריכה לבוא ולהגיד: זה יותר מדי, זה פחות מדי אני אוסיף או להגיד: לא מקובל עלי בשום פנים, עם כל הכבוד ל - -

<אתי בנדלר: הם לא יוכלו להגיד שלא מקובל אם השר תומך בעניין אבל הם יכולים להגיד: אנחנו מציעים שבמקום זה יהיה כך.

איתן כבל: ברור לי, גם את זה אמרתי.

איתן כבל: אני לא נכנס לתוך התהליכים שלהם, ואם השר , שזה מקומם עוד יותר, גם לא רב, הוא שולח את זה אלי.

איתן כבל: באמת שירלי, אני לא אוהב את זה.

<שירלי שיף: בקיצור, זה מביך.

<אתי בנדלר: אני רק רוצה להגיד שאם זו ההצעה, אנחנו נפרסם אותה כבר עכשיו.

ישראל אייכלר: זאת ההצעה שאני הגשתי.

<אתי בנדלר: זה זאת?

<אתי בנדלר: שנפרסם אותה עכשיו באתר הוועדה?

ישראל אייכלר: אבל עם התיקון של דקה ועשרים.

<קריאה: אפשר להבין מהן שתי ההצעות שמדובר בהן?

איתן כבל: האופציה שהשר יחתום שזה נקודתי לבין התוספת שיהיה להם בשעה, דקה ועשרים שניות - -

<קריאה: מי זה "להם,?

<קריאות: לכל מלכ"ר.

<קריאה: רק לערוץ הידברות?

<קריאות: לא, לא.

<קריאות: כל מלכ"ר.

<אתי בנדלר: ערוץ מיוחד שהוא מלכ"ר ואני לא זוכרת איזה עוד...

איתן כבל: אם פתחתם חזית מול ערוץ 20...

מיכאל מלכיאלי: ערוץ 20 בתמורה יקבל עוד כמה דברים שלא קיבל בחוק.

מיכאל מלכיאלי: איזו חוצפה.

<קריאה: לא, אני רק רציתי להבין על מה הדיון.

ישראל אייכלר: זה לא נוגע אליכם בכלל.

איתן כבל: אוקי.

איתן כבל: אני מבקש, שירלי, שתודיעו לי בוודאות עד הערב אם אתם כן מתכוונים לתת לנו התייחסות לעניין הזה ובכל מקרה, אני גם מבקש שתבחנו את ההצעה השנייה.

איתן כבל: הרי אני לא יודע לבחון את זה, אתם הרגולטור.

איתן כבל: אדוני המנכ"ל, באמת, אני ממש מתנצל שאני מפריע לכם באפשרות של השיח...

<מימון שמילה: אנחנו מנסים לקדם את הדברים.

איתן כבל: ברור לי.

איתן כבל: אני הייתי שמח אם זה היה מקודם קודם.

איתן כבל: אני רק מנסה להגיד לך, אדוני המנכ"ל: אתם צריכים לבוא בשים לב.

איתן כבל: אני לא מתכוון מחר, אני גם אמליץ את זה לחבר שלי היושב ראש, לא להתחיל לנהל את הדיון כמו בשוק, שכל אחד עכשיו מושך לעברו.

איתן כבל: אם יש הצעה שאתם יודעים להתכתב עליה, יושבת על אדני ברזל, זו או זו.

איתן כבל: ושירלי, שהשר לא יזרוק את זה לפתחנו.

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: הישיבה נעולה.