ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 551, 2018-01-30 10:00

נאוה בוקר: אנו נתחיל את הדיון המהיר בוועדת הפנים והגנת הסביבה, בנוגע להצעתם של חברי הכנסת:

נאוה בוקר: מרדכי יוגב, לאה פדידה, מיכאל מלכיאלי, אמיר אוחנה ואחמד טיבי, בנושא אוזלת היד בטיפול ב- 14 בתים שנשרפו בצפת.

מרדכי יוגב: אני אשמח, ברגע שיהיו פה עוד תושבים, כי אני חושב שתמונת העולם שלהם של מה קורה עכשיו, אולי יש לה חשיבות.

נאוה בוקר: טוב, אני בינתיים אתן כמה מילות הסבר.

נאוה בוקר: בתאריך ה- 16.7.2017, פרצה דליקה שככל הנראה נגרמה משריפת קוצים מסיבה שאינה ברורה.

נאוה בוקר: הדליקה גרמה לנזקים בשעורים שונים ל- 14 יחידות דיור והשאירה משפחות שלרובן כנראה אין את האפשרות הכלכלית לצאת מהאירוע הזה באופן עצמאי ולהתחיל את חייהן מחדש בלי רכוש.

נאוה בוקר: אני גם מבינה שחלק מהבתים אינם ראויים כעת למגורים ולחלק מהמשפחות אין פתרון סביר למגורים כדי להמשיך בחייהן.

נאוה בוקר: לצערנו, אין כאן נציג מעיריית צפת.

נאוה בוקר: אתמול, ראש העיר מר אילן שוחט פנה אלי טלפונית - - - <קריאה:> נציג העירייה אמור להגיע עוד דקה.

מרדכי יוגב: גבירתי, מה אמר לך ראש העיר?

נאוה בוקר: ראש העיר אמר לי שהנושא מטופל ביסודיות, אלה הם דבריו, שהמשפחות קיבלו ליווי וסיוע במהלך ארבעת החודשים האחרונים.

נאוה בוקר: הוא דיבר על מתן תרומות לשכר דירה, מתן שוברים, סיוע בחגים, כל משפחה על פי גודלה.

נאוה בוקר: לטענתו, לרוב הבתים - - - <קריאה:> גבירתי היו"ר, הם קיבלו - - -

נאוה בוקר: אני מצטטת את דבריו, כפי שהתבקש.

נאוה בוקר: לדבריו, לרוב הבתים היה ביטוח והוא אמר שהם פנו מספר פעמים למס רכוש במשרד האוצר והתשובה הרישמית שלהם הייתה, שבתים אשר ניזוקו משריפת קוצים, המדינה לא חייבת לשפות.

נאוה בוקר: אני רוצה להדגיש, שעיריית צפת שכרה שמאי על חשבונה בעלות של 80 אלף שקלים ולאחר בדיקת השמאות, נמצאו ארבע דירות בלבד שאינן ראויות למגורים ועלות ההריסה והבנייה מחדש שלהן זה בין 2 ל- 2.5 מיליון שקלים.

נאוה בוקר: להבנתי, משרד האוצר דורש ממשרד השיכון מספר תקנה, על מנת להקצות את התקציב הראוי לשיקום הבתים הללו.

נאוה בוקר: ממשרד השיכון נמסר לעירייה, שהם לא יכולים לעשות את זה אלא רק במסגרת איזשהו פרויקט מסודר כמו שיקום שכונות או תרבות הדיור.

נאוה בוקר: ראש העיר מבקש למסור, שברגעים אלה הוא נמצא ביחד עם השר גלנט בביקור שם בשכונה ועליהם להחליט איכשהו, האם וכיצד הם יוכלו לשפות את השכונה.

נאוה בוקר: אלה הם עיקרי הדברים, אני אשמח אם חבר הכנסת מרדכי יוגב יציג את הדברים.

מרדכי יוגב: תודה גבירתי היו"ר ואני שמח שאת גם מנהלת את הדיון והרציפות של הוועדה הזאת.

מרדכי יוגב: כך אכן היה, בתחילת קיץ 2017 עלו באש כ- 14 יחידות דיור כאשר אחת מיחידות הדיור שימשה כמפעל תעשייתי קטן והשריפה כילתה גם את יכולת הפרנסה של אותה משפחה עד תום.

מרדכי יוגב: השריפה הותירה 14 משפחות במצבים קשים יותר וקשים פחות, כאשר חלק מהמשפחות נאלצו למצוא בעצמן תחליף.

מרדכי יוגב: אני זוכר שמצאנו אצל משפחות בישוב ארבל או שכנים אחרים.

מרדכי יוגב: אני רוצה לפתוח פה באמירה קשה על ראש עיריית צפת, מר אילן שוחט, שאני מעריך אותו, אבל נראה לי שהוא קבע בכוונה, ואולי אני טועה, את היום הזה.

מרדכי יוגב: אני חושב שעל הוועדה, כפי שעשינו גם לראש עיר אחר שאינני רוצה לנקוב בשמו, על הוועדה לקבוע את ישיבת המעקב, בשביל לראות מה כן קורה, ולתבוע את זה שראש עיריית צפת יהיה פה וייתן את המענה והתשובות.

מרדכי יוגב: אני אשמח שיהיו תשובות טובות כתוצאה מהביקור של שר הבינוי והשיכון היום, ביעד עצמו.

מרדכי יוגב: לא יעלה על הדעת שראש עיר – וגם אני עשיתי מאמצים לפגוש אותו – שראש עיר יתנער מתושבי עירו.

מרדכי יוגב: אינני יודע בעד מי בוחר בו– זה לא מעניין.

מרדכי יוגב: הייתי סגן ראש מועצה, לא עניין אותי מי בוחר בי, לו יש מצוקה לתושב.

מרדכי יוגב: אני פועל לאחד את כל הגורמים: מתחקיר כיבוי האש, האם זה חבלני, פלילי או טבעי, וכל דבר אחר.

מרדכי יוגב: יש לי סיפור של מנהל בית ספר שראה הצתות שם, נדב ינעמי, בית ספר תיכון המקיף למטה, ועד תחקיר המשטרה.

מרדכי יוגב: יש לדאוג לסיוע ההומניטרי לאותן משפחות, איך מטפלים בהן?

מרדכי יוגב: לאגד את הביטוח הלאומי עם מס רכוש, עם משרד הבינוי והשיכון, עם הצורך לדחוף להחלטת ממשלה.

מרדכי יוגב: יש להביא בסוף למענה למשפחות שאין להן, עם השמאות הראויה.

מרדכי יוגב: 2-2.5 מיליון זה לא סיפור גדול.

מרדכי יוגב: בחיפה, משרד האוצר קפץ על מענה עוד בטרם שהיה ברור אם זה חבלני או איננו חבלני, וכך גם במקומות אחרים, באזור ירושלים בבית מאיר ובמקומות אחרים.

מרדכי יוגב: כשיש מצב כזה – אנחנו ברוך השם מדינה שיודעת כבר להיות ערבה זה לזה, ויודעת לתת תשובה.

מרדכי יוגב: אני אשמח מאוד שהוועדה הזאת, יחד עם חבריי – ואני מודה פה לחבריי שהצטרפו, תהיה זאת שבשם המדינה ערבה לתושבים.

מרדכי יוגב: האמיני לי, אני אינני מכיר אישית את האנשים.

מרדכי יוגב: הייתי שם פעמיים, ראיתי, אחד מהאנשים פה אני מכיר, הוא זה שעורר אותי לעניין, מר יוחאי עזרא.

מרדכי יוגב: את האחראי פגשתי אולי פעם אחת בשטח ולא מעבר לכך, אבל ראיתי את המצוקה בשטח, את הבתים השרופים שבחלקם לא היו ראויים למגורים.

מרדכי יוגב: הוועדה פה כנציגת הציבור, תשמע את הדברים, תשמע גם את המשפחות ותייצר את וועדת המעקב שבה נדרוש לקבל את התשובות על הפערים, שאני מניח שלא את כולם נקבל היום.

מרדכי יוגב: משפט אחרון: אני ממלא מקומו של יושב ראש וועדת חוץ וביטחון.

מרדכי יוגב: נוצר לנו שם איזשהו בור מול אלוף פיקוד העורף, אני ב-10:50 אהיה חייב לחזור.

נאוה בוקר: אז אנחנו נשתדל לעשות את הסיכום לפני.

מרדכי יוגב: אני אתעדכן מכולם, סומך פה גם על חבריי שידרשו לקבל את התשובות.

מרדכי יוגב: מה שלא נקבל היום, נזמן וועדת מעקב עם ראש העיר, עם ביטוח לאומי, עם בינוי ושיכון.

מרדכי יוגב: הלוואי שיחד – וגם נדרוש ממישהו שיכאב לו הראש שיאגד את כולם וייתן את המענה.

נאוה בוקר: חברת הכנסת לאה פדידה.

לאה פדידה: תודה גברתי היושבת ראש, תודה לחברי חבר הכנסת מוטי יוגב, ואנחנו באמת הצטרפנו וראינו חשיבות רבה.

לאה פדידה: 14 משפחות מאבדות את הבית, ולא בכדי שאלת אם גרעינים נתנו להם.

לאה פדידה: אפשר ללטף, אפשר לחייך, אפשר להראות אמפתיה, קורת גג זה לא מחזיר.

לאה פדידה: אכן נכון, זאת הייתה שריפת קוצים בתוך חצר, ואולי על פי השחור ולבן, מדינה לא צריכה לשנות.

לאה פדידה: אבל בואו ונראה.

לאה פדידה: נראה שאנחנו נמצאים דווקא בשכונה שאם המדינה לא תתערב, אם המדינה לא תסייע, אז קורת גג לתושבים האלה לא תהיה.

לאה פדידה: מי כמונו יודע שאנחנו לא צריכים להתייחס לזה כמו לחוק שחור לבן, אלא לסיפור האנושי, אלא למרקם הגאוגרפי שפוגשים שם, ולהחליט ולהגיד שאנחנו לא משאירים אנשים בלי קורת גג, אנחנו לא משאירים אנשים שיצטרכו טיפול תמידי, ליטוף ועו"ס.

לאה פדידה: כן, את הטיפול הראשוני, כל הכבוד לעיריית צפת שנתנה, תמכה, נתנה להם מקום ונתנה להם להרגיש שיש מישהו שמטפל בהם.

לאה פדידה: אבל מספיק, 2 מיליון שקלים כדי להחזיר אנשים הביתה ושתהיה להם קורת גג.

לאה פדידה: מדינת ישראל עם כאלה עודפים גדולים בטח יכולה להרשות לעצמה, ובטח גם אפשר למצוא – אני כמעט בטוחה, אני זוכרת שקראתי ותתקני אותי אחר כך, שאפשר להכניס את זה לתוך שיקום שכונות, או לפינוי בינוי.

לאה פדידה: אפשר למצוא את התקציבים על מנת ש-14 המשפחות האלה יחזרו בגאווה הביתה, ויגידו: ממשלת ישראל, חברי הכנסת שלנו יודעים לדאוג לנו ולא להסתכל על דברים שחור לבן ולא על בירוקרטיה.

לאה פדידה: אז אני באמת פונה לחבריי חברי הכנסת ולך גברתי יושבת הראש, בואו לא נרפה עד שנראה שלכל אחד יש – לפתוח את הדלת, לשבת בסלון ביתו ולהרגיש שהוא בטוח.

לאה פדידה: תודה.

נאוה בוקר: תודה.

נאוה בוקר: חבר הכנסת אמיר אוחנה.

אמיר אוחנה: תודה לך גברתי יושבת הראש.

אמיר אוחנה: אנחנו דנים פה בטרגדיה אנושית של אנשים שכל רכושם הדל, צריך להגיד, זו לא שכונת יוקרה ולא בתי פאר, עלה בלהבות השמימה באופן מילולי ממש.

אמיר אוחנה: אני ביקרתי בצפת, נפגשתי עם ביתה של אחת הקורבנות לאירוע הזה.

אמיר אוחנה: אני לא ביקשתי ולא קיבלתי אישור לומר את השם, אז אני אשאיר את זה בלי שם כרגע.

אמיר אוחנה: מדובר באישה בשנות ה-80 לחייה, שאין לה הרבה בעולם.

אמיר אוחנה: היא לא אחת מאלה שהבתים שלהם היו מבוטחים, ולכן אין לה איפה לגור, היא גרה אצל ביתה כרגע.

אמיר אוחנה: אין לה כלום.

אמיר אוחנה: אני חושב שיש משמעות ללכידות חברתית, יש משמעות לעובדה שאנחנו כחברה מדברים על סולידריות.

אמיר אוחנה: המשמעות הזאת צריכה לבוא לידי ביטוי בעזרה של המדינה על רשויותיה.

אמיר אוחנה: אנחנו לא יודעים מי האשם בשריפה, ואני מבין שגם אין כתבי אישום.

אמיר אוחנה: יודעים מה הגורם, אבל לא יודעים מי האדם שגרם לכך, והאמת שזה גם לא משנה.

אמיר אוחנה: אני מניח שגם אם יתפסו את אותו אדם שהתרשל וגרם לכך, זה מישהו מהשכונה, זה לא מישהו שיכול לפצות את האנשים.

אמיר אוחנה: לכן אנחנו צריכים להיכנס לתמונה.

אמיר אוחנה: אני קורא גם למשרד הבינוי והשיכון לבדוק, להציע להם חלופות.

אמיר אוחנה: אולי לא באותה שכונה, כי את אומרת שזו לא שכונה של שיקום, אבל חלופות אחרות, שתהיה לאנשים קורת גג, שיהיה להם איפה לחיות.

אמיר אוחנה: משרד האוצר, אם יכול לסייע, גם צריך להיכנס ולסייע.

אמיר אוחנה: תראו, האסון שהיה בכרמל, המדינה באה, הכניסה את היד לכיס, עזרה וסייעה.

אמיר אוחנה: אותו דבר צריך להיעשות גם כאן, ואני מאוד מקווה וקורא לכל הרשויות להתגייס כדי לסייע לאנשים ברגע הכל כך קשה, בטרגדיה הזו שלהם.

נאוה בוקר: תודה, חבר הכנסת אמיר אוחנה.

נאוה בוקר: אני חושבת ש - - -

מרדכי יוגב: אולי נשמע דקה דיווח קצר?

מרדכי יוגב: כי באמת חסר לי מידע על המצב הנוכחי.

נאוה בוקר: מי אתה?

נאוה בוקר: תציג את עצמך בבקשה.

<יוחאי עזרא: בוקר טוב, אני יוחאי עזרא.

<יוחאי עזרא: קודם כל אני מודה לך, גברתי יושבת הראש - - -

נאוה בוקר: מאיפה אתה?

<יוחאי עזרא: אני פעיל חברתי מצפת.

<יוחאי עזרא: אני מהרגע הראשון של השריפה נכנסתי ככה לעזור - - -

נאוה בוקר: הבית שלך נשרף?

<יוחאי עזרא: לא.

<יוחאי עזרא: אני פעיל חברתי - - -

מרדכי יוגב: הוא הפעיל אותנו.

נאוה בוקר: הבנתי, אוקי.

נאוה בוקר: אתה נציג התושבים, אפשר לומר?

<יוחאי עזרא: אני לא נציג התושבים, אני באתי ביחד עם התושבים, התושבים נמצאים פה על ידי.

<יוחאי עזרא: אני אתן איזשהו בריף קצר, ואז באמת נוכל לשמוע אותם כדי שהדברים באמת יהיו יותר מסודרים.

<יוחאי עזרא: אז ב-16.7 פרצה שריפה באזור השעה 13:00 בצהריים בבית ספר שהוא למטה.

<יוחאי עזרא: הבנתי מבירורים שעשינו שמכבי אש השתלטו על השריפה הזאת, ולאחר כחצי שעה- ארבעים דקות נדלקה השריפה, כאשר היא מגיעה מלמטה כלפי מעלה לכיוון הבתים שלהם.

<יוחאי עזרא: אני לא יודע אם מותר, אני אשמח להעביר לכם כמה תמונות כדי שתראו באמת מה קורה פה.

<יוחאי עזרא: אין-ספור תמונות, וזה פשוט לא ייגמר, כדי שתראו.

<יוחאי עזרא: 14 משפחות נותרו ללא קורת גג, כשלמעשה יש פגיעה היקפית הרבה יותר גדולה.

<יוחאי עזרא: אמרה חברת הכנסת שיצאה, לאה פדידה, שזה נגרם כתוצאה משריפת קוצים.

<יוחאי עזרא: אנחנו יודעים שזאת הצתה.

<יוחאי עזרא: יש פה איזשהו כיסוי שכרגע הוא עדיין לא ברור.

<יוחאי עזרא: יגידו חבריי מהמשטרה ומהכיבוי יגידו את זה אחר כך.

<יוחאי עזרא: הטיפול הראשוני שנעשה עם המשפחות זה איזשהו סכום מזערי,, 3000-7000 שקלים כל משפחה לפי האנשים שלה.

<יוחאי עזרא: אנשים נותרו ללא קורת גג, ללא בגדים, ללא מיטות, ללא עבודה, ללא פרנסה.

<יוחאי עזרא: אלה שיש להם משכנתא וכביכול יש להם ביטוח, אז הם היום בלי קורת גג ומשלמים גם משכנתא וגם שכירות.

<יוחאי עזרא: האנשים בחורף הקשה של צפת, אנחנו אחרי כמה ימים של שלג.

<יוחאי עזרא: אין להם לא בגדים, לא מעילים לילדים.

<יוחאי עזרא: אין להם שום דבר, הם פשוט התחילו את החיים שלהם מאפס, כשאף אחד לא מטפל בהם.

