ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 534, 2018-01-29 10:00

ניסן סלומינסקי: בוקר טוב.

ניסן סלומינסקי: החוק הזה הוא חוק חשוב לכן אנחנו דנים בו לעומק, אבל צריכים להתקדם.

ניסן סלומינסקי: אנחנו ננסה להתקדם למרות שאנחנו משאירים מאחורינו קצוות לא סגורים שנצטרך לחזור אליהם בשלב מסוים.

ניסן סלומינסקי: לדעתי שני גופים מתוך השבעה עדיין לא היו אצלנו, המוסד ומח"ש.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נתקדם והם יגיעו לוועדה.

ניסן סלומינסקי: נקודה מרכזית נוספת שצריך להשלים זה נושא הפיזור.

ניסן סלומינסקי: דברנו על כך שהפער בין המגזר הפרטי למגזר הציבורי והתפוצה הוא לא הגיוני.

ניסן סלומינסקי: המגזר הפרטי לא מקבל שום דבר ובמגזר הציבורי זה שוטף.

<גבריאלה פיסמן: זה לא מדויק אדוני.

ניסן סלומינסקי: ניסינו לצמצם את זה כי בסך הכול החוק הזה הוא מרשם פלילי אבל עם מקף תקנת השבים.

ניסן סלומינסקי: ככל שהתפוצה גדולה יותר, היכולת של תקנת השבים הולכת וקטנה, לכן יש לנו מגמה.

ניסן סלומינסקי: חשבתי בהתחלה כשדובר על קב"טים, שמדברים על הקב"טים של משרדי הממשלה.

ניסן סלומינסקי: אם מדובר על קב"טים של משרדי הממשלה אני יכול להניח שעשו בדיקות מקיפות ורציניות והוא אדם ראוי שאפשר לסמוך עליו שאם יעבירו אליו מידע הוא ידע לעשות בו את השימוש הנכון.

ניסן סלומינסקי: אני מבין שישנם כאלה שרוצים לפרש שהכוונה לקב"טים של כל מוסד ומוסד.

ניסן סלומינסקי: לא קב"ט אחד של משרד החינוך, אלא קב"ט של כל בית ספר ובית ספר.

ניסן סלומינסקי: ככל שהמוסדות קטנים יותר אז גם היכולת לבחור קב"ט היא פחותה ואז יש בעיה.

ניסן סלומינסקי: אני כן תופס שהקב"ט שדברו עליו הוא קב"ט של משרד.

ניסן סלומינסקי: אבל אני חושב שהיו כאלה שיפרשו שמדובר בקב"ט של כל מוסד ואז יש בעיה.

ניסן סלומינסקי: היה לי חלום שתהיה מערכת אחת שמקבלת, עושה את המיון הנכון ומעבירה למי שצריך מה שצריך.

ניסן סלומינסקי: אמרו שזו צריכה להיות מערכת כל כך גדולה וענקית שלא יהיה מי שיוכל לשאת את זה וזה חבל.

ניסן סלומינסקי: אם היינו מצליחים להקים כזאת מערכת, זה היה יכול לתת פתרון לעניין.

ניסן סלומינסקי: נקודה נוספת זה הנושא של הפיקוח.

ניסן סלומינסקי: אמרנו שמאחר וכל מי שנכנס למערכת חייב להשאיר רישום, אפשר לעקוב מי נכנס ועל מה.

ניסן סלומינסקי: הבעיה רק שמישהו צריך לפקח.

ניסן סלומינסקי: אמרנו שבאופן טבעי, מאחר ורמות נבחרה כמי שאחראית, היא גם תעשה את הפיקוח.

ניסן סלומינסקי: הבנתי שרמות מתנגדת, או לא יכולה.

ניסן סלומינסקי: גם פה נשארנו חשופים, בלי גוף שיעשה את הבקרה.

ניסן סלומינסקי: אם אין גוף שיעשה את הבקרה נשארים חשופים.

ניסן סלומינסקי: אין גוף שיעשה את המיון ואין גוף שיפקח.

<נועה ברודסקי-לוי: בוקר טוב, אני רק רוצה להוסיף שהוספנו בדיון הקודם סעיף על הנושא של גוף מפקח.

<נועה ברודסקי-לוי: כן הכנסתנו את זה להצעת החוק.

<נועה ברודסקי-לוי: צריך לראות מי בדיוק עושה את זה, אבל ההחלטה העקרונית הייתה בוועדה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו רוצים להחליט כשאנחנו יודעים שזה מתממש.

ניסן סלומינסקי: אם זה יישאר כמשהו שאין לו כיסוי ואין לו כלום אז לא עשינו שום דבר.

ניסן סלומינסקי: תוך כדי אנחנו צריכים לדעת שזה אכן כך.

ניסן סלומינסקי: כי אם אני יכול להחליט בלי לחשוב על המימוש, אז הייתי עכשיו מחליט שתהיה כספת גדולה שם ישבו אנשים שיקבלו את החומר ויעשו את המיונים.

ניסן סלומינסקי: אני יכול להחליט את זה, הבעיה שאין סיכוי שזה יתממש כי זה דורש מסה אדירה של אנשים.

<גבריאלה פיסמן: אני אתחיל מהקב"טים.

<גבריאלה פיסמן: מבחינת המצב המשפטי היום אנחנו מדברים על פרט ח' לתוספת הראשונה לחוק.

<גבריאלה פיסמן: פרט ח' מסמיך את ממונה הביטחון של גוף שמנוי בתוספת הראשונה לחוק להסדרת הביטחון.

<גבריאלה פיסמן: ממונה הביטחון זו פונקציה אחת בתוך הגוף.

<גבריאלה פיסמן: אנחנו מדברים על פונקציה אחת שהיא הפונקציה המוסמכת על פי דין לקבל את המידע מהמרשם הפלילי.

<גבריאלה פיסמן: זו הפונקציה שיש לה הסמכה.

<גבריאלה פיסמן: זה לא כל הקב"טים.

<גבריאלה פיסמן: הפונקציה היא ממונה הביטחון שהוא בעצם הקב"ט הראשי.

ניסן סלומינסקי: הקב"ט בכל משרד ממשלתי.

<גבריאלה פיסמן: הקב"ט במשרד הממשלתי וככל שמדובר בגוף נניח כמו המוסד לביטוח לאומי, שיש לו אזכור מפורש בחוק להסדרת הביטחון, זה יכול להיות גם בתוך אותו גוף.

<גבריאלה פיסמן: אבל בעיקרון זה משרד ממשלתי.

ניסן סלומינסקי: זה קצת מרגיע.

ניסן סלומינסקי: אני מניח ששם נבחרים אנשים ברמה.

<ליאורה סולטן: גבי ואני תמימות דעים.

<ליאורה סולטן: אין פה התנגשות.

<ליאורה סולטן: חשוב להוסיף שבחוק להסדרת הביטחון, שזה בעצם החוק שפרט ח' מפנה אליו, שם גם כתוב איך נבחר ממונה הביטחון ואיזה קריטריונים צריכים להתממש על מנת שהוא יוכל להיות ממונה ביטחון של גוף.

<ליאורה סולטן: לכן החשש הזה צריך להיות מוסר משתי סיבות, גם אני בודקת אותו, בלי קשר למה שהוא בודק אותו לפני שהוא התמנה.

ניסן סלומינסקי: אמרתי שעל קב"ט כזה אני יכול לסמוך.

ניסן סלומינסקי: צריכים אולי רק להכשיר אותו גם לנושא הספציפי הזה.

<ליאורה סולטן: אמרתי באחת הישיבות שכשנכנסתי לתפקיד הבנתי שיש פער, אני לא מעבירה לאף אחד היום מידע בלי שהוא עובר הרצאה והדרכה.

<ליאורה סולטן: אני מעבירה הרצאות בהמון מקומות, הם עוברים הרצאות מסודרות וסימולציות פרקטיות לא רק תיאוריה ולאחר מכן הם יכולים לקבל את המידע.

<נועה ברודסקי-לוי: אולי כדאי להוסיף בחקיקה שבעצם כל אותם גורמים שאמורים לקבל את המידע יעברו הכשרה בנושא.

<נועה ברודסקי-לוי: היום ליאורה עושה את זה אבל אולי עוד 20 שנה יהיה מישהו אחר.

ניסן סלומינסקי: כל התפקידים של ליאורה, כשהיא תעלה בדרגה, מי שייכנס לנעליה הגדולות בוודאי יצטרך לעשות את הכול.

ניסן סלומינסקי: יש כאלה שזכאים לקבל ולא עוברים את ההדרכה שלך?

<ליאורה סולטן: לא.

<ליאורה סולטן: יש המון, יותר ממאה גופים, שעברו הדרכות והרצאות, גם אישי פרטני אצלי במשרד.

<ליאורה סולטן: גם גופים חדשים שעומדים עכשיו להיכנס כמו מד"א.

<ליאורה סולטן: אני מצרפת אותם להרצאה שאני מקיימת במכללה.

<ליאורה סולטן: מצרפת גופים להרצאות קיימות כך אני חוסכת ויודעת שלפחות את המבנה הכללי, ההבנה שדרושה לעיין במרשם הפלילי, היא מן הסתם כבר קיימת.

<ליאורה סולטן: שקילה היא כמובן שלהם.

ניסן סלומינסקי: יש את המרשם המפורט של הגופים שמקבלים?

<נועה ברודסקי-לוי: יש את הרשימה של ה-450.

<גבריאלה פיסמן: הם מקבלים מידע עד תום תקופת ההתיישנות.

<גבריאלה פיסמן: את המידע המצומצם.

<גבריאלה פיסמן: אלה הגופים של התוספת הראשונה.

<נועה ברודסקי-לוי: אפשר מבחינת

<נועה ברודסקי-לוי: כם להוסיף?

<נועה ברודסקי-לוי: לחשוב איפה לשלב באחד הסעיפים את הנושא של כל אותם אנשים שיקבלו הדרכה, הכשרה.

<גבריאלה פיסמן: מבחינתנו אפשר.

<גבריאלה פיסמן: אל תשכחו שאנחנו מחייבים אותם גם בנהלים פנימיים.

ניסן סלומינסקי: איך שזה מוגדר בחוק זה מספיק כדי שיבינו שמדובר על הקב"טים הראשיים?

<ליאורה סולטן: כתוב מנב"ט שזה מנהל ביטחון.

<ליאורה סולטן: בחוק להסדרת הביטחון יש הגדרה ספציפית מהו מנב"ט.

ניסן סלומינסקי: אז זה ברור לכולם?

ניסן סלומינסקי: לא צריך לפרט?

<ליאורה סולטן: לא.

<נועה ברודסקי-לוי: מה לגבי מה שאן דברה בפעם הקודמת, על ההסמכה של הקב"טים, שהנציב האציל את סמכותו לקבל את המידע.

ניסן סלומינסקי: אן לא מדברת על מכרזים.

ניסן סלומינסקי: היא מדברת על אלה שלא עוברים מכרזים.

<גבריאלה פיסמן: לנציב שירות המדינה יש אפשרות להסמיך גורמים שונים.

<גבריאלה פיסמן: זה מכוח פרט ו' בתוספת הראשונה.

<גבריאלה פיסמן: אין לו חובה להסמיך דווקא פונקציה כזו או אחרת, זה נתון לשיקול דעתו.

<גבריאלה פיסמן: בעיני זה לא עניינו של החוק הראשי.

ניסן סלומינסקי: הוא יכול להסמיך דרגות נמוכות יותר?

ניסן סלומינסקי: אפילו פחותה מהפונקציות שדיברנו עליהם, של מנהלי הביטחון?

<גבריאלה פיסמן: על פניו הוא יכול להסמיך כל אדם.

ניסן סלומינסקי: איך אנחנו יוצרים מצב שהוא לא יכול להסמיך כל אדם אלא עד דרג מסוים, אחרת לא עשינו כלום.

<גבריאלה פיסמן: זה עניין של התיקון של התוספת.

<גבריאלה פיסמן: זה לא ברמה של חקיקה ראשית.

ניסן סלומינסקי: בתוספת כן אפשר יהיה לעשות את זה?

<גבריאלה פיסמן: התיקונים החדשים יותר מתקופתו של דודו רותם נקבו בפונקציונרים ספציפיים שניתן להסמיך.

<גבריאלה פיסמן: הנוסח שלו הוא משיהו הסמיך לכך פחות קיים בתיקון האחרון של התקנות.

<גבריאלה פיסמן: ככל שיש לוועדה אמירה בהקשר הזה, אפשר לומר אותה.

ניסן סלומינסקי: נעבור עליהם ונזכור להסתכל.

<אן רייפלד-ביגמן: דבר ראשון אני באמת לא עוסקת במכרזים, אני עוסקת במשרות פטורות ממכרז.

<אן רייפלד-ביגמן: במובן העקרוני אני מסכימה שאולי צריך לצמצם את זה אבל אם אדוני יסתכל ברשימת המוזמנים, הטייטל שלי הוא עוזרת ראשית.

<אן רייפלד-ביגמן: באופן עקרוני אני לא בטוחה, בלי להטיל דופי בכישורי האישיים, כי אני בניגוד עניינים פה, אבל אני בוחרת את הטייטל לפי ההשכלה המשפטית שיש לי.

<אן רייפלד-ביגמן: כפי שאמרתי לאדוני, משהו כמו 90% מהבקשות שמגיעות אלי אני מאשרת.

<אן רייפלד-ביגמן: השאלה היא לא איזה פונקציות, אלא השאלה איזו השכלה אתה רוצה שתהיה לאנשים האלה.

<אן רייפלד-ביגמן: זאת בדיוק הבעיה וזה מה שאני רוצה להבהיר.

<אן רייפלד-ביגמן: ראש אגף ביטחון במשרד הבריאות ואני בכוונה עושה את זה כששרונה לידי כי היא עושה את זה יחד אתנו, מוציא את הרישום הפלילי, שרונה רואה, כותבת את חוות דעתה וזה עובר אלי.

<אן רייפלד-ביגמן: זה לא גולש.

<אן רייפלד-ביגמן: אלה שלושה פונקציונרים שלפעמים יש לנו גם חילוקי דעות.

<שרונה עבר הדני: יש ארבעה, גם המזכירה.

<אן רייפלד-ביגמן: אני מאוד מבינה את החשש של אדוני, גם הממונה עלי וגם אני בדיון הקודם הבנו מאוד את החשש הזה.

<אן רייפלד-ביגמן: בהתדיינויות פנימיות עם משרד המשפטים אנחנו חושבים שיש לנו מענה טוב לחשש הזה.

<אן רייפלד-ביגמן: אבל צריך להבין שיש עשרות אלפי משרות מדינה, אני רוצה להבהיר שזה לא רק מועמדים.

<אן רייפלד-ביגמן: ממוני ביטחון בודקים גם עובדים בעקבות הפרשיה של המורה השמאי, הממונה על הביטחון של משרד החינוך הוציא רישום פלילי של כל העובדים כדי לוודא שאין יותר דבר כזה.

<אן רייפלד-ביגמן: הכול עבר למחלקה שאני לא עובדת בה, המחלקה לעניינים פליליים.

<אן רייפלד-ביגמן: הדברים האלה לא מופצים וחוגגים.

<אן רייפלד-ביגמן: זה עובר לפונקציונרים מאוד ספציפיים כדי לעשות את העבודה וכדי להגן על הציבור וזה דבר שחשוב להדגיש.

רויטל סויד: יש אפשרות להחריג את כל החשדות לעבירות מין, בטח במוסדות חינוך.

ניסן סלומינסקי: כל מכרז יש לו את הפונקציה שקשורה לאופי המכרז שלגביו הנושא הזה הוא נושא אקוטי אם לבחור את האיש או לא.

ניסן סלומינסקי: הבעיה שאנחנו רוצים לתת טיפול לשבים, לתת צ'אנס לאנשים שהיה להם עבר ותקנו את עצמם ואנחנו רוצים לאפשר להם לחזור לחיים נורמטיביים.

ניסן סלומינסקי: ברגע שמידע יופץ ליותר ויותר אנשים הסיכוי שחלו לחזור הוא אפס.

<נועה ברודסקי-לוי: יש את החוק למניעת העסקה.

<נועה ברודסקי-לוי: מי שכבר הורשע אסור להעסיק אותו.

רויטל סויד: אנחנו מדברים על הנקודה הספציפית הזו.

רויטל סויד: לאור מה שראינו, לא רק מי שהורשע, אנחנו מדברים על מי שיש נגדו תיק פתוח.

<ליאורה סולטן: משרד החינוך מקבל את כל המידע.

ניסן סלומינסקי: מי שהורשע זה יותר מופץ.

רויטל סויד: אז זו מחלוקת בין משרד החינוך למשטרת ישראל?

ניסן סלומינסקי: אין מחלוקת, הם מקבלים את המידע.

ניסן סלומינסקי: השאלה כמה זה יופץ ולא תמיד זה מידע כזה.

ניסן סלומינסקי: כשנגיע לתוספת נדבר על מה שאמרה אן לראות איך לעשות את זה כי יכול להיות שבאופן פרקטי זה נעשה בנציבות בצורה מסוימת וזה לא בדיוק תואם לדירוג שיופיע בתוספת.

ניסן סלומינסקי: אבל נדבר על זה כשנגיע לתוספת.

<גבריאלה פיסמן: במקביל, אחת ההמלצות של ועדת קנאי הייתה כן לאפשר קבלת מידע על הרשויות המקומיות אנחנו מדברים על היקף מידע שהוא פחות מהיקף המדינה שמקבל נציב שירות המדינה.

<גבריאלה פיסמן: מידע בהיקף של עד תום תקופת ההתיישנות בדומה לאותם 400 גופים.

<גבריאלה פיסמן: אבל יש כבר נוסח שסוכם בינינו לבין רשויות מקומיות.

<גבריאלה פיסמן: ככל שהוועדה תאפשר אנחנו נבקש להתכנס באותה הזדמנות.

ניסן סלומינסקי: מי יקבל?

ניסן סלומינסקי: הקב"ט של הרשות?

<גבריאלה פיסמן: דברנו על היועץ המשפטי של הרשות והרעיון הוא שכל רשות תהיה אוטונומית לעצמה בקבלת המידע, בדיוק כפי שהיא אוטונומית בתחומים אחרים.

רויטל סויד: מה זאת אומרת כל רשות היא אוטונומית, באיזה מובן היא אוטונומית?

<גבריאלה פיסמן: כל רשות היא גוף מעסיק נפרד.

<גבריאלה פיסמן: בשונה מנציב שירות המדינה שיכול לקבל את המידע עבור כלל העובדים, בתיקון שאנחנו מציעים אנחנו מבקשים שכל יועץ של רשות יהיה זה שיוכל לקבל את המידע.

רויטל סויד: את מדברת על זה שרק פונקציה אחת ברשות תוכל לקבל את המידע?

<גבריאלה פיסמן: אני מדברת על זה שלא יהיה גוף מרכזי שמקבל את המידע עבור כל הרשויות המקומיות, אלא כל רשות.

ניסן סלומינסקי: מרכז השלטון המקומי לא יכול לקבל עבור כולם.

ניסן סלומינסקי: יש פער אדיר, בתחום הפרטי לא יכולים לקבל כלום.

ניסן סלומינסקי: אדם לא יכול להוציא את הרישום שלו כדיש המעסיק הפרטי שהוא רוצה לעבוד אצלו, מבקש ממנו.

ניסן סלומינסקי: במגזר הפרטי אין כלום ומצד שני במגזר הציבורי, כולל הרשויות המקומיות, זה רץ ולפעמים מופץ יותר מידי.

רויטל סויד: כשאת מדברת על רשויות, את מדברת על רשויות מקומיות?

<גבריאלה פיסמן: כן.

<נועה ברודסקי-לוי: וגם אז, זה לא לתפקידים מסוימים.

<גבריאלה פיסמן: אני מציעה שנדבר על זה שוב כשנגיע לתוספת.

<גבריאלה פיסמן: אנחנו חושבים שזה צריך להיות מקביל לנציב שירות המדינה.

<נועה ברודסקי-לוי: גם בתוספת הראשונה ולא בשנייה?

<גבריאלה פיסמן: בתוספת השנייה, בדומה לנוסח שמקבלת הנציבות ביחס לעובדים שלה, גם ביחס לרשויות המקומיות קיימים אותם רציונאליים של טוהר המידות ונראות כלפי הציבור.

ניסן סלומינסקי: הדילמה שלנו כאן

ניסן סלומינסקי: היא שמצד אחד אנחנו בוודאי לא רוצים שיהיה מצב שמישהו שאולי לא ראוי מועסק באיזשהו תפקיד ומצד שני אנחנו רוצים לאפשר לאנשים שפעם נפלו, לחזור לחיים נורמטיביים.

ניסן סלומינסקי: ברגע שמישהו ידע שהיה עליהם משהו, אוטומטית אף אחד לא יקבל אותם.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נעים בדילמה הזאת בין לבין.

<אן רייפלד-ביגמן: אם אנחנו רוצים לקבל לשירות המדינה או לרשויות המקומיות מישהו שיש לו הרשעה מלפני שנה של גניבה ואכן יכול לגנוב מהרשות, אז היכולת לדרג את זה מראש, לעשות מדרג לאיזה תפקיד אנחנו בודקים את הרשות, דבר שמאוד קשה לעשות ואמרתי את זה בישיבות האחרונות, צריך אנשים שיראו גם את תקנת השבים.

<אן רייפלד-ביגמן: אני אחזור שוב, 90% מהבקשות שמגיעות אלי אני מאשרת את הקליטה שלהן.

<אן רייפלד-ביגמן: לפעמים אנשים עם עבר שאפילו לא התיישן.

<אן רייפלד-ביגמן: אבל את האיזון הזה אני יכולה לעשות רק בנקודת זמן שאני נמצאת בה, קרי, שיש לי את כל המידע ואני רואה מה התפקיד.

ניסן סלומינסקי: את יושבת פה ושומעת את ההתלבטויות ואת האיזונים.

ניסן סלומינסקי: ניקח נניח שישנם כאלה שיקבלו עוד 200 או 300 אנשים שאין להם את האיזון הזה.

<אן רייפלד-ביגמן: בדיוק בשביל זה גבריאלה עומדת על נהלים פנימיים.

<אן רייפלד-ביגמן: משרד המשפטים נותן לזה מענה בצורת הנהלים הפנימיים.

<נועה ברודסקי-לוי: אמרנו בדיון הקודם, לפי מה שאנחנו מבינים בפועל, כל ועדת בוחנים אמורה לקבל את המידע.

<נועה ברודסקי-לוי: אז השאלה היא איך אנחנו מדריכים אותם מראש והאם אנחנו לא מסננים מראש את המידע שהם יקבלו?

<נועה ברודסקי-לוי: גם על ידי אותם אנשים כמוך שרגילים לבדוק מידע פנימי, לבחון אותו, לראות מה רלוונטי בו.

<אן רייפלד-ביגמן: הוועדה צריכה לשקול את המידע.

<אן רייפלד-ביגמן: משרות שמחייבות במכרז הן משרות חשובות שלא סתם עושים עליהם תהליך התחרות.

<אן רייפלד-ביגמן: לכן מה שצריך זה לבחון איך עושים את זה במכרז ואמרתי שאנחנו בוחנים את זה.

<אן רייפלד-ביגמן: ייתכן שצריך במצב הזה שתהיה בחינה לפני הוועדה שתסביר להם.

<אן רייפלד-ביגמן: יתכן שצריך יהיה לעשות הכשרות לחברי הוועדה.

<אן רייפלד-ביגמן: אבל כלה דברים האלה תמיד לא בנקודה של לחסום את איקס מלקבל ווי.

<אן רייפלד-ביגמן: האיזונים מאוד עדינים.

<אן רייפלד-ביגמן: אי אפשר להגיד עכשיו לכל בעלי הניקיון בשירות המדינה יהיה מבחן לרישום פלילי, כי זה לא מעניין.

<אן רייפלד-ביגמן: זה לא נכון.

ניסן סלומינסקי: את בעצמך אמרת שצריך לעשות את זה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מדברים על ה"צריך" הזה.

<אן רייפלד-ביגמן: לכן גבי עומדת על נהלים פנימיים שיהיו מאוד מפורטים.

<אן רייפלד-ביגמן: התשובה לא צריכה ולא אמורה לדעתי להיות בחוק.

ניסן סלומינסקי: זה סיפור נפרד אם זה צריך לבוא בחוק או צריך לבוא בתוספת או בנהלים.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מדברים קודם כל כדי להבין, שצריך לעשות את האיזונים האלה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו צריכים להתקדם.

<מירה סלומון: מירה סלומון מהמרכז לשלטון המקומי, אני מהנהנת, אבל רוצה שיהיה ברור גם לפרוטוקול שאני כמובן מסכימה עם הדברים שנאמרו על ידי עורכת הדין פיסמן ועם הדברים שאמרה אן.

<מירה סלומון: אנחנו סבורים שאותן הסמכויות ואותם השיקולים צריכים להיות גם על הרשויות המקומיות.

ניסן סלומינסקי: לגבי הפיקוח הבנתי שרמות אמרה שהיא לא לוקחת על עצמה אז נצטרך למצוא גוף אחר או לחייב גוף.

ניסן סלומינסקי: אני לא רוצה שנכתוב שצריך ובסוף תשארנה מילים ריקות.

ניסן סלומינסקי: לפני שנאשר את החוק אני צריך לדעת שיש דבר כזה.

<גבריאלה פיסמן: אני אבקש להעלות את הנושא לדיון אצל שרת המשפטים.

<גבריאלה פיסמן: אני מקווה שיימצא לכך מענה.

<גבריאלה פיסמן: בכל מקרה אמירה של הוועדה בוודאי לא תזיק.

רויטל סויד: בלשכת עורכי הדין ובטח בנציבות צריך פונקציה שתקלוט את הכול.

ניסן סלומינסקי: החלום שלי היה שיקימו מערכת שתקלוט, תעשה את הבדיקה ותעביר לגופים.

ניסן סלומינסקי: אמרו לי שבוועדת קנאי העלו את זה והתברר שבגלל שיש שפע אדיר של מכרזים זה צריך להיות גוף גדול מידי שאין סיכוי.

ניסן סלומינסקי: לכן ניסינו להתחיל לצמצם את זה ולראות לפחות שלמשל במשרדים זה יגיע לאחראים על הביטחון לא לקב"ט של כל בית ספר.

ניסן סלומינסקי: בדרך כלל הפונקציות האלה נבחנו והן עוברות הכשרות.

ניסן סלומינסקי: הוא יבדוק ויראה אם זה רלוונטי לאותו מכרז בבית ספר מסוים אז הוא יעביר להם, אם לא, הוא לא יעביר.

ניסן סלומינסקי: זו פונקציה אחת שדברנו עליה מבחינת הבדיקה.

ניסן סלומינסקי: אני חשבתי שבנציבות יעשו את זה לכל המכרזים.

ניסן סלומינסקי: אן מדברת על כאלה שלא עוברים מכרזים.

ניסן סלומינסקי: חשבתי שיעשו את זה שהנציב או סגנו יעשו את זה על כל המכרזים ורק מה שהם חושבים שרלוונטי לאותו מכרז, יעבירו.

ניסן סלומינסקי: מתברר שזה גדול מידי וזה צריך לרדת קצת מהרמה של הנציב לרמות רחבות יותר אבל עדיין פונקציות רציניות שיוכלו לעשות את זה.

ניסן סלומינסקי: סיפור שני הוא שאני רוצה שתהיה בדיקה, שיהיה פיקוח.

ניסן סלומינסקי: הכוונה היא שכל מי שנכנס לרישום הפלילי, יש רישום מי נכנס, מתי נכנס ועל מה.

ניסן סלומינסקי: צריך להיות משהו שיפקח ויוכל לבדוק אצל אותו אחד למה נכנס לשם.

רויטל סויד: זה לא קשור לסעיף 11.

ניסן סלומינסקי: דברנו באופן כללי.

ניסן סלומינסקי: רצינו להטיל את זה על רמות.

ניסן סלומינסקי: אם רמות לא תוכל לעשות את זה צריך להימצא גוף אחד לעשות את שתי הבדיקות.

רויטל סויד: אתה מדבר על פיקוח על המשטרה?

ניסן סלומינסקי: על מי שנכנס לרישום.

ניסן סלומינסקי: אותם אלה שנכנסים לרישום.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נותנים כאן לשפע גדול של גופים להיכנס לרישום של המשטרה.

ניסן סלומינסקי: יש כאן כמה רמות של כניסה.

ניסן סלומינסקי: בכל אופן שלא יהיה מצב שמישהו שיש לו רשות ייכנס כדי לבדוק את הרישום הפלילי של החבר של הבת שלו.

ניסן סלומינסקי: אם יש פיקוח, כל אחד ידע שישאלו אותו למה הוא נכנס ומה הוא היה צריך.

ניסן סלומינסקי: זה נותן הגנה מסוימת.

<נועה ברודסקי-לוי: בוועדת קנאי דובר על גוף באופן כללי לכלל המשק לא רק עבור הנציבות, דובר שזה לא מעשי כרגע.

<נועה ברודסקי-לוי: אני לא בטוחה שלגבי הנציבות אנחנו לא יכולים לקבוע משהו אחר, זה בכל זאת סדר גודל אחר.

<נועה ברודסקי-לוי: לכן אני מציעה שנחשוב על כיוון של לקבוע במפורש שהמידע יעבור סינון לפני שהוא מגיע לכל ועדת בוחנים.

ניסן סלומינסקי: בוודאי שכן.

<נועה ברודסקי-לוי: לפי מה שאני מבינה זה נכון שרק הקב"טים מקבלים, אבל בסופו של דבר זה עובר לכל ועדת בוחנים וזה מה שדיברנו בפעם הקודמת, שאם הקב"ט לא יכול בעצמו להחליט על שיקול דעת אני מבינה, אבל יכול להיות בנהלים שלהם הם צריכים לקבוע מראש איזה מידע רלוונטי לאיזה תפקיד ושאותו קב"ט יעשה את הסינון כשהוא מעביר, בלי עניין של שיקול דעת, אלא לפי עבירות.

<נועה ברודסקי-לוי: איזה עבירות הוא כן מעביר לוועדת בוחנים?

<נועה ברודסקי-לוי: על איזה נושא?

<נוחי פוליטיס: זה צריך להיות שילוב בין הקב"ט לבין פונקציה מאוד בכירה במשאבי אנוש, שתעשה סנכרון בין הנתיב של המידע לבין הכישורים הרלוונטיים לתפקיד.

רויטל סויד: בגופים כמו נציבות המדינה ולשכת עורכי הדין צריך להיות ממונה.

ניסן סלומינסקי: יש.

ניסן סלומינסקי: בלשכת עורכי הדין יש פונקציה מיוחדת שרק הוא מקבל.

<סוזי עוזסיני ארניה: ממונה על ההתמחות.

<סוזי עוזסיני ארניה: ככל שזה מועבר לוועד המרכזי, זה מועבר בעילום שם.

<סוזי עוזסיני ארניה: זאת אומרת שרק הוא חשוף לזה במסגרת תיקי ממונה.

ניסן סלומינסקי: רק אדם אחד.

<סוזי עוזסיני ארניה: רק אדם אחד מעביר את זה בעילום שם לוועד המרכזי.

רויטל סויד: בלשכת עורכי הדין זה יותר קל כי בלשכת עורכי הדין אתה רוצה לבחון מתמחים פוטנציאליים ולראות את ההתאמה שלהם למקצוע ואז זה קצת יותר ברור.

רויטל סויד: בנציבות המדינה, אם מישהו צריך תפקיד מסוים ויש לו הרשעה בין אם זה בעבירות תכנון ובנייה אפילו גרימת מוות ברשלנות או תאונת דרכים, זה לא דבר שצריך לעבור.

רויטל סויד: אבל זו פונקציה אחת, זה לא משרד או לשכה שצריכה להיות את המסננת הזאת.

ניסן סלומינסקי: אז אנחנו מחפשים את הפונקציה הזו.

ניסן סלומינסקי: ממונה על הביטחון בכל משרד.

רויטל סויד: למה אי אפשר להגיד פונקציה שהם יחליטו.

ניסן סלומינסקי: אמרו שהממונה על הביטחון זו תהיה הפונקציה.

ניסן סלומינסקי: הם מכשירים אותו.

ניסן סלומינסקי: ליאורה מעבירה להם הכשרות.

ניסן סלומינסקי: אני לא רוצה קב"ט של כל בית ספר לכן אמרנו ממונה על הביטחון, זה נניח ממונה על הביטחון במשרד החינוך.

ניסן סלומינסקי: גם לביטוח לאומי שהוא גוף גדול יש לו ממונה על הביטחון שלו.

ניסן סלומינסקי: אני יכול לסמוך על זה כי זה אדם שנבחר בבדיקות קפדניות והוא עובר הכשרות.

<רות קנאי: שתי הבהרות: הגוף המפקח שחשבנו עליו בוועדה, רמות, היו לו פונקציות נוספות לא רק הפונקציה הזאת.

<רות קנאי: היו לו כמה וכמה פונקציות שלטעמי מאוד חשובות.

<רות קנאי: דבר שני, הגוף שלא המלצנו לעשות אותו בגלל הקושי, הוא גוף הרבה יותר גדול ויכול היה אולי אפילו להעביר מידע לגופים פרטיים איך שהיינו בונים אותו.

<רות קנאי: בדיעבד יש לי היום קצת צער, כאשר אמרנו שאנחנו לא יכולים להקים גוף כזה, חשבנו שאת החוק הזה יעבירו תוך שנה שנתיים והרעיון שלנו היה שיוכלו להעביר את החוק הזה תוך שנה שנתיים.

<רות קנאי: כשהחוק הזה ממילא נדחה כל כך הרבה זמן, אני כבר לא יודעת אם היה אפשר לעשות דברים יותר טובים או לא.

ניסן סלומינסקי: מהרגע שלקחנו אנחנו רוצים לסיים.

<נוחי פוליטיס: מאוד בולט בדיון שיש חשיבות גדולה לכך שיהיה ממונה רישום פלילי בכל משרד.

<נוחי פוליטיס: את זה אולי כן יהיה אפשר לעשות באמצעות החוק הזה.

<נוחי פוליטיס: כי היום קבלת הרישום הפלילי ושיקול הדעת למי להעביר בלועה בתוך עוד הרבה סמכויות אחרות של אגף הביטחון בכל משרד.

<נוחי פוליטיס: אגף הביטחון בכל משרד, כשהוא בוחן מועמד לתפקיד, האאוטפוט שלו הוא "go, no go".

<נוחי פוליטיס: האם האדם הזה יכול להיכנס לתפקיד או לא.

<נוחי פוליטיס: יש רזולוציות יותר עדינות שאנחנו מדברים עליהם כאן בדיון ויכול להיות שכדאי לחשוב על אפשרות כזו של מינוי ממונה רישום פלילי במשרד, שלמשרד יהיה שיקול דעת האם הממונה הזה יהיה חלק מאנשי אגף הביטחון או שהממונה הזה יהיה חלק מאנשי אגף ההון האנושי.

<נוחי פוליטיס: אבל שהוא יהיה האסמכתא לשאלות ומטבע הדברים גם לביקורת, למעקב מה עושים עם הרישום הפלילי.

ניסן סלומינסקי: הרעיון נכון מאוד אבל אני לא רוצה שיצא מפה שמחר כל משרדי הממשלה וכל הגופים צריכים להוסיף עוד פונקציה שלא קיימת היום.

ניסן סלומינסקי: הכוונה לתוספת כוח אדם.

ניסן סלומינסקי: לכן אני אומר שזה צריך להיות מישהו מתוך המערכת.

<נוחי פוליטיס: אנשים ממילא עוסקים בזה.

ניסן סלומינסקי: אם דברו על האחראי על הביטחון אז הבנתי שזו צריכה להיות פונקציה שקיימת ויש מתחתיו הרבה אנשים אבל יש לו את ההרשאה והוא לא מעביר לאחד הפקידים שנמצא.

ניסן סלומינסקי: מצדי לא אכפת לי אם היו לוקחים אדם אחר ברשות.

ניסן סלומינסקי: אבל זה צריך להיות מישהו שאני יודע שנבחר בקפידה ונמצא תחת ליאורה בנושא ההדרכות.

ניסן סלומינסקי: טבעי שהאחראי על הביטחון עונה על כל הפונקציות האלה.

ניסן סלומינסקי: אני לא רוצה שיצא מכאן שצריכים להוסיף עכשיו בכל המשרדים ובכל הגופים עוד כוח אדם.

ניסן סלומינסקי: הסיכוי שזה יקרה, לא יקרה.

<נוחי פוליטיס: הטבעי הוא באמת שפונקציה כזו תהיה מתוך אגף הביטחון אבל מה שעולה בדיון הוא הצורך לסנכרן בין השיקולים של הביטחון לבין שיקולי כוח אדם.

<קריאה: ממונה כזה יכול לעשות את הסינון אחר כך של מה הוא מעביר.

<נוחי פוליטיס: ומכיוון שממילא יש אדם כזה או אנשים כאלה בכל משרד אז אין צורך בהוספת תקן.

<נוחי פוליטיס: צריך שהמשרד יגדיר מי האחראי, מי המוסמך.

ניסן סלומינסקי: אני מסכים, בהגדרה ממונה על הביטחון בראייה שלי, הכוונה טרור או פיגועים.

ניסן סלומינסקי: ביטחון זה יכול להיות גם כל דבר אחר.

ניסן סלומינסקי: כל דבר נכנס, גם ביטחון חברתי.

ניסן סלומינסקי: לכן אם הוא חושב שהאיש הזה לא יכול להיכנס לבית ספר בגלל שהוא נגוע בדברים שקשורים, בטח שזה ביטחון.

ניסן סלומינסקי: מבחינתי זה יכול להיות גם מישהו אחר אבל באופן טבעי זה הוא, אלא אם יחשבו כולם שיש פונקציה אחרת שאני לא יודע להצביע עליה כרגע.

ניסן סלומינסקי: ברשויות רצו ללכת על יועץ משפטי, בלי קשר אם זה עובד של הרשות או גוף חיצוני.

ניסן סלומינסקי: יש הרבה רשויות שיש להם יועץ משפטי חיצוני שאני לא בטוח שזה בדיוק הדבר המתאים לעשות לגבי זה.

<מירה סלומון: היועץ המשפטי ברשות הוא אחד משומרי הסף שלה בין אם הוא בהעסקה ישירה ובין אם יועץ מקומי.

<מירה סלומון: יש לו תפקידים מכוח חוק הרשויות המקומיות יעוץ משפטי.

<מירה סלומון: אנחנו לא רואים בעיה עם הסוגיה הזאת.

<מירה סלומון: אדוני צודק ואכן יש - - - ברשויות מקומיות שהן לא עיריות.

ניסן סלומינסקי: אני קצת מפחד מזה, יש לי ניסיון ארוך כראש רשות, למרות שאצלי זה דווקא היה מישהו מפנים.

ניסן סלומינסקי: זו צריכה להיות פונקציה שחיה את הנשמה של המקום, של התפקיד.

ניסן סלומינסקי: אם זה משיהו חיצוני שיכול להיות המשרד הכי טוב במדינה כיעוץ משפטי, לא הייתי חושב שהוא שייך לדברים האלה, לא הייתי נותן לו את ההחלטה בנושא הזה ברישום פלילי לגבי עובד, זה לא שייך.

ניסן סלומינסקי: אם זה יועץ משפטי שכל כולו עובד הרשות ונמצא כל הזמן וחי את זה, זה משהו אחר.

ניסן סלומינסקי: אם זה מישהו חיצוני, לא בטוח שהוא כל כך מתאים לזה.

<רות קנאי: התלבטנו על זה בוועדה.

<רות קנאי: אני לא זוכרת מה עשינו בסוף.

<רות קנאי: דברנו על כל עורכי הדין הפרטיים של הרשות.

ניסן סלומינסקי: משרד חיצוני שנותן שירות לרשות, יכול להיות המשרד הכי טוב אבל להערכתי הוא לא רלוונטי לדבר כזה, זה לא שייך.

<גבריאלה פיסמן: אני באמת חושבת שזה לא לרמה של חקיקה ראשית.

ניסן סלומינסקי: צריך לעשות את ההבחנה ביניהם.

<נועה ברודסקי-לוי: לדיון הבא נחשוב על נוסח של ממונה על רישום פלילי שמסנן את המידע שעובר לכל ועדה בתוך אותו משרד.

<נועה ברודסקי-לוי: דבר נוסף, בסעיף 11, הקריטריונים שנקבעו להוספת גופים בעתיד.

<נועה ברודסקי-לוי: אלה קריטריונים כיצד להחליט בעתיד איך להוסיף גופים נוספים.

<נועה ברודסקי-לוי: הסעיף המוצע מבקש להוסיף מנגנון שקובע איך נבחן בעתיד איזה גופים להוסיף לתוספת הראשונה באישור הוועדה.

<נועה ברודסקי-לוי: אמות מידה איך לבחון את זה בעתיד.

<גבריאלה פיסמן: יש לי תחושה שהתייחסנו לזה.

<נועה ברודסקי-לוי: אמרת את זה כשהקראת את הסעיף אבל לא דברנו על זה בהרחבה.

<גבריאלה פיסמן: הרעיון הוא להבנות את שיקול הדעת ביחס להוספת גופים לתוספת הראשונה כשבעצם יש את רשויות החקירה שהם לא משטרת ישראל או שירות הביטחון הכללי או גופי הביטחון, שלהם יימסר מידע בהיקף של עד תום תקופת המחיקה.

<גבריאלה פיסמן: זאת אומרת היקף מידע רחב יותר מהגופים של התוספת השנייה.

<גבריאלה פיסמן: מצד שני הוא מצומצם יותר להיקף המידע שנמצא בידי גופי הביטחון במשטרת ישראל.

ניסן סלומינסקי: אלה גופים שעכשיו לא קיימים.

<גבריאלה פיסמן: הם קיימים.

ניסן סלומינסקי: כי אם הם קיימים היה אפשר לחשוב אלא שיכול להיות שייוולדו במהלך התקופה.

<גבריאלה פיסמן: אנחנו מדברים על גופים קיימים שהיום אין להם סמכות לקבל מידע מהמרשם הפלילי.

ניסן סלומינסקי: למה תחשבו פתאום שכן צריך ועכשיו לא חשבתם?

ניסן סלומינסקי: הרי זה חוק שעבדו עליו כל כך הרבה ובטח חשבו על כל גוף.

<גבריאלה פיסמן: העברתי בזמנו רשימת גופים.

<נועה ברודסקי-לוי: לא חזרנו לדבר על זה כי התקדמנו ואמרנו שנחזור לזה בהמשך.

<גבריאלה פיסמן: העברנו רשימה של גופים שנתונות להם סמכויות חקירה על פי דין.

<גבריאלה פיסמן: בנוסף לזה יש גופים שלפי פקודת הפרוצדורה הפלילית עדות יש לשרת המשפטים או לשר לביטחון פנים אפשרות להסמיך אותם בסמכויות חקירה איטיות.

<גבריאלה פיסמן: לכן אין בהכרח אפשרות להגדיר מראש את כל גופי החקירה שנתונות לסמכויות חקירה אבל אנחנו סבורים שלאותם גופים שניתנו סמכויות לחקור עבירות פליליות על פי דין לאותם גופים, נכון שתהיה פרושה התמונה הפלילית הרלוונטית של האדם שהם חוקרים או של אנשים רלוונטיים כדי להתחקות אחרי כניסה של עבריינים.

ניסן סלומינסקי: אז למה לא הכנסנו אותם עכשיו?

<גבריאלה פיסמן: יש כאלה שנכנסו כבר עכשיו.

<גבריאלה פיסמן: אם לא, אז אנחנו מבקשים שהקטגוריה הזאת תהיה.

<גבריאלה פיסמן: לא כולם פנו אלינו.

<גבריאלה פיסמן: אנחנו לא מנדבים את המרשם הפלילי.

<גבריאלה פיסמן: בגדול אנחנו חושבים שכל הגופים שיש להם סמכויות חקירה צריכים להיכנס לפה וזו קטגוריה הכרחית.

<גבריאלה פיסמן: יש את הסמכויות האיטיות שקשה כרגע להגדיר, זה חייב להיות משהו משתנה.

<גבריאלה פיסמן: למשל מלמ"ב זה גוף שיש לו סמכויות חקירה וסמכויות החקירה שלו ניתנו בהסכמה של השר לביטחון פנים כי אין לו בכלל חוק ספציפי.

<גבריאלה פיסמן: אז אני לא יכולה כל דבר להגדיר מראש וסמכויות החקירה ניתנו לתקופות קצובות.

<גבריאלה פיסמן: לא כל דבר אפשר להגדיר.

ניסן סלומינסקי: אם זה יהיה באישור הוועדה, אז בסדר, כי על כל גוף כזה אם יהיה צורך יהיה דיון.

ניסן סלומינסקי: אם את אומרת שנותנים לפעמים לגוף לתקופה מסוימת סמכויות חקירה, אז כמובן שהאישור להיכנס למרשם הפלילי יהיה רק לתקופה מסוימת.

ניסן סלומינסקי: אם זה בלי אישור אז לא עשינו כלום.

ניסן סלומינסקי: כל הדיון שלנו לריק.

ניסן סלומינסקי: הייתם יכולים להכניס רק גוף אחד שעליו אין ויכוח ואחר כך הייתם יכולים להוסיף לבד את כל ה-40 או 50 או מאה גופים.

<גבריאלה פיסמן: הקטגוריה הנוספת היא גופים ובעלי תפקידים שקשורים להליך הפלילי.

<גבריאלה פיסמן: אנחנו מדברים על היועץ המשפטי לממשלה, התביעה, הפרקליטים, תובעים בבתי הדין למשמעת, פסיכיאטר מחוזי שיכול ללוות הליך פלילי, בתי משפט, קצין מבחן, ועדת שחרורים, נשיא המדינה, הרשות לשיקום האסיר.

<גבריאלה פיסמן: כל הגופים שהם גופים רלוונטיים להליך הפלילי הם גופים שבתפיסה שלנו נכון שיעמוד בפניהם המידע בהיקף הרחב יותר של תום תקופת המחיקה.

<גבריאלה פיסמן: קטגוריה נוספת, גופים ובעלי תפקידים שהמידע נדרש להם מטעמים של ביטחון המדינה.

<גבריאלה פיסמן: בקטגוריה הזו נמצאים כרגע פרט ח', אותם גופים שמנויים בחוק להסדרת הביטחון.

<גבריאלה פיסמן: חלקם גופים פרטיים שהמדינה רואה חשיבות בזה שהגופים האלה יקבלו מידע אודות העובדים שלהם נוכח האינטרס הביטחוני שעומד בבסיס אותם גופים, למשל גופי תקשורת או גופי תשתיות אחרים שהמידע הזה נדרש כדי להבטיח שלא תהיה נגישות לתשתיות על ידי גורמים שיש חשש שיסכנו את ביטחון המדינה.

<גבריאלה פיסמן: גורמים שממנים בעלי תפקידים בשירות הציבורי.

<גבריאלה פיסמן: כאן נמצאים בעלי תפקידים בכנסת, בממשלה וכמובן שרים.

<גבריאלה פיסמן: הקטגוריה האחרונה היא גופים שקשה לנו קצת להגדיר תחת שם מאחד, חשבנו שמה שמשותף להם שהמידע נדרש להם לצורך אינטרס ציבורי חיוני בהיקף רחב, שהחשיבות היא חשיבות רחבה יותר מאשר ביחס לאותם מקרים שמופיעים בתוספת השנייה.

<גבריאלה פיסמן: פה אנחנו מדברים על כל מיני גופים שבמהות יותר גופי העסקה או גופים מקבלי החלטות דוגמת עובדים סוציאליים או בנק ישראל לצורך מתן רישיון בנק.

<גבריאלה פיסמן: הממונה על שוק ההון.

ניסן סלומינסקי: בנק ישראל את מי הוא בודק?

ניסן סלומינסקי: את בעל הבית?

ניסן סלומינסקי: את בעלי המניות?

<גבריאלה פיסמן: הוא בודק את בעלי השליטה ובעלי תפקידים בכירים.

<גבריאלה פיסמן: אנחנו ממש לא מדברים על עובדי הבנק, לצערנו זה לא נותן מענה לפרשת אתי אלון.

ניסן סלומינסקי: עובדים בכירים או בעלי שליטה?

<גבריאלה פיסמן: בעלי שליטה זו קטגוריה אחת.

<ליאורה סולטן: למשל מסלקה, הם בודקים את מי שמקבל את היתר השליטה.

<ליאורה סולטן: יש כמה קטגוריות, אבל רק את מי שמקבל את ההיתר.

ניסן סלומינסקי: נניח גוף שנותן אשראי, היום יש אצל דורית סלינגר יש את כל האשראי החוץ בנקאי.

<ליאורה סולטן: נכון, היא חתומה על הבקשה, שאדוני יבין כמה הדרגה היא גבוהה.

ניסן סלומינסקי: תבדוק גם את זה כדי לדעת למי לתת אישור מבחינת גופי האשראי החוץ בנקאי.

ניסן סלומינסקי: זה חשוב.

<ליאורה סולטן: גם הם נבדקים, מי שמקבל את ההיתר.

ניסן סלומינסקי: עכשיו זה מעבר שהגוף הזה מתארגן, חלקם גופים מדהימים וחלקם גופים שהיו על הגדר.

ניסן סלומינסקי: יש צורך גדול מאוד שם.

<ליאורה סולטן: יש גם גופים ייעודיים שלהם ספציפיים מפנים ואז זה לפי סעיף 6, זה פשוט היקף יותר מצומצם.

<ליאורה סולטן: זה גם זה וגם זה וזה מוסדר או בחוק ייעודי או על פי סעיף ל"ב בתוספת הראשונה.

<רות קנאי: צריך לראות את התמונה הכללית.

<רות קנאי: זה לא כל אלה הגופים רוצים להכניס אותם.

<גבריאלה פיסמן: כרגע לא הוספנו שום דבר.

<רות קנאי: יש הרבה גופים שהם מתאימים לקטגוריות האלה ונמצאים כבר בתוך.

<גבריאלה פיסמן: כולם.

<גבריאלה פיסמן: כרגע לא הוספנו שום דבר.

<גבריאלה פיסמן: התיקון היחיד שביקשתי זה לגבי רשויות מקומיות.

<גבריאלה פיסמן: אבל כרגע התוספת משקפת - - -

ניסן סלומינסקי: דורית סלינגר חייבת להיות היא הרי חדשה.

<גבריאלה פיסמן: אין פה שום שינוי ביחס לתוספת הראשונה היום.

<גבריאלה פיסמן: עשינו סדר וקבענו את סוגי הגופים שנכון להכניס אותם.

<גבריאלה פיסמן: לקחנו את כל הגופים של התוספת הראשונה, מיפינו אותם לקטגוריות ואמרנו שהקטגוריות האלה הן הקטגוריות שלתפיסתנו נכון לאפשר קבלת מידע בהיקף רחב יותר.

<גבריאלה פיסמן: אין פה שום שינוי ביחס למצב הקיים רק הבנייה של שיקול הדעת וקבוצות.

ניסן סלומינסקי: ניסיתי להגיד שכן צריך להיות שינוי כי יש גופים חדשים, לדוגמה הגופים של האשראי החוץ בנקאי שנכנסים עכשיו תחת המסגרת של בריס הקטן ועם פיקוח והכנסנו את זה.

ניסן סלומינסקי: החליטו להכניס את זה לדורית סלינגר, יכול להיות שהיינו מחליטים בכלל לקחת מישהו אחר לגמרי.

ניסן סלומינסקי: היא לא הייתה קיימת בהכנת החוק.

<גבריאלה פיסמן: לכן היה חשוב לנו להבנות את שיקול הדעת כדי שיהיה ברור אלו גופים יכולים בפוטנציה להיכלל בתוספת הראשונה.

<רות קנאי: הכוונה היא בשביל העתיד.

<רות קנאי: זה ניסיון להראות עד עתה לא היו שום קריטריונים מה היה יכול להיכנס לתוספת הראשונה וכאן היה ניסיון בוועדה להבנות את זה ולומר מה יכול להיכנס.

<רות קנאי: הערה נוספת בקשר לגוף מס' 5, שזה גוף שיש בו פגיעה יותר גדולה.

<רות קנאי: צריך להבין שזה בעצם חוזר לגופים של התוספת שמה שהיום היא התוספת השנייה, לגופים שמקבלים היום מידע בצורה יותר מצומצמת וזה היה קשה מאוד לבנות ולראות איזה מהגופים האלה יכול להיות שבכל זאת ייכנסו לתוספת הראשונה וזה הניסיון לסכם את זה.

<רות קנאי: אבל זה לא משהו שמכניס את כל הגופים האלה פנימה.

<נועה ברודסקי-לוי: נמשיך בסעיף 12 וכמו שסיכמנו נעבוד על נוסחים.

<נועה ברודסקי-לוי: גם לגבי הנציבות וגם לגבי לשכת עורכי הדין ששונים מיתר הגופים של התוספת וגם רואים את זה בקריטריונים שאנחנו מסתכלים והם זרים לתופסת הזו ולרציונאליים.

<נועה ברודסקי-לוי: נצטרך לדבר עליהם ונדבר גם על הנושא של היקף המידה לגבי כל דבר.

ניסן סלומינסקי: לשכת עורכי הדין היא ייחודית פה בגלל שיש לה חוק משלה.

ניסן סלומינסקי: לשכת רואי החשבון או יועצי המס, אין להם אותו דבר כי אין להם חוק.

<גבריאלה פיסמן: יש להם חוק.

ניסן סלומינסקי: והם כן מקבלים?

<גבריאלה פיסמן: בתוספת השנייה לא בתוספת הראשונה.

<גבריאלה פיסמן: בהיקף המצומצם לא בהיקף הרחב של לשכת עורכי הדין.

ניסן סלומינסקי: שם הם גם בנויים כמו לשכת עורכי הדין?

ניסן סלומינסקי: שיש אדם אחד ספציפי שאחראי על זה ומקבל?

ניסן סלומינסקי: איך זה הולך שם?

<גבריאלה פיסמן: מדובר ב-400 חיקוקים, לכן היה צורך לעשות סדר בתוך הדבר הזה.

<גבריאלה פיסמן: אני באמת לא זוכרת כל אחד מה-400 מי מקבל מה.

<גבריאלה פיסמן: באופן עקרוני אני בוודאי מסכימה עם אדוני שקבלת המידע צריכה להיות כמה שיותר מצומצמת.

ניסן סלומינסקי: אז מי בודק את זה?

<ליאורה סולטן: אני.

<ליאורה סולטן: בתוספת הראשונה גופים מצומצמים יותר והתוספת השנייה סעיף 6 זה כל ה-400.

ניסן סלומינסקי: שגם אותם את מתדרכת?

ניסן סלומינסקי: גם שם את מוודאת שיש אדם אחד?

<ליאורה סולטן: זה מאוד תלוי.

<ליאורה סולטן: לפעמים יש מי שהוסמך אז זה יותר מאדם אחד.

<ליאורה סולטן: אני גם הסברתי על כל מקרה הם עצמם עוברים גם תדרוך גם חותמים על תצהיר וגם על בקשה משפטית לחלוטין.

<ליאורה סולטן: כולם עוברים את אותו עניין.

<חגית לרנאו: מתי?

<חגית לרנאו: בפעם הראשונה שהם פונים אליך?

<ליאורה סולטן: לא, בכל עדכון גם.

<ליאורה סולטן: זה מה שניסיתי להסביר, גם אם היום לשכת עורכי הדין משתנה מי שאחראי על המתמחים, חייב להעביר אלי עדכון, אני חייבת לבדוק אותו מבחינת ביטחון ומבחינה משפטית אם הוא צריך להיות ורק אחר כך יש אישור לזה והוא ממשיך לעבודה.

<ליאורה סולטן: הוא נכנס למערכת שלנו.

<חגית לרנאו: וגופים שאין גורם ספציפי?

<ליאורה סולטן: אין דבר כזה.

<ליאורה סולטן: לא יהיה.

<נועה ברודסקי-לוי: נעבור לסעיף 12 ואני מציעה את אותו נוסח שנכניס לסעיף 11 לגבי הנושא של ההדרכה וההכשרה של כל גורם.

<נועה ברודסקי-לוי: יכול להיות שצריך להכניס את זה בסעיף כללי.

<נועה ברודסקי-לוי: נבחן את זה.

<נועה ברודסקי-לוי: "12.

<נועה ברודסקי-לוי: מסירת מידע מהמרשם הפלילי לשם מתן זכות או ביטול זכות.

<נועה ברודסקי-לוי: (א) המשטרה תמסור מידע מן המרשם הפלילי על אודות מבקש זכות או בעל זכות, לבעלי התפקידים ולגופים המנויים בתוספת השנייה, על פי דרישתם, אם מבקש הזכות או בעל הזכות נתן את הסכמתו לכך, לעניין סעיף זה, "מידע מן המרשם הפלילי" - למעט מידע על פרטי רישום שהתיישנו או שנמחקו.

<נועה ברודסקי-לוי: (ב) (1) המידע כאמור בסעיף קטן (א) יימסר לבעלי התפקידים ולגופים המנויים בטור א' ובטור ב' בתוספת השנייה, רק למטרות המנויות לצדם בטור ג' באותה תוספת.

<נועה ברודסקי-לוי: (2) על אף הוראות פסקה (1) אם חיקוק המנוי בחלק א' לתוספת השנייה מסמיך לשקול מידע פלילי לצורך בחינת זכאות של מבקש זכות לקבל זכות או של בעל זכות להחזיק בזכות או לצורך בחינה של ביטול זכות, יראו את ההסמכה האמורה כהסמכה לשקול מידע פלילי לכלל הצרכים האמורים, וכן לצורך חידוש זכות, בחינה תקופתית חוזרת של הזכאות להחזיק בזכות וקבלת החלטה בדבר נקיטה בהליכים משמעתיים עקב עבירה פלילית.

<נועה ברודסקי-לוי: (ג) זכאות גופים או בעלי תפקידים לקבל מידע מהמרשם הפלילי לשם מתן זכות או ביטול זכות, תיקבע בחיקוק אם קבלת המידע מוצדקת בהתאם לתכלית אחת או יותר מהתכליות המנויות בפסקאות (1) עד (3) שלהלן, אלא אם כן נקבעה באותו חיקוק תכלית ראויה אחרת המצדיקה זאת: (1) המידע נדרש לבעל התפקיד או לגוף לשם הגנה על קטינים וחסרי ישע.

<נועה ברודסקי-לוי: (2) המידע נדרש לבעל התפקיד או לגוף לעניין עיסוק במקצוע או מינוי לתפקיד הכרוכים ביחסי נאמנות או אמון מיוחדים.

<נועה ברודסקי-לוי: (3) המידע נדרש לבעל התפקיד או לגוף לשם מניעת פגיעה בגופו של אדם או בבריאותו או לשם שמירה על אינטרס ציבורי חיוני .

<נועה ברודסקי-לוי: (ד) השר, בהתייעצות עם השר לביטחון הפנים, רשאי בצו – (1) לשנות את חלק א' של התוספת השנייה ולהוסיף לו גופים ובעלי תפקידים שנקבעו בחיקוק בהתאם לתנאים כאמור בסעיף קטן (ג).

<נועה ברודסקי-לוי: (2) באישור ועדת החוקה חוק ומשפט של הכנסת, מטעמים מיוחדים, לשנות את חלק ב' של התוספת השנייה ולהוסיף לו גופים ובעלי תפקידים שהמידע נדרש להם מהטעמים המפורטים בפסקאות (1) (2) או (3) שבסעיף קטן (ג) כאשר מתן הזכות שבשלה מתבקש המידע אינו על פי חיקוק.

<נועה ברודסקי-לוי: (ה) אין באמור בסעיפים קטנים (ג) ו-(ד)(1) כדי למנוע מסירת מידע פלילי לגוף הזכאי לפי חיקוק לקבל את המידע, אף אם טרם הוסף לחלק א' של התוספת השנייה כאמור בסעיף קטן (ד)(1).

<נועה ברודסקי-לוי: (ו) הסכמה כאמור בסעיף קטן (א) תינתן בכתב לפי הטופס שבתוספת השלישית ותישמר בידי מבקש המידע בדרך ולתקופה שתיקבע בתקנות .

<נועה ברודסקי-לוי: )ז (ניתנה הסכמה של מבקש זכות או בעל זכות למסירת מידע מהמרשם הפלילי על אודותיו כאמור בסעיף קטן (א), לא תידרש הסכמה נוספת שלו למסירת מידע כאמור לשם בדיקה תקופתית חוזרת של הזכאות להחזיק בזכות, ביטול זכות, התלייתה, סיוגה, חידושה או לצורך קבלת החלטה בדבר נקיטת הליכים משמעתיים עקב עבירה פלילית".

<נועה ברודסקי-לוי: אני רק אומר שחשבנו שצריך אישור של ועדת חוקה, אם זה לא הוסף בוועדה אחרת של הכנסת במסגרת חיקוק אחר, שכן יהיה אישור של ועדת חוקה לכל גוף נוסף.

<נועה ברודסקי-לוי: שזה יהיה גם ב(ד)(1).

<נועה ברודסקי-לוי: יש לזה הסכמה.

<נועה ברודסקי-לוי: אם זה הוסף בתקנות בחוק או בתקנות בוועדה אחרת של הכנסת, אז צריך אם גם אז רוצים שיעבור לוועדת חוקה או שזה רק אם זה לא עבר ועדה אחרת.

ניסן סלומינסקי: לגבי ועדה אחרת יש לי קצת בעיה.

ניסן סלומינסקי: אני מניח שכל הוועדות הן רציניות, אבל חלק מהוועדות בכלל לא רואות את התמונה הכוללת.

ניסן סלומינסקי: הייתי רוצה שזה יהיה מרוכז, אם בוועדה חוקה, אז שהכול יהיה מרוכז אצלנו.

<נועה ברודסקי-לוי: אני אבדוק את זה.

<גבריאלה פיסמן: צריך להביא בחשבון שיש הרבה מאוד חיקוקים כאלה ולכן המשמעות היא שכל הליך חקיקה שיתקיים בוועדה אחרת - - -

ניסן סלומינסקי: חיקוק שמאפשר גישה?

<גבריאלה פיסמן: שמאפשר גישה.

<גבריאלה פיסמן: אני חושבת שראיית הרוחב של הוועדה מאוד חשובה.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה להבין בבקשה את סעיף (ז).

<גבריאלה פיסמן: סעיף 12 זה הסעיף שמאגד עכשיו את המסה הגדולה של 400 הגופים שאנחנו מדברים עליהם בהיקף המידע שהוא המצומצם ביותר.

<גבריאלה פיסמן: הוא מבקש לעשות סדר.

<גבריאלה פיסמן: היום אנחנו מדברים על 400 חיקוקים שמפוזרים בכל החקיקה.

<גבריאלה פיסמן: אנחנו מכירים את הקושי הזה מהעבודה השוטפת שלנו.

<גבריאלה פיסמן: התחושה שלנו היא שהדברים יכולים לפעמים מתחת לרדאר של משרד המשפטים ותחת הרדאר של ועדת חוקה.

<גבריאלה פיסמן: חוק המרשם הפלילי צריך לאגד בתוכו את כל הגופים שמקבלים מידע מהמרשם הפלילי כדי לאשר את אותה ראיית רוחב שאדוני דיבר עליה.

<גבריאלה פיסמן: כאן אנחנו מפנים לתוספת השנייה שמאגדת את כל הגופים האלה.

<גבריאלה פיסמן: אנחנו מבנים את שיקול הדעת.

<גבריאלה פיסמן: קובעים מהם אמות המידה להכללה של גופים בתוספת השנייה.

<גבריאלה פיסמן: מהו המנגנון ומהם התנאים ומה יהיה השימוש בגופים האלה.

<גבריאלה פיסמן: היבט נוסף שקיים כאן והוא היבט שלא קיים ביחס לגופים של התוספת הראשונה הוא הנושא של הסכמת בעל הזכות למסירת המידע.

<גבריאלה פיסמן: מאחר שרוב הגופים שכלולים בו הם גופים שהם נותני רישיון או גופים שאנחנו קוראים להם גופים נותני זכות או רישיון או זכות עיסוק אחרת.

<גבריאלה פיסמן: האדם רשאי להחליט האם הוא נותן את הסכמתו למסירת המידע או לא נותן את הסכמתו למסירת המידע.

<גבריאלה פיסמן: הוא בוחר בסוג אחר או מוותר על הרישיון או שיחשוב נותן הרישיון אם הוא מעוניין או לא מעוניין לתת לו מהסיבות האלו.

ניסן סלומינסקי: מה שהיה קודם אצל מעסיק פרטי, ברגע שאת מעמידה את זה להסכמה של האיש, לא שהגוף רשאי לקבל.

<גבריאלה פיסמן: זה היה קיים גם כיום ולהפך, חשוב לנו שאדם ידע שהוא לא חייב למסור את המידע, זה וולונטארי ואם הוא מעדיף משיקולים שלו שהמידע לא יעבור לבחור בזכות עיסוק אחרת - - -

ניסן סלומינסקי: את מדברת על סעיף (ז)?

<גבריאלה פיסמן: ב-12(א) אנחנו מדברים על ההסכמה.

<גבריאלה פיסמן: אם מבקש הזכות או בעל הזכות נתן הסכמתו.

<נועה ברודסקי-לוי: בהתאם למה שעשינו בסעיף 11 שנוסיף שזה לעניין התפקיד הספציפי או הזכות המבוקשת כי אז עלה הנושא הזה שזה לא יהיה תפקיד חדש.

ניסן סלומינסקי: כלומר כל התוספת של סעיף (2) היא לא על פי דרישת הגוף אלא על פי הסכמה של האיש?

<גבריאלה פיסמן: זה תמיד על פי דרישת הגוף.

ניסן סלומינסקי: אבל צריכה להיות לפני כן הסכמה של האיש?

<גבריאלה פיסמן: צריכה להיות הסכמה של האדם.

ניסן סלומינסקי: בגופים של תוספת א', שם אין צורך בהסכמה.

ניסן סלומינסקי: שם הגוף מקבל בלי קשר.

<גבריאלה פיסמן: שם אין צורך בהסכמה, יש לנו את הנושא שעסקנו בו לפני שלושה דיונים בעניין ההודעה.

<גבריאלה פיסמן: יש קשר בין מתן ההודעה להסכמה.

<גבריאלה פיסמן: הדיון שלנו היה האם עצם מתן ההסכמה פותר מחובת הודעה.

<גבריאלה פיסמן: אלה גופים שהמחוקק מחייב הסכמה של בעל הזכות.

ניסן סלומינסקי: אם הוא לא ייתן הסכמה אז באופן טבעי הוא יוצא מהמכרז?

<גבריאלה פיסמן: זה לשיקולו של נותן הזכות.

<קריאה: בפרקטיקה, כן.

ניסן סלומינסקי: במציאות היום, אם הוא לא מסכים אז למעשה הוא יוצא מהמשחק.

<גבריאלה פיסמן: יש נפקות לזה שאדם מסרב למסור מידע על עברו הפלילי לגוף שזכאי לקבל את המידע.

<גבריאלה פיסמן: זה בהחלט שיקול שנכון להביא אותו בחשבון.

<גבריאלה פיסמן: זה עד תום תקופת ההתיישנות.

<גבריאלה פיסמן: פה אנחנו מדברים על המידע בהיקף המצומצם יותר, עוד לא הגענו לתקופות.

<גבריאלה פיסמן: אני רק מזכירה שככל שאנחנו מדברים על אדם שמעד באופן חד פעמי, אנחנו מדברים על תקופה של חמש שנים מיום מתן גזר הדין, חמש שנים אם הוא לא ביצע עבירות נוספות.

<גבריאלה פיסמן: זו התקופה הרלוונטית לאותם הגופים.

ניסן סלומינסקי: כלומר אם עברו יותר מחמש שנים אז הוא יקבל דף נקי.

<ליאורה סולטן: זה לפי ההצעה החדשה, אנחנו נצמצם.

<ליאורה סולטן: היום זה שבע.

<ליאורה סולטן: כבר היום המלצתי לגופים שמחתימים את אותו אדם להסכמה, שכבר יכתבו בתוך אותו תצהיר מהו היקף המידע שהם זכאים לקבל על מנת שהוא עצמו ידע על מה מדובר, שילך לבדוק לפני, אולי יש משהו שהוא יכול לעשות, אולי לפנות ולבקש חנינה לפני.

<ליאורה סולטן: יש כל מיני תהליכים שניתן לבצע וגם שידע למה הם נחשפים.

ניסן סלומינסקי: נניח הייתה לו בעיה לפני שמונה שנים, הוא חייב לדווח על זה?

<גבריאלה פיסמן: לא.

<גבריאלה פיסמן: להפך, פה אנחנו מוסיפים את תקנת השבים.

אלעזר שטרן: אבל ההצעה אומרת שידע שיכול להיות שגם אם הוא לא ידווח הם ידעו בגלל שאלה הגופים - - -

ניסן סלומינסקי: לא, הם לא ידעו.

ניסן סלומינסקי: מה שעבר אחרי תקופת ההתיישנות לא עובר.

<ליאורה סולטן: אם זה נמצא בתוכו אין בעיה, זה ברור.

ניסן סלומינסקי: הוא יצטרך לדווח והם יכולים לקבל.

ניסן סלומינסקי: זה לא גוף א' שמקבלים גם אחרת.

<ליאורה סולטן: אחרת הם יגידו שהוא לא אמין.

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת שהאיש צריך לדעת את זה.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שאנשים לא יודעים את זה.

ניסן סלומינסקי: נניח אדם לא יודע את זה והיה לו משהו לפני שמונה שנים, הוא בדילמה, אם ישאלו אותו אם היה לו משהו פלילי הוא לא ידע מה לעשות.

ניסן סלומינסקי: אני אומר שמונה כי היום בחוק זה שבע שנים.

ניסן סלומינסקי: בחוק הזה זה יהיה חמש שנים שאחריהם זה נמחק.

ניסן סלומינסקי: הוא לא צריך לדווח וגם לא יהיה רשום.

ניסן סלומינסקי: אבל האיש לא יודע, הוא לא מכיר את כל החוקים.

אלעזר שטרן: אז אתה אומר שלא ידווח על מה שהוא לא צריך לדווח.

ניסן סלומינסקי: הוא לא יודע והוא מפחד.

ניסן סלומינסקי: אם הוא יכתוב שהוא נקי והיה לו משהו לפני שמונה שנים אז יגידו שהוא שיקר.

ניסן סלומינסקי: איך מנחים את האיש שידע מה לכתוב ומה לא.

<גבריאלה פיסמן: עוד לא הגענו לסעיפים האלה.

<גבריאלה פיסמן: יש לנו סעיף שנוגע לשאלות בדבר עברו הפלילי של אדם שאומר שאדם לא חייב לגלות מידע למי שלא זכאי לקבל אותו אם הוא התיישן או נמחק.

<גבריאלה פיסמן: מעבר לזה יש גם גיבוי מהצד השני של המעסיק שאומר שמידע על פרט רישום שהתיישן לא יובא בחשבון על ידי מי שלא זכאי לקבל אותו.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה להתקבל לעבודה באחד מהגופים האלה.

ניסן סלומינסקי: יש לי שאלון ובשאלון יש שאלה אם היה לי עבר פלילי.

ניסן סלומינסקי: נניח שהיה לי לפני שמונה שנים משהו ואני לא בקי בחוקים.

ניסן סלומינסקי: מה אני אעשה?

ניסן סלומינסקי: אם הוא אדם אמין הוא יכתוב שהיה לו משהו ומאותו רגע, בלי קשר לזה שהכול נמחק המעביד יודע שהיה לו וכל מה שעשינו לא שווה כלום, איבדנו את כל תקנת השבים.

<גבריאלה פיסמן: לא אבדתי את כל תקנת השבים כי יש לי גם גיבוי מהצד השני, יש סעיף שאומר שאסור לו להתחשב בזה.

ניסן סלומינסקי: באמת?

ניסן סלומינסקי: פסיכולוגית, אם המעסיק יודע שהיה לו לפני שמונה שנים ויש לו 20 מועמדים אחרים, מה את חושבת שהוא יעשה?

אלעזר שטרן: יש לי הצעה, אולי בטופס יהיה כתוב בחמש השנים האחרונות, שיציינו את הזמן.

<ליאורה סולטן: אי אפשר לכתוב זמן מסיבה פשוטה, כי אם יש כמה פרטי רישום זה מתארך ואנחנו נטעה אותו.

אלעזר שטרן: מה זה משנה?

אלעזר שטרן: למה נטעה אותו?

אלעזר שטרן: אם יש יותר מפרט אחד את הדבר האחרון הוא יצטרך לרשום.

<ליאורה סולטן: אם יש מספר פרטי רישום פליליים, האחרון הוא זה שגורר את כולם למעלה.

<ליאורה סולטן: אז אם הוא יכתוב בחמש השנים האחרונות יש לו רק פרט אחד, אבל יש לו עוד כמה שכן ניתן לראות אותם כי הם נגררים, אז זו תהיה בעיה.

<ליאורה סולטן: האחרון בעצם משפיע על כולם.

<ליאורה סולטן: אם הוא חוזר על אותה תופעה ומייצר לעצמו פרטי רישום, האחרון משפיע על כל מה שלמטה.

אלעזר שטרן: מה הבעיה אם תשאלי אותו על חמש השנים האחרונות, הוא יכתוב את האחרון?

<ליאורה סולטן: זה כבר משהו אחר, הזכאות שלו היא מתקופת ההתיישנות.

אלעזר שטרן: האחרון הוא בתוך החמש שנים?

<גבריאלה פיסמן: תקופת ההתיישנות מתארכת כשאדם מעד פעם נוספת.

<גבריאלה פיסמן: אם יש הרשעות נוספות בתקופת ההתיישנות - - -

ניסן סלומינסקי: אז לא נמחק שום דבר רק שיהיה חמש שנים מהאחרונה?

<גבריאלה פיסמן: זה יהיה שבע שנים במקום חמש שנים ובמקום שבע שנים זה יהיה שבע שנים מיום ההרשעה אחרונה.

<גבריאלה פיסמן: זאת אומרת שאדם שהוא רצידיוויסט התקופה שבה יחשפו למידע על עברו הפלילי היא תקופה יותר ממושכת.

אלעזר שטרן: אז אם ישאלו אותו על עבירה בשבע השנים האחרונות?

<ליאורה סולטן: צריכה להיות תקופת התיישנות בלי לנקוב בזמן.

<גבריאלה פיסמן: המטריצה היא מטריצה מורכבת.

ניסן סלומינסקי: איך כן עושים?

<גבריאלה פיסמן: אפשר לנסות ליידע את הציבור בהוראות החוק.

<גבריאלה פיסמן: אפשר לעשות את זה באתר האינטרנט של המשטרה, יש דרכים לעשות את זה.

ניסן סלומינסקי: מי יודע מה זה אתר המשטרה?

<ליאורה סולטן: היום האתר מאוד פעיל.

ניסן סלומינסקי: לא אמרתי שהוא לא פעיל אבל מי מסתכל שם?

<ליאורה סולטן: יש שם המון הסברים.

<ליאורה סולטן: נכנסים לשם אנשים שיש להם אינטרס לדעת.

<גבריאלה פיסמן: אם כותבים לך בטופס לקבלת מידע על תקופת ההתיישנות אתה רשאי להיכנס לאתר משרד המשפטים או משטרת ישראל.

<ליאורה סולטן: לא רק זה, לעיין בפלט זכות עיון לאזרח.

<גבריאלה פיסמן: בפלט זה כתוב ומחולק.

<גבריאלה פיסמן: הרשעות שטרם התיישנו, יש פירוט של הרשעות שטרם התיישנו.

<גבריאלה פיסמן: בפלט של האיש עצמו.

ניסן סלומינסקי: כדי לראות את הפלט הוא צריך להיכנס לאתר המשטרה ולהגיע לחוקר והוא לא יכול להוציא את הפלט.

<גבריאלה פיסמן: הוא לא מוציא אותו, הוא יכול להעתיק אותו על דף.

ניסן סלומינסקי: הוא יכול ככה סתם להיכנס?

ניסן סלומינסקי: הוא לא צריך ללכת לחוקר?

ניסן סלומינסקי: הסברתם לנו שזה בתחנת משטרה וחוקר מיוחד שיכול להיכנס.

<ליאורה סולטן: זה שירות לאזרח.

<ליאורה סולטן: בכל תחנה נכנס לחוקר, זה נכון שהוא נקרא חוקר אבל זה לא חוקר מיוחד, אין בעיה.

ניסן סלומינסקי: לא אמרתי שזו בעיה.

<ליאורה סולטן: זה חלק מהתהליך שהוא מתכונן.

ניסן סלומינסקי: אדם הולך למכרז - - -

<גבריאלה פיסמן: אין צורך להגיע לתחנת המשטרה.

<גבריאלה פיסמן: אפשר לכתוב בטופס את הכלל שאומר שככל שאדם הורשע פעם אחת תקופת ההתיישנות היא חמש שנים, ככל שאתה זקוק למידע נוסף אודות הרשעותיך אנא פנה לאתר המשטרה.

<שרונה עבר הדני: זה לא חמש שנים לכל עבירה.

ניסן סלומינסקי: זה יהיה לפי החוק.

<גבריאלה פיסמן: על פי ההצעה שלנו כשיש הרשעה אחת, אדם שמעד פעם אחת, תקופת ההתיישנות תהיה חמש שנים בלבד מיום מתן גזר הדין.

<קריאה: מיום סיום ריצוי העונש.

<ליאורה סולטן: אם הוא לא ריצה עונש.

<גבריאלה פיסמן: ככל שהוטל עונש מאסר זה לא נכנס לקטגוריה הזו של מידע חד פעמי.

<גבריאלה פיסמן: אפשר בעיני את האמירה כללית לומר במשטר אחד ולציין שככל שאדם מעוניין במידע נוסף אודות תקופת ההתיישנות אפשר לקבל בכתובת מסוימת.

<רות קנאי: מכל מקום דרישת ההסכמה היא הכרחית.

<רות קנאי: לא צריך בגלל דרישת ההסכמה להכביד על הקבלה.

ניסן סלומינסקי: להפך.

ניסן סלומינסקי: כשהוא ממלא את הטופס הוא לא יודע מה לכתוב.

ניסן סלומינסקי: יש מקרים שאדם נתפס בזה שהוא מילא לא נכון וזה גמר אותו לגמרי.

ניסן סלומינסקי: אם הוא לא מכיר את החוקים והוא כותב שהוא מצטער על זה אבל היה לו מקרה כזה בעברו, מבחינת המעסיק להערכתי הוא הפסיד, גם אם זה היה לפני שמונה או תשע שנים.

<רות קנאי: אבל זה לא הסעיף הזה.

<חגית לרנאו: כל מה שהוא צריך זה לתת הסכמה לקבל את המידע מהמרשם.

ניסן סלומינסקי: אם תורידו את השאלה הזאת מהטופס שהאיש צריך למלא, אז בסדר גמור.

ניסן סלומינסקי: אבל אם זה קיים בטופס?

<גבריאלה פיסמן: אני מבקשת להזכיר שתצהיר בעינינו הוא לא הדרך הנכונה לקבל את המידע.

ניסן סלומינסקי: אדם שצריך למלא טופס כשהוא מתקבל לעבודה ויש שם שאלה אם היה לו עבר פלילי - - -

<ליאורה סולטן: אז אסור שתהיה את השאלה הזאת.

ניסן סלומינסקי: אני מסכים.

ניסן סלומינסקי: אם זה מקובל עלינו זה מצוין.

<נועה ברודסקי-לוי: בטופס צריך לכתוב רק אם הוא מסכים או לא מסכים להעביר את המידע בהיקף שאותו גוף זכאי לו.

<ליאורה סולטן: זה ברור, זו הסכמה לקבל מידע מהמרשם הפלילי.

<ליאורה סולטן: הוא לא צריך לכתוב מה היה לו.

ניסן סלומינסקי: אם זה מה שצריך זה בסדר גמור.

ניסן סלומינסקי: אני יודע שבטופס שהוא צריך למלא הרבה אנשים נופלים.

ניסן סלומינסקי: אם אתם אומרים שהשאלה הזו תימחק מהטופס, זה בסדר גמור

<גבריאלה פיסמן: ביחס לגופים זכאים הם רשאים גם לאמת את המידע מול תצהיר.

<גבריאלה פיסמן: אותם גופים שרשאים לקבל מידע מהמרשם הכללי רשאים לדרוש את אותו מידע בתצהיר אבל עליהם מוטלת החובה להבטיