ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 539, 2018-01-03 09:30

דוד אמסלם: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא: צו הכניסה לישראל (פטור מתקופת אשרה מרבית למבקר עסקי מהרפובליקה של הודו), התשע"ח-2017.

<אייל סיסו: אני אייל סיסו, ממשרד החוץ.

<אייל סיסו: המטרה פה כחלק מהאג'נדה שמביא ראש הממשלה לקידום היחסים הכלכליים עם הודו ועל מנת לעזור לסחר במדינת ישראל.

<אייל סיסו: הודו היא מעצמת על עם פוטנציאל עסקי ענק, והמטרה היתה לאפשר לאנשי עסקים הודיים מתאגידים גדולים, מחברות גדולות, להגיע לישראל באופן כזה שלא יידרשו להגיע כל פעם לנציגוּת לעשות ויזה ולאפשר להם תנועה חופשית.

דוד אמסלם: היום בעצם נדרשת ויזה על כל ביקור?

<אייל סיסו: על כל ביקור.

דוד אמסלם: לשני הכיוונים?

<אייל סיסו: לא.

<אייל סיסו: ההודים שינו לפני כחצי שנה ונותנים לישראלים היום, גם לתיירים וגם לאנשי עסקים, אשרה לחמש שנים, מולטיפל, שהייה עד שלושה חודשים לפי חוק הכניסה שלהם שדומה מאוד לשלנו.

<אייל סיסו: אנחנו מתכוונים לתת רק לאנשי עסקים הודיים - - -

דוד אמסלם: שלושה חודשים?

<אייל סיסו: עד שלושה חודשים שהייה.

דוד אמסלם: אז מה זה חמש שנים?

<אייל סיסו: חמש שנים זה רף כניסות, שלא יצטרך להגיע לנציגות או למשרד הפנים – כמו האמריקאים.

דוד אמסלם: הבנתי.

דוד אמסלם: זאת אומרת, יש לך את האופציה לחמש שנים אבל היא יורדת כל שלושה חודשים, אתה צריך לצאת ולהיכנס.

<אייל סיסו: כן.

דוד אמסלם: טוב, ומה אנחנו רוצים לעשות עכשיו?

<אייל סיסו: אנחנו רוצים לאפשר לאנשי עסקים הודיים, על פי הגדרות שהגדרנו מה זה אנשי עסקים הודיים, תאגידים גדולים, קבוצת טאטא, אינפוסיס, כל התאגידים הגדולים בהודו שמקיימים יחסים עסקיים עם ישראל, לקבל אשרה לחמש שנים, זה כבר ייכנס לנוהל אחר כך, לאחר שבנציגות שלנו הנספח המסחרי והקונסול יבחנו ימליצו שבאמת מדובר בנציג, עובד, מנהל, מנכ"ל של החברה הרלוונטית, והוא רוצה להגיע לישראל, והוא מקיים יחסים עסקיים עם ישראל.

דוד אמסלם: זה גם שלושה חודשים?

<אייל סיסו: כן, עד שלושה חודשים הוא יוכל לשהות, אבל הוא לא צריך להגיע כל פעם מחדש לעשות ויזה כי זה חסם, ביורוקרטיה.

דוד אמסלם: תקריאו, בבקשה.

<תניה גולשטיין: אני תניה גולדשטיין, מרשות האוכלוסין וההגירה.

<תניה גולשטיין: "בתוקף סמכותי לפי סעיף 17(ב) לחוק הכניסה לישראל, התשי"ב-1952 (להלן – החוק), ולאחר התייעצות עם ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת, אני מצווה לאמור:

<תומר רוזנר: צריך לכתוב במשפט האחרון: של התאגיד בישראל, ולא: של החברה בישראל.

דוד אמסלם: טוב.

<תומר רוזנר: רק הערה למה שאמר מר סיסו, אין בהוראה שמתבקשת התייחסות דווקא לתאגידים גדולים.

<תומר רוזנר: זאת אומרת, זה יכול להיות גם עסק מאוד מאוד קטן.

<אייל סיסו: אנחנו בעד.

<תומר רוזנר: אני מתקן את מה שאמרת.

דוד אמסלם: תומר הוא בן אדם מדויק.

<אייל סיסו: בסדר.

דוד אמסלם: מי בעד הצו כפי שהוקרא?

דוד אמסלם: ירים את ידו.

דוד אמסלם: מי נגד?

דוד אמסלם: מי נמנע?

דוד אמסלם: בעד אישור הצו – פה אחד

דוד אמסלם: הוועדה ממליצה לשר לאשר את הצו.

דוד אמסלם: תודה רבה לכם.