<יוחאי עזרא: אנחנו מעל חצי שנה אחרי השריפה, 2 מיליון השקלים האלה – אני לא ראיתי פה דו"ח, אולי אתם ראיתם דו"ח של 2 מיליון שקלים.

<יוחאי עזרא: אני לא מאמין ב-2 מיליון שקלים, זה סכום קטן.

<יוחאי עזרא: יש שם הריסה, איפה הבנייה?

<יוחאי עזרא: איפה השיפוצים?

<יוחאי עזרא: חברת החשמל, אנשים עד היום עם בתים בלי חשמל.

<יוחאי עזרא: אין להם חשמל בבתים כי חברת החשמל רוצה שיבוא חשמלאי ויחתום על זה.

<יוחאי עזרא: החשמלאי לא מוכן לחתום על זה כי יש נזילה מהגג, כי אין גג.

<יוחאי עזרא: אין גג, הכל נשרף.

<יוחאי עזרא: הם לא יכולים להיכנס חזרה לבתים.

<יוחאי עזרא: אומרים להם תשמישו: מאיפה הם ישמישו?

<יוחאי עזרא: מדובר באנשים קשישים, עריריים.

<יוחאי עזרא: כל החיים שלהם נשרפו בפנים.

<יוחאי עזרא: אני לא צריך להגיד לכם מה קורה לבן אדם עם אנשים מבוגרים על יחסי העבודה שלהם – יחסי עבודה, אני קורא לזה במרכאות, עם הבנקים.

<יוחאי עזרא: הם שומרים הכל אצלם, הכל הלך.

<יוחאי עזרא: אנחנו מבקשים מהמדינה לבוא, לקחת אחריות.

<יוחאי עזרא: אנחנו זוכרים את המדינה שפעלה במלחמת לבנון השנייה, וזה בדיוק המצב.

<יוחאי עזרא: מבחינתנו זה ממש כמו מלחמה.

נאוה בוקר: אוקי, בסדר גמור.

נאוה בוקר: מישהו מהתושבים?

נאוה בוקר: רק תציג את עצמך.

<אריאל דישראלי: אריאל דישראלי, אני מורה.

<אריאל דישראלי: אני בא מהמקום דווקא של הדירות.

<אריאל דישראלי: אמרו שארבע דירות ניזוקו?

נאוה בוקר: כן, ארבע דירות.

<אריאל דישראלי: אמרו ארבע דירות רק ניזוקו.

<אריאל דישראלי: אז אני בא מהמקום של הדירות שלא ניזוקו, כאילו, לכאורה לא ניזוקו.

נאוה בוקר: לא שלא ניזוקו, אני מבינה שיש ביטוח לפי דברי ראש העיר.

<אריאל דישראלי: אז קודם כל הביטוח מכסה רק מבנה, הוא לא מכסה נזקים לרכוש, הוא לא מכסה נזקים לחשמל.

<אריאל דישראלי: נזקים לחשמל ולמבנה יכולים גם להיות ממים שחדרו ממכבי האש, וזה מה שקרה אצלי.

<אריאל דישראלי: כל הקירות נוזלים מים.

<אריאל דישראלי: הם באו אליי ואמרו לי: אתה יכול להיכנס הביתה, תעשה רק ככה וככה.

נאוה בוקר: הבנתי.

<אריאל דישראלי: במיוחד עכשיו בחורף, כל הצנרת שלהם היא הרוסה לגמרי, אלא שגרים מעליי.

<אריאל דישראלי: כל הצנרת שלהם הרוסה לגמרי.

<אריאל דישראלי: המים של הגשם חדרו לתוך הבית, הורסים את הכל, כולל ביגוד, רהיטים.

<אריאל דישראלי: הכל שם – דברים חשמל.

<אריאל דישראלי: אף אחד לא בא ומשלם את זה, ולא גומרים את זה ב-3000 שקלים שנותנים ואומרים: הנה, נתנו לך, לא קרה לך כלום, אתה מהדירות שלא ניזוקו.

<אריאל דישראלי: אז לא ניזוקו, אז הילדים שלי ישנים על מזרנים לא בבית ראוי כי צריך לשכור מהר דירה.

<אריאל דישראלי: שבועיים ישבנו וניסינו לשכור דירה בצורה מהירה, שבועיים נדדנו ממקום למקום, במקומות לא ראויים בכלל.

<אריאל דישראלי: שני חדרים ל-9 נפשות.

<אריאל דישראלי: היינו צריכים לנדוד ממקום למקום, ועכשיו גם, עדיין הילדים שלי ישנים על מזרנים.

<אריאל דישראלי: זה מה שלא קרה כלום.

<אריאל דישראלי: אז אני רוצה להציג את הצד שלא קרה כלום, שחצי שנה אני מנסה להחזיר חשמל.

<אריאל דישראלי: בא החשמלאי אליי הביתה, הוא שומע טפטוף, הוא אומר לי: למקום כזה אני לא יכול להחזיר חשמל.

נאוה בוקר: כמה נזק אתה מעריך?

<אריאל דישראלי: אני יכול להגיד מה שהתחלתי רק לגעת בו.

<אריאל דישראלי: רציתי להתקין לי דוד חשמל, דוד שמש בחזרה.

<אריאל דישראלי: הביטוח של המבנה שכביכול כן מכסה את זה, הביטוח נותן בסביבות 2000, מקסימום 3000 עם וויכוח.

<אריאל דישראלי: ל-9 נפשות היה לי דוד של 200 ליטר, וזה מה שאני צריך.

<אריאל דישראלי: אני לא יודע כמה עולה דוד פחות מזה, אבל מה שאני מחפש, מה שאני צריך, עולה 6000 שקל כולל התקנה וכולל הכל.

<אריאל דישראלי: יש לי הצעות מחיר מכמה, זו דוגמה.

<אריאל דישראלי: חשמל גם אותו דבר, אותו סיפור.

<אריאל דישראלי: הצעת המחיר שהביטוח נותן היא בכלל לא דומה למה שהחשמל – הנזק של החשמל.

נאוה בוקר: זאת אומרת שיש כאן גם בעיה מול חברות הביטוח עצמן.

<אריאל דישראלי: גם מול חברות הביטוח, מה שהם נותנים ולא נותנים, וגם שיש דברים שהם לא נותנים.

<אריאל דישראלי: יש דברים שהם לא מכסים.

<אריאל דישראלי: מה שקורה לחצר מסביב, כל הנזק, הם לא מכסים את זה וזה נזק עצום.

נאוה בוקר: אני מבינה

אמיר אוחנה: יש לי איזו הצעה, אני חושב שהיה צריך להיות פה נציג משרד המשפטים.

אמיר אוחנה: יש מה שנקרא תחת משרד המשפטים הסיוע המשפטי.

אמיר אוחנה: אולי יש מקום להכניס פה עורכי דין שיפעלו מול הביטוח כדי למצות את הזכויות לפי הסכמי הביטוח, כי אני לא בטוח שזה קורה.

אמיר אוחנה: אני לא בטוח שיש לכם עורכי דין, אני צודק?

<אריאל דישראלי: עורך דין אמר לי שלא שווה על המחיר שלי - - -

אמיר אוחנה: נציגי משרד המשפטים או הסיוע המשפטי.

נאוה בוקר: כן, אנחנו נעשה דיון מעקב.

נאוה בוקר: מישהו נוסף מהתושבים שרוצה לדבר?

<מנחם פרץ: שמי מנחם פרץ.

נאוה בוקר: תדבר למיקרופון, אנחנו בקושי שומעים.

<מנחם פרץ: אני קצת חלש, אז אני אבקש סליחה מאנשים.

<מנחם פרץ: קודם כל, אני מבקש להודות לחברי היקר מוטי, שהגענו למצב הזה.

<מנחם פרץ: לפחות יש אנשים שמסתכלים על האנשים הקטנים, שרוצים לעזור לאנשים הקטנים שאין להם כל כך יכולת.

<מנחם פרץ: היה לי מפעל של תבלינים, מפעל שבניתי אותו 25 שנים.

<מנחם פרץ: כיום, אין לי כלום.

<מנחם פרץ: אני עושה שמיניות – אני לא אדבר הרבה כי שני הילדים שלי נמצאים כאן, שאני לא אתרגש ולא אגרום לאנשים אחרים קצת לכעוס עליי.

<מנחם פרץ: חברי היקר מוטי אמר דברים נגד ראש העיר, אני לא יכול להגיד נגד ראש העיר דברים כאלה, כי העליתי את ראש העיר לשידור, והוא אמר לגברת יעל דן הכתבת, שאנחנו מטפלים במנחם ישירות.

<מנחם פרץ: אז היא פנתה אליו, היא אמרה לו: אני נתתי את המיטה שלי למנחם כדי שיישן עליה.

<מנחם פרץ: אתה אומר שאתה נתת למנחם ישירות?

<מנחם פרץ: מנחם בצד השני של הקו, תענה לו.

<מנחם פרץ: אז הוא אומר: אנחנו מטפלים עכשיו במנחם ישירות, אוקי?

<מנחם פרץ: לא היה דיור, הכשל העירוני – אני לא יודע אם אני אגיד את זה ואחר כך זה יזיק לי בימים האחרים, כי כבר ספגתי מכה לפני כמה שנים מראש העיר.

<מנחם פרץ: הרסתי מקלט - - -

נאוה בוקר: טוב, הוא לא כאן כדי להגיב, אז בוא נתמקד בשריפה.

<מנחם פרץ: כן, אבל באיזשהו שלב זה יגיע אליו, וזה גם הגיע אליו בזמן הקודם והרסתי מקלט.

<מנחם פרץ: מחבריי פה, האנשים המאוד יקרים, כשהגעתי למצב הזה בחיים שלי לא דיברתי בפורום כזה.

<מנחם פרץ: הכי הרבה, אני מדבר לקליינט בשוק ואומר לו: תודה רבה שקנית, והכל טוב ויפה.

<מנחם פרץ: בואו נגיד ככה: להחזיר לי את טבעת האירוסין שנשרפה לי או את הכתובה של אשתי, את הדברים שבניתי ב-17 שנים, או את התמונות של אבא, אף אחד לא יכול להחזיר.

נאוה בוקר: נכון.

<מנחם פרץ: בין אם נשארו אצלי.

<מנחם פרץ: להחזיר אותי לחיים, זה קליינטים שלי עזרו לי.

<מנחם פרץ: אנשים שקונים ממני בעשרים שקלים, בשלושים שקלים, כל אחד תרם מעצמו כדי להחזיר אותי לחיים.

<מנחם פרץ: מענה מהממשלה, מהעירייה, מהרווחה, שאני מתחנן, אני מרים ידיים, אני מושיט ידיים: בבקשה.

<מנחם פרץ: שני ילדים נמצאים בקצרין, שני ילדים נמצאים באביבים אצל חברים.

<מנחם פרץ: אין לי מענה, אין לי קורת גג, אין לי כלום.

<מנחם פרץ: אנחנו מטפלים במנחם אישית.

נאוה בוקר: אני מבינה, תודה רבה.

נאוה בוקר: חברים, יש עוד מישהו שרוצה לדבר?

<בת שבע פרץ: כן.

נאוה בוקר: מי את?

<בת שבע פרץ: אני אחותו של מנחם, אנחנו גרים בית לפניהם, אני ואמא שלי, ושני האחים שלנו.

נאוה בוקר: גם הבית שלכם נשרף?

<בת שבע פרץ: הבית שלנו חטף את הפיצוץ העיקרי, הבית עם חיפוי האבן.

<בת שבע פרץ: אני חושבת שברגע שהבית שלנו - - -

נאוה בוקר: מה שמך?

נאוה בוקר: סליחה.

<בת שבע פרץ: בת שבע פרץ ברגע שהבית שלנו נשרף, פשוט נשרפנו גם אנחנו.

<בת שבע פרץ: נמחקנו מעל פני האדמה, פשוט מאוד.

<בת שבע פרץ: אנחנו לא קיימים לא לרשות, לא לבן אדם, לא לשום דבר.

<בת שבע פרץ: אנחנו הסתובבנו בין האחיות שלנו חודשים, עם אמא נכה משותקת.

<בת שבע פרץ: אנחנו עדיין מפוצלים, לא חזרנו לשום מקום.

נאוה בוקר: אני מבינה.

נאוה בוקר: משרד העבודה והרווחה, יש פה נציג?

<גדי פולק: כן.

נאוה בוקר: מה אתם עושים בעצם כדי לסייע לאנשים שבאמת סופגים מכה איומה כזאת, נוראה, ונשארים ללא קורת גג?

<גדי פולק: שמי גדי פולק, אני מנהל המחוז של משרד הרווחה והעבודה, מחוז חיפה והצפון.

<גדי פולק: אני רוצה להפריד בדיון הזה בין שלב ההתערבות הראשוני, לפני – בשלב השריפה ואחרי השריפה, ולדבר במונחים של אחריות וסמכות, בעצם מי אחראי על מה.

<גדי פולק: בעצם יש דברים שאנחנו לא אחראיים עליהם.

נאוה בוקר: יש לך שלוש דקות, כי יש פה עוד נציגים.

<גדי פולק: אני ביקשתי דו"ח מפורט על כל משפחה, מה קרה איתה, מה נתנו לה.

<גדי פולק: אני לא אכנס – לכל משפחה שתרצו אני אכנס.

נאוה בוקר: לא, אין צורך.

<גדי פולק: במונחים של גיוס כסף ראשוני, כל משפחה קיבלה סכום מ-עד, ואני יכול לתת אותו- - -

נאוה בוקר: יש קריטריונים?

<גדי פולק: הגמשנו את הקריטריונים, זה סעיפים גמישים, ונתנו סכומים – את צריכה להבין שזה תקציבים לא – בנושא הזה, ונתנו לכל משפחה גם בהתערבות של כסף, גם סיוע בשכר דירה, גם במיצוי זכויות וגם בליווי.

<קריאה: ממש לא, אנחנו לא קיבלנו כלום.

<גדי פולק: אני אגיד משפחות, אני אגיד ראשי תיבות של משפחות.

נאוה בוקר: יש פה אנשים שאומרים שהם לא קיבלו את הסיוע.

נאוה בוקר: יש כאן שלוש משפחות שטוענות ש – לא, אל תציין שמות, כי זה רווחה.

נאוה בוקר: אלה שנמצאים פה - - -

<גדי פולק: פרץ מנחם נמצא פה?

<מנחם פרץ: כן.

<גדי פולק: אני יכול לדבר בגילוי לב?

נאוה בוקר: אם הוא מסכים.

<גדי פולק: אני יכול להגיד את כל הנתונים, אדוני?

<מנחם פרץ: כן, כן.

<גדי פולק: עכשיו דיווחו לי ככה: קיבל 187,000 שקלים מהביטוח.

<גדי פולק: זו עובדה נכונה או לא?

<מנחם פרץ: יפה, זה על הדירה הראשונה.

<גדי פולק: אני לא יודע, אני אומר לך עובדות.

<גדי פולק: משפץ בעצמו את המקום, קיבל 5750 שקלים ראשוני, סייעו לו בשכר דירה וקניות.

<גדי פולק: כרגע עוסק בשיפוץ של הדירה באופן אישי.

<גדי פולק: אילו עובדות שקיבלתי.

<גדי פולק: עכשיו, מה הציפיות?

<גדי פולק: או מה אתה - - -

<מנחם פרץ: אוקי, הדירה שלי הייתה מבוטחת אחת, אבל הדירה השנייה והעסק לא היו מבוטחים.

<מנחם פרץ: על מה אתה מדבר?

נאוה בוקר: מה הקריטריונים לקבלת סיוע?

<גדי פולק: אני מפריד בין דירות ושיפוצי דירות, לבין סיוע ראשוני ודברים ראשוניים.

נאוה בוקר: אוקי.

<גדי פולק: בקטע הזה, כשאין קורת גג ואין בגדים, אנחנו נותנים סיוע ראשוני, אבל אנחנו לא יכולים לשפץ – בואו אני אעשה לכם גם סדר ברמת העובדות- - -

נאוה בוקר: מנחם, קיבלתם סיוע ראשוני?

<בת שבע פרץ: ממש לא.

<גדי פולק: 5750 שקלים לא קיבלתם?

<בת שבע פרץ: כלום.

<מנחם פרץ: סליחה, אתה מערב אותי אולי עם משפחה אחרת.

<מנחם פרץ: אני רוצה - - -

<גדי פולק: פרץ מנחם.

<בת שבע פרץ: אתה מדבר על הסוכנות?

<גדי פולק: על שירותי הרווחה.

נאוה בוקר: שירותי הרווחה בצפת סייעו לכם?

<מנחם פרץ: סליחה, אני קיבלתי מגרציאלה רק 4000 שקלים לדיור, וסך הכל לחודש ימים.

<מנחם פרץ: שילמתי שכר דירה 3338, נשאר לי 700 שקלים.

<מנחם פרץ: תגיד לי, מה אני אעשה איתם?

<מנחם פרץ: שבת?

<מנחם פרץ: למי אני אתן אותם?

<מנחם פרץ: איך אני אקנה לאמא שלי טיטולים?

<מנחם פרץ: אני לא יודע ממי השגת את הנתונים האלה, תגיד לצ'רלי שיש לו טעות ממש גדולה פה.

<גדי פולק: אז אני מוכן לבדוק לך.

<מנחם פרץ: אני אוכל לבדוק איתך אחד לאחד.

נאוה בוקר: זאת אומרת, הסיוע הראשוני הלך בעיקר לשכר דירה, לשם הוא היה מיועד - - -

<מנחם פרץ: לחודש אחד, שאנחנו חצי שנה לא בבית.

מרדכי יוגב: גברתי, גדי, דקה אחת ברשותך.

מרדכי יוגב: גברתי, אם אפשר, אני מבקש שימסור לך בכתב, שיהיה לך את הדיווח שלו בכתב- - -

נאוה בוקר: אני אשמח אם תשאיר לי אותו, בהחלט.

<גדי פולק: אני אשאיר לך אותו.

<גדי פולק: עובדות מאוד - - כמה כסף?

<גדי פולק: מאיזה שלב?

<גדי פולק: יש להם שמונה דירות ללא דיור.

<גדי פולק: שמונה משפחות ללא פתרון.

<גדי פולק: זו עובדה מהשטח, אני לא אחראי על דיור.

<גדי פולק: יש שם בעיה קשה שאי אפשר לחזור לדירות.

<גדי פולק: יש שם בעיות קשות הבנתי.

<גדי פולק: תכנון בנייה, רישיונות, לא רישיונות.

<גדי פולק: יש שם צורך בפינוי בינוי, אבל זה ברמה של משרד השיכון, זה הנתון.

<גדי פולק: מעבר לשמונה משפחות, זה שריפות - - -

נאוה בוקר: משפט אחד, אם אתה רוצה להגיד.

<אריאל דישראלי: אז אני שוב חוזר, שלי אמרו – אני לא רוצה להילחם בעירייה, אני אומר את מה שקורה.

<אריאל דישראלי: לי אמרו שאני יכול לחזור לדירה, זהו, רק תביא מהנדס.

<אריאל דישראלי: קודם כל, מי ישלם על המהנדס?

<אריאל דישראלי: המהנדס עצמו לוקח את ה-3000 שקלים האלה.

<אריאל דישראלי: אבל לא נורא, הבאתי מהנדס.

<אריאל דישראלי: המהנדס אומר שאני לא יכול לחזור לדירה, אבל את זה כבר אף אחד לא שומע, אף אחד לא יודע את זה, שאני לא יכול לחזור לדירה במצב הזה.

<אריאל דישראלי: לא רק זה, זה הוכיח את עצמו בגשם ובנזילה של הצנרת, שכל הבית נוטף מים.

<אריאל דישראלי: איך אני יכול לחזור לדירה תוך שבועיים?

<אריאל דישראלי: שזה מה שהם אמרו.

נאוה בוקר: אני מבינה.

נאוה בוקר: חברים, בואו נעבור לאנשי מקצוע כי אנחנו קצרים בזמן, יש לנו עוד פחות מרבע שעה.

נאוה בוקר: משרד השיכון, איפה זה עומד היום?

<ליאת גואלי: אני לא מכירה את הנושא של - - -

נאוה בוקר: סליחה, שם ותפקיד.

<ליאת גואלי: שמי ליאת גואלי, מנהלת תחום פרט וחריגים.

<ליאת גואלי: אני לא מכירה את הנושא של שיקום שכונות, אני יכולה לבדוק את זה אם הם זכאים או לא זכאים.

<ליאת גואלי: אנחנו טיפלנו בנושא – היה סיור במקום- - -

נאוה בוקר: היה סיור במקום?

<ליאת גואלי: היה סיור במקום של נציגת המשרד.

<ליאת גואלי: דירות שלא היה להן ביטוח, הפננו את המשפחות ללכת ולהירשם בחברות שכר הדירה, על מנת שאנחנו נוכל לסייע להן בסיוע בשכר דירה.

<קריאה: מתי זה?

<ליאת גואלי: הסיור היה ב-19.7.

נאוה בוקר: ליולי?

נאוה בוקר: ועד עכשיו לא - - -

<קריאה: למי נתתם?

<קריאה: למי נתתם את האישור?

נאוה בוקר: אני רוצה להבין.

נאוה בוקר: הסיור היה מספר ימים לאחר הדליקה, אבל עד היום לא נעשה דבר.

<ליאת גואלי: דיברו עם המשפחות, המשפחות הופנו להגיש בקשה לחברת מילגם בצפת.

<ליאת גואלי: המשפחות לא פנו.

<קריאה: אני הלכתי, הוא אמר לי: את נכה 75% הנחה?

<קריאה: את אלמנה?

<קריאה: את גרושה?

<קריאה: אמרתי לו לא, אז הוא אמר לי שאני לא זכאית.

<קריאה: אמא שלי נכה- - -

<ליאת גואלי: בעלי הבית הופנו להגיש בקשות.

<קריאה: אמרו לנו לא.

נאוה בוקר: אבל הנה, יש לך כאן מקרים של תושבים שפנו ולא קיבלו סיוע.

<ליאת גואלי: אבל הם היו צריכים לפנות.

נאוה בוקר: אבל היא מסבירה לך שהיא פנתה, תקשיבי לדבריה.

<קריאה: אני פניתי על דעת עצמי.

<קריאה: אמרתי: נשרף לנו הבית, אולי יסתכלו עלינו.

<קריאה: פניתי על דעת עצמי, בלי בקשה מאף אחד.

<קריאה: אמרו לי: לאמא שלך יש בית, אמרתי לו שהוא שרוף, והיא אמרה לי: זה לא מעניין אותי.

<ליאת גואלי: וויליאם ממילגם?

<ליאת גואלי: כי וויליאם הוא זה שאמור - - -

<קריאה: כן, וויליאם ממילגם, אני מוכן להזמין אותו עוד פעם לפה.

נאוה בוקר: הנה, יש לך כאן עדויות חיות.

<קריאה: אמרו: יש לכם בתים.

<קריאה: אמרנו להם שזה שרוף.

<קריאה: הוא אמר לא אכפת לנו, יש לכם בתים, אתם לא זכאים.

<קריאה: אתם לא בקריטריונים של הזכאות.

<ליאת גואלי: אני אבדוק את זה מול מילגם.

<קריאה: ליאת, סליחה שאני אומר.

<קריאה: היום יש סיור של שר הבינוי שם, ואני מאוד סומך עליו.

<קריאה: לכן זה צריך לשמש לנו רפרנס להמשך.

<קריאה: יחד עם זה, מה שאתם מספרים על ה-17 לחודש זה לא נראה רציני מצד משרד ממשלתי.

<קריאה: איפה היה שם נציג העירייה?

<קריאה: איפה סיכום בכתב של הדבר?

<קריאה: איפה שהתושבים יודעים?

<קריאה: זה לא עבודה רצינית.

<ליאת גואלי: הוא היה אמור לפנות למשפחות עצמן.

<ליאת גואלי: יש משפחה אחת ויחידה שפנתה, ו - - -

<קריאה: אני פניתי, בהתחלה אמרו לי: אין כלום.

<קריאה: אה, ויש לי ביטוח, הביטוח מכסה את כל החודשים האלה.

<ליאת גואלי: מי שהיה להם ביטוח לדירות, בהם לא טיפלנו.

<ליאת גואלי: אנחנו טיפלנו בדירות שלא היה להן ביטוח, ואליהם אנחנו מתייחסים כמו חסרי דירה.

נאוה בוקר: אז אני מבקשת, הנה, יש לך כאן מקרים- - -

<ליאת גואלי: הייתה נציגה בשם סמדר שדיברה, מי זה מנחם?

<מנחם פרץ: סמדר דיברה איתי בסך הכל לפני שלושה ימים, זהו.

נאוה בוקר: כנראה לפני הדיון, כי היא שמעה שהולך להיות דיון, אז זה כסת"ח.

נאוה בוקר: חברים, בואו נתקדם, כי אין לננו הרבה זמן.

נאוה בוקר: אני רוצה לשמוע ממשרד האוצר, מס רכוש.

נאוה בוקר: חבר הכנסת מוטי יוגב, בוא נשמע.

נאוה בוקר: אני רוצה להבין: מה ההבדל?

נאוה בוקר: למה כשהייתה השריפה בחיפה, אז באמת מס רכוש התייצבו – אני לא אומרת שזה היה כל כך מהר, אבל סייעו והעבירו תקציבים כדי לסייע לתושבים באמת לשקם את הבתים שלהם.

נאוה בוקר: כאן, כבר חצי שנה מאז, מנסים למצוא תירוצים למה לא.

נאוה בוקר: בואו נשמע למה שם כן ופה לא?

<דוד רוטנברג: שלום, שמי דוד רוטנברג, היועץ המשפטי של קרן הפיצויים.

נאוה בוקר: אוקי.

<דוד רוטנברג: קודם כל, באמת בחיפה היה טיפול מהיר.

<דוד רוטנברג: אני רוצה להגיד - - -

נאוה בוקר: יחסית.

<דוד רוטנברג: יחסית, תוך כמה ימים.

<קריאה: שר האוצר היה שם בוא ביום, אני ראיתי אותו.

<קריאה: הייתי שם לפנות ערב והוא כבר עזב, אחרי שהוא היה.

<דוד רוטנברג: אני רוצה להגדיר את הנוהל איך הדברים עובדים.

<דוד רוטנברג: קרן הפיצויים של מס רכוש עובדת על פי חוק.

<דוד רוטנברג: אם אין רובד ביטוחי או חוק ביטוחי שמדבר על נזקי פעולות איבה ופעולות מלחמה, אז הסיבות שאנחנו לא מעורבים – ואני כרגע לא רואה גם קשר בשלב זה לשריפה הזאתי, אחד זה כי לא הוגשה תביעה.

<דוד רוטנברג: על פי החוק, צריך להגיש תביעה, לפנות אלינו.

<דוד רוטנברג: ברגע שמוגשת תביעה, כמו בחיפה או בכל מקום אחר שנופל טיל לדוגמה, אז אנחנו מגיעים ובודקים, ןאם יש קשר, יש הוכחות ויש ראיות לכך שמדובר בפעולת איבה או פעולת מלחמה, אז - - -

נאוה בוקר: אז מה, תוך כמה ימים הם הגישו תביעה כבר בחיפה?

<דוד רוטנברג: בחיפה מידית.

<דוד רוטנברג: הודיעו עוד – צריך להודיע בתוך שבועיים, להגיש תביעה תוך שלושה חודשים - - -

נאוה בוקר: מי אמור להגיש את התביעה?

נאוה בוקר: מי הגיש את התביעה?

נאוה בוקר: העירייה?

מרדכי יוגב: תסלחי לי יושבת הראש, אני הייתי בחיפה בישיבה עירונית באותו ערב של השריפה שנערכה כשעה וחצי.

מרדכי יוגב: ראש העיר הנחה, ראש העיר קבע, ראש העיר תמרץ את המנהלים של המנהלות, את סגנו, את המנכ"ל.

מרדכי יוגב: אני זוכר את זה, בישיבה של חירום בעירייה.

מרדכי יוגב: הנחה אותם לעשות.

מרדכי יוגב: זאת פעולה לא של תושבים.

מרדכי יוגב: שוב אני פונה לראש העיר ולכן אני חושב שחשוב מאוד שראש העיר יבוא לפה.

מרדכי יוגב: הוא זה שצריך לכאוב לו הראש, הוא זה שצריך לנער את המערכות, הוא זה שצריך לטפל תושביו.

מרדכי יוגב: ראש עיר אחראי על תושביו.

מרדכי יוגב: אני לא רוצה לומר לשלילה או לחיוב.

מרדכי יוגב: בשביל לקבל תשובות, אחרי שחשבתי למי צריך לכאוב הראש, מי שצריך לתכלל את המערכת הזאת זה ראש העיר, הוא האחראי.

מרדכי יוגב: הוא צריך להגיד, משרד הבינוי עשה לי ככה, או לא עשה לי ככה.

מרדכי יוגב: מס רכוש תבעתי, עזרתי להם.

מרדכי יוגב: הוא צריך למנות אצלו מהעובדים הסוציאליים מישהו שיהיה אחראי, מישהו שיוודא שכל משפחה דיברו איתה ולא באופן אקראי עם זה ועם זה.

מרדכי יוגב: אין פה שום עבודה שיטתית.

מרדכי יוגב: יש פה אחד פגש את זה, אחד דיבר לפני יומיים עם זה, חצי שנה אחרי.

מרדכי יוגב: היא זוכרת שם של משפחה אחת.

נאוה בוקר: כן, זה מנוהל בצורה מאוד פרוביזורית.

<דוד רוטנברג: למעשה, עד הפניה של חבר הכנסת מוטי יוגב לא ידענו על השריפה הזאת.

<דוד רוטנברג: בשונה מחיפה ומקומות אחרים - - -

נאוה בוקר: לא ידעתם על השריפה?

<דוד רוטנברג: כקרן הפיצויים לא ידענו.

<דוד רוטנברג: אנחנו לא יושבים על החדשות.

<דוד רוטנברג: אנחנו מקבלים הודעות, בין אם זה נפילת טילים מפיקוד ה עורף ובין אם זה מתושבים כמו בחיפה שפנו אלינו והגישו הודעה והגענו למקום.

<דוד רוטנברג: בחיפה, לצורך העניין, עד שהוכרז האירוע כפעולת איבה שזה לקח כמה ימים – אני באופן אישי ישבתי עם רן שלף ממחלקת הצתות וכיבוי אש ועם מני יצחקי ראש אגף חקירות במשטרה ובדקנו את כל האירועים.

<דוד רוטנברג: היו כאלף ומשהו אירועים של הצתות באותה תקופה של חיפה.

<דוד רוטנברג: זה היה נובמבר 2016 ולא כולם הוכרו כפעולות איבה.

<דוד רוטנברג: אלה שהוכרו כפעולות איבה ואלה שנמצאו ראיות, באלה טיפלנו.

<דוד רוטנברג: בכל השאר לא טיפלנו.

מרדכי יוגב: מי הוא הגורם המכיר?

<קריאה: הגורם המכיר זה המחליט.

<קריאה: זה אמנם מנהל מס רכוש אבל הוא נסמך על ראיות ברורות שיש לנו מהמשטרה ומכיבוי אש.

<קריאה: היה והיו מגישים תביעה במועד והיינו ניגשים לבדוק את ההצתה או השריפה, מה שזה לא יהיה והיינו מקבלים ראיות שאכן מדובר בפעולת איבה, היינו נכנסים לתמונה.

<קריאה: ככל שאנחנו לא ידענו על זה לא נכנסנו לתמונה.

<קריאה: לכן אני בשלב זה לא רואה את הקשר.

<קריאה: כך זה היה במקומות אחרים.

<מוטי יוגב: ברשותך, הערה אחרונה.

<מוטי יוגב: פשוט קשה להבין איך לא ידעו.

<מוטי יוגב: כשהיו אלף אירועים אז היו שם בהוראת שר אוצר.

<מוטי יוגב: לכן אנחנו צריכים כאן נציג אוצר בכיר.

<מוטי יוגב: בהוראת שר לבו נפתח בלי לדעת אם זה פלילי, לאומני או אחר, מתוך הרצון לדאוג.

<מוטי יוגב: אני מכבד את שר האוצר בעניין.

<מוטי יוגב: צריכים פה לבוא מתוך רצון לדאוג.

<מוטי יוגב: אין פה מוכחות, למרות שלי יש תחושה, ממה ששמעתי מאותו מנהל בית הספר, נדב ינאי שמו, שהוא ראה הצתה ולא משהו שפרץ.

<מוטי יוגב: נדב ינאי, אתם יכולים לתחקר אותו, הוא מנהל התיכון.

נאוה בוקר: עוד מעט נשמע על הכיבוי.

מרדכי יוגב: הייתי אצלו בהרצאה על הכ"ד.

מרדכי יוגב: היה שם אירוע על הילדים שנהרגו במעלות , הייתי שם בהרצאה והוא שסיפר לי.

מרדכי יוגב: זה ההקשר.

מרדכי יוגב: לכן אנחנו צריכים בפעם הבאה נציג אוצר.

מרדכי יוגב: אותה שאלה שלך לנציג אוצר בכיר.

<דוד רוטנברג: אני רוצה רק מילה אם אפשר.

<דוד רוטנברג: אכן שר האוצר הודיע, גם בשריפה שהייתה בכרמל, שר האוצר הקודם הגיע ואמר שהמדינה תיכנס בצורה כזאת או אחרת אבל לא הוא זה שהכריע אם זה יהיה קרן הפיצויים.

<דוד רוטנברג: קרן הפיצויים זה הסמכות לאחר שבדקו את הראיות והחלטנו שזה נזק מלחמה או פעולת איבה.

<קריאה: ---

<דוד רוטנברג: אני לא בכובע של האוצר, אני בכובע של רשות המיסים.

<יוחאי עזרא: אני רוצה להגיד משפט.

<יוחאי עזרא: יש פה משהו שהוא אמר וזה התחלק בין לבין.

<יוחאי עזרא: הוא אמר שעד היום הם לא ידעו מזה.

<יוחאי עזרא: אנחנו שישה חודשים אחרי ולא ידענו על זה.

<יוחאי עזרא: מישהו לקחת פה אחריות.

<יוחאי עזרא: נוצר פה מצב שאנחנו נגד העירייה.

<יוחאי עזרא: אין לנו שום דבר עם ראש העיר.

<יוחאי עזרא: להיפך, אנחנו רוצים לעזור לו לעזור לנו.

<יוחאי עזרא: אבל אחרי שישה ומשהו חודשים אף אחד לא לוקח פה אחריות.

<יוחאי עזרא: אנחנו מבקשים מכם, בואו תיקחו אחריות על העניין הזה.

<דוד רוטנברג: אני כקרן הפיצויים.

<דוד רוטנברג: אני מסתכל רק מפרספקטיבה של קרן הפיצויים ולא של האוצר.

<דוד רוטנברג: אנחנו לא ידענו על זה עד הפניה של חבר הכנסת מוטי יוגב.

<דוד רוטנברג: אם לא פונים אלינו ומגישים הודעה או תביעה אנחנו לא יכולים לדעת.

<יוחאי עזרא: לנו נאמר שהעירייה הביאה מהנדסים מהטכניון ויועצים.

אמיר אוחנה: אם הבנתי אותך נכון אתה אומר שגם עכשיו שאתם יודעים על זה, אין לכם מה לעשות עם זה כי זאת לא פעולת איבה.

אמיר אוחנה: הבנתי אותך נכון?

<יוחאי עזרא: נכון.

<יוחאי עזרא: אני פועל על-פי החוק.

<יוחאי עזרא: מי קבע שזאת לא פעולת איבה?

נאוה בוקר: זה נציג הכבאות יחליט מה זה היה.

נאוה בוקר: יש לנו חמש דקות לסיום אז אני רוצה לשמוע ממך מה קרה שם.

<נתן בן שימול: אני קצין מבצעים של מרחב גליל גולן.

<נתן בן שימול: לצערי או לשמחתי, יצא לי להיות באירוע 10 דקות מתחילתו ועד סופו כמובן.

<בת שבע פרץ: 45 דקות אחרי שהשריפה התחילה אצלנו בבית הגעתם.

<בת שבע פרץ: 45 דקות.

נאוה בוקר: 45 דקות לקח להם?

<בת שבע פרץ: 45 דקות כבאית ראשונה הגיעה.

<נתן בן שימול: גברתי יושבת הראש, חבר הוועדה וחבריי.

<נתן בן שימול: אני יכול לומר בוודאות.

<נתן בן שימול: היום אנחנו בשנות האלפיים.

<נתן בן שימול: יש ג'י, פי.

<נתן בן שימול: אסים, יש מערכות הקלטה, יש לוויינים וכל מה שצריך.

<נתן בן שימול: אנחנו בין 5 ל-6 דקות היינו בשריפה.

<נתן בן שימול: יש גם צילומים וסרטונים - - -

אמיר אוחנה: מרגע הדיווח.

אמיר אוחנה: יכול להיות שהדיווח היה מאוחר?

<נתן בן שימול: ברור.

<נתן בן שימול: אנחנו לא יכולים לדעת לפני אלא רק מרגע שמקבלים את ההודעה.

אמיר אוחנה: אולי זה הפער.

<בת שבע פרץ: הגיעה כבאית בלי מים.

<נתן בן שימול: אין דבר כזה.

<בת שבע פרץ: הגיעה כבאית בלי מים.

<בת שבע פרץ: כיבתה עץ אחד – אנחנו שם, השריפה עלינו.

נאוה בוקר: גברתי, תני לו לסיים את דבריו.

<נתן בן שימול: גברתי, לבי כל-כך אתכם ואני לא בוויכוח אתך.

<נתן בן שימול: אני אומר עובדות, בשונה ממך שאת מדברת על תחושות.

<נתן בן שימול: אני אומר שוב באחריות.

<נתן בן שימול: בין 5 ל-6 דקות נמצאו שני צוותים.

<נתן בן שימול: כמובן שעם מים.

<נתן בן שימול: מי שרואה שבאים למלא מים ואומר שהם באים בלי מים, מצטער להבין, אבל הוא לא מבין מה זה.

<נתן בן שימול: אנחנו מסיימים כבאית - - -

<קריאה: אם יצטרך עדים, אני אביא עדים.

<נתן בן שימול: אין בעיה, אני מוכן לבוא ולהעיד.

נאוה בוקר: אתה אומר שהגעתם תוך 5 עד 6 דקות?

נאוה בוקר: אז איך נשרפו 14 בתים?

<נתן בן שימול: אני אומר.

<נתן בן שימול: בשש דקות שהגענו מזמן קריאה.

<נתן בן שימול: אנחנו חייבים להיות על רכב הכיבוי תוך 60 שניות כבר ממוגנים.

<נתן בן שימול: זה אומר שלא בזבזנו זמן בתחנה.

<בת שבע פרץ: לא, הם היו באירוע אחר.

<נתן בן שימול: לא היינו באירוע אחר.

<נתן בן שימול: כבאית אחרת הייתה לפני כן באירוע שיוחאי הזכיר אותו והוא לא קשור לאירוע הנוכחי.

<בת שבע פרץ: אז אולי היא חזרה לשם אבל אלינו היא לא באה.

נאוה בוקר: תנו לו לסיים.

<נתן בן שימול: תוך דקה וחצי עד שתי דקות מסיימים את הכבאית.

<נתן בן שימול: רכב כיבוי נמצא עם 3 קוב מים ובהספק שהוא צריך לתת אז הוא מסיים את המים שלו תוך שתי דקות.

<נתן בן שימול: מיד שהרכבים הגיעו – אני מצטער לומר את זה, אבל פשוט צריך להחליט מי יחיה ומי ימות.

<נתן בן שימול: זאת אומרת, אם אני רואה את בית הכליאה של פרץ – אגב, גם עזרתי ליוחאי בשעות הלילה המאוחרות להוציא מפה כספת ואת כל היקר שלהם.

<נתן בן שימול: פתאום שומעים ברקע שאומרים שיש זקנה בבית אחר.

<נתן בן שימול: כמובן שעם כל הכבוד לבית הכליאה אני הולך לנסות להציל את מה שיש.

<נתן בן שימול: קודם להציל את הנפש לעומת הרכוש.

<נתן בן שימול: שוב אני אומר.

<נתן בן שימול: לגבי המים, ממש לא.

<נתן בן שימול: הלכנו למלא מים כי הסתיימו לנו המים בכבאיות.

<נתן בן שימול: אין דבר כזה לבוא בלי מים.

<נתן בן שימול: אני מוכן להעיד על זה.

<בת שבע פרץ: אנחנו שם בכביש.

<בת שבע פרץ: אנחנו בכביש.

<בת שבע פרץ: בתוך הכביש אנחנו, בלי כבאית בלי כלום.

נאוה בוקר: אני מעריכה שתחקרתם את האירוע ויש מסקנות.

<נתן בן שימול: כמובן.

<נתן בן שימול: קודם כל, מבחינת החקירה, מזה מספר חודשים מונח על שולחנה של המשטרה סיבת החקירה היא הצתה.

<נתן בן שימול: אנחנו יודעים לומר שהגורם הוא הצתה.

<נתן בן שימול: אני לא יודע לומר מה המאפיין אם זה גורם לאומני, פלילי או משחק ילדים.

אמיר אוחנה: יתכן שזאת פעולת איבה.

נאוה בוקר: כשיש ספק אין ספק.

נאוה בוקר: אתם מבינים שיש כאן מקרה שבהחלט יכולתם לתבוע.

אמיר אוחנה: חברינו מהקרן.

אמיר אוחנה: אומר לכם נציג הכבאות שזאת הצתה חד משמעית.

אמיר אוחנה: הוא לא יכול לדעת מה הגורם.

אמיר אוחנה: יתכן שזאת גם פעולת איבה.

אמיר אוחנה: השאלה מה הוא הרף הראייתי שאנחנו צריכים כדי לקבוע שמדובר בפעולת איבה?

אמיר אוחנה: איך זה עובד?

<דוד רוטנברג: אז הצתות יש הרבה.

<דוד רוטנברג: זה בדיוק דבר שאני מנסה לבדוק.

<דוד רוטנברג: הצתה הייתה גם באירוע בכרמל.

<דוד רוטנברג: שם בזמנו זאת הייתה הצתה של שני ילדים.

נאוה בוקר: גם שם פיציתם את האזרחים.

<דוד רוטנברג: לא, אנחנו לא פיצינו את האזרחים.

<דוד רוטנברג: קרן הפיצויים של מס רכוש שמפצה על פעולות איבה ופעולות מלחמה לא פיצתה את הכרמל.

נאוה בוקר: מאיפה אתם יודעים אם זאת הייתה פעולת איבה או לא?

נאוה בוקר: אי-אפשר להוכיח דבר כזה, אז מה?

<דוד רוטנברג: שוב אני אומר.

<דוד רוטנברג: בנוהל הרגיל, כשיש הגשת תביעה אנחנו מתחברים ישר למקורות המידע, אם זה פיקוד העורף, צה"ל, כיבוי אש או המשטרה ומנסים לאתר את הסיבה.

נאוה בוקר: מי מגיש אליכם את התביעה?

<דוד רוטנברג: האזרחים.

<קריאה: מאיפה יש להם כסף להוציא צילום לוויין?

<דוד רוטנברג: לא צריך צילום לוויין.

<דוד רוטנברג: צריך רק להודיע על נזק ולהגיש תביעה.

<דוד רוטנברג: יש טופס פשוט שנמצא באתר או בכל משרד של רשות המיסים.

<דוד רוטנברג: אתה יכול להגיש תביעה.

<דוד רוטנברג: אנחנו יכולים לבדוק את זה.

<קריאה: אנחנו יכולים להגיש תביעה אחת בשם כולם או שאנחנו צריכים אחד אחד?

<דוד רוטנברג: אמר לי חברי מכיבוי אש שאכן זאת הצתה.

<דוד רוטנברג: שוב, לא ידוע ממה.

<דוד רוטנברג: הצתה יכולה להיות מסיגריה ומבחינתם זאת הצתה.

<דוד רוטנברג: זה יכול להיות מהצתה של קרן שמש.

<דוד רוטנברג: אנחנו צריכים לדעת את האינדיקציה הוודאית שזאת פעולת איזה ופעולת מלחמה.

<קריאה: אני אתקן אותך.

<קריאה: בדל אור שנופל זאת רשלנות.

<קריאה: קרן אור זה כמובן הטבע עושה.

<קריאה: הצתה זה אומר או פלילי, או לאומני, או משחק ילדים.

<דוד רוטנברג: סיגריה שנופלת זאת תחילה של הצתה, זאת לא שריפה שנוצרה מעצמה.

נאוה בוקר: סליחה אדוני.

נאוה בוקר: נמצא כאן נציג הכבאות שקובע מפורשות שמדובר בהצתה.

נאוה בוקר: אני חושבת שיש כאן אנשים, לדעתי תמימים, שלא ידעו שהם צריכים לתבוע ולעשות את זה מידית, כפי שראש עיריית חיפה בזמנו הוביל את התושבים שלו.

נאוה בוקר: אני חייבת לסכם את הדיון הזה.

<דוד רוטנברג: כפי שאמר חבר הכנסת מוטי יוגב.

<דוד רוטנברג: גם ראש עיריית צפת מכיר אותנו שנים רבות.

<דוד רוטנברג: לא רק התושבים צריכים לעשות.

<דוד רוטנברג: ראש עיריית צפת יכול היה להודיע לנו והיינו בודקים.

<דוד רוטנברג: ככל שהיינו יודעים שבאמת מדובר בפעולת איבה והייתה לה אינדיקציה, היינו פועלים.

נאוה בוקר: זאת אומרת, זה שראש העיריה לא פנה אליכם - - -

<דוד רוטנברג: מה זה ראש העירייה?

<דוד רוטנברג: אנחנו לא ידענו על האירוע עד שחבר הכנסת מוטי יוגב פנה אלינו.

נאוה בוקר: חמור מאוד.

נאוה בוקר: זה באמת חמור.

נאוה בוקר: לא מבחינתך, מבחינת הגורמים הרלוונטיים ולא משנה מי הם.

נאוה בוקר: זה מי שלא טיפל.

<דוד רוטנברג: אני שאלתי את נציג הכבאות, אין אינדיקציה למשטרה?

<נתן בן שימול: לא.

<נתן בן שימול: משפט אחרון.

<נתן בן שימול: אני יודע שזה לא מהות הדיון אבל חשוב לי לומר שכמו שהתרענו גם לפני – זה לא שאני בא להגיד שהרמנו את היד והזהרנו.

<נתן בן שימול: אני אומר שגם מחר זה יכול לפגוש אותנו.

<נתן בן שימול: אחרי האירוע הזה אנחנו באים עם קצין יערות ושטחים פתוחים ומרימים דגל במוקדי סיכון, אם זה בצפת, אם זה במקומות אחרים.

<נתן בן שימול: חשוב שהעירייה תבין שבקיץ הקרוב זה יכול לפגוש אותם.

<נתן בן שימול: זאת אומרת, אם לא יעשו איזה מעשה - - -

אמיר אוחנה: מה זה המעשה?

<נתן בן שימול: המעשה זה לבוא לשצ"פים השטחים הפתוחים ולהרחיק אותם מהבתים.

נאוה בוקר: בן שימול, אתה מוזמן לוועדת המשנה שלי לכבאות והצלה בנושא אזורי החיץ.

נאוה בוקר: זה אמור להתקיים בעוד כשלושה שבועות.

נאוה בוקר: אני אשמח להזמין אותך כדי שתדבר בנושא ותבהיר את חשיבות העניין.

נאוה בוקר: כבר גייסנו 250 מיליון שקלים, שלצערי משרד האוצר העביר אותם ליעדים אחרים ועל-כך המאבק שלנו.

נאוה בוקר: אני אשמח אם תשאיר את הפרטים לעוזרים שלי ונזמין אותך לדיון הבא.

נאוה בוקר: אני רוצה לסכם את הדיון הזה.

נאוה בוקר: אתם יודעים, המקרה הזה כל-כך נוגע לליבי, גם בגלל הקשר האישי שלי לכבאות והצלה ושריפות וגם לראות את המשפחות.

נאוה בוקר: אני מעריכה שיש עוד הרבה משפחות שלא יכלו להגיע לכאן היום והן פשוט נופלות בין הכיסאות.

נאוה בוקר: הם נשארו ללא קורת גג בגלל מחדל של הרשויות, של כל הגורמים הרלוונטיים.

נאוה בוקר: עצוב לי לשמוע את הדברים האלה, כשאני שומעת שהם לא ידעו אפילו שהם צריכים להגיש תביעה.

נאוה בוקר: זה חמור מאוד עיניי.

נאוה בוקר: אני חושבת שהוועדה צריכה להחליט, נעשה הצבעה לקיים ישיבת מעקב בעוד חודש וחצי מהיום.

נאוה בוקר: אני חושבת שלא צריך לתת לזה להימשך זמן רב.

נאוה בוקר: ניתן חודשיים כדי שלא יהיו תירוצים.

נאוה בוקר: חבר הכנסת אוחנה, אני חושבת שהמושב מסתיים בסוף מרץ.

נאוה בוקר: אני רוצה לעשות את הישיבה הבאה לפני סוף מרץ, כדי להבין איפה הדברים עומדים.

נאוה בוקר: בישיבת המעקב הבאה אנחנו נדאג לסיוע משפטי.

נאוה בוקר: נציג משרד המשפטים שיגיע לכאן.

נאוה בוקר: נטפל בנושא.

נאוה בוקר: דיברת על עורכי דין שימצו את הזכויות מול הביטוחים.

נאוה בוקר: אנשים משלמים כל חייהם לביטוח על הבית וכשקורה להם אסון נוראי כזה הם נאלצים לא רק להתמודד עם מה שקרה להם אלא גם עם הביטוח שמנסה להתחמק בכל דרך אפשרית מלשלם את מה שמגיע להם.

נאוה בוקר: כל החיים משלמים ובסוף מתעמתים ורודפים אחרי הביטוח ולא מקבלים את מה שצריך.

נאוה בוקר: להזמין גם את חברת מילגם.

נאוה בוקר: אני רוצה לשמוע למה זה קורה.

נאוה בוקר: למה שלושה ימים לפני הדיון פתאום הם נזכרים כשהם שומעים שיש דיון.

נאוה בוקר: ראש העיר, הזמנה אישית.

נאוה בוקר: חיוב אישי של ראש העיר להגיע לפה לישיבה הבאה, כולל נציגים ממשרד השיכון, מכבאות והצלה וכל הגורמים הרלוונטיים לדיון הזה.

נאוה בוקר: אני רוצה לעשות פנייה רשמית לראש העיר.

נאוה בוקר: אני רוצה להבין למה באמת לא הוגשה תביעה מיד כשקרה האסון הנורא הזה.

נאוה בוקר: נציג של משרד האוצר.

נאוה בוקר: אני לא יודעת איך תחייבי אותם להגיע.

נאוה בוקר: את יודעת, הם עושים לנו תרגילים מידי פעם.

נאוה בוקר: תוציאו זימון אישי לגורם מסוים במשרד האוצר, אנחנו נמצא מי הוא.

אמיר אוחנה: נאמר משרד המשפטים, לשכת הסיוע המשפטי.

נאוה בוקר: כן כן, אמרתי ואנחנו נזמן אותם.

אמיר אוחנה: אני מציע 13 או 14 למרץ.

נאוה בוקר: בשמחה.

נאוה בוקר: אנחנו נבדוק את שני התאריכים האלה.

<קריאה: אני חושב שצריך גם את נציג משטרת ישראל שיגיד לנו מה קורה עם החקירה.

נאוה בוקר: יש חקירה שהועברה למשטרה.

נאוה בוקר: תוסיפי נציג משטרת ישראל.

נאוה בוקר: אני לא כל-כך בטוחה בכך אבל אנחנו נבדוק את זה לאחר מכן.

<קריאה: איך הגיעו למספר של ארבע דירות, זה מפליא אותי מאוד.

נאוה בוקר: כמובן, משרד השיכון.

<קריאה: הם אומרים בעירייה שיש איזה דוח על 2 מיליון.

<קריאה: אנחנו לא מכירים את הדוח הזה.

נאוה בוקר: אני מבינה.

נאוה בוקר: טוב שהעליתם את הנושא הזה לדיון וטוב שהגעתם לכאן.

נאוה בוקר: אני אעשה את הכול לסייע לכם.

נאוה בוקר: אני חושבת שזה חמור מאוד מה שקרה אתכם.

נאוה בוקר: אנחנו לא נרפה עד שנגיע לתוצאות טובות.

נאוה בוקר: תודה רבה לכולם, הישיבה נעולה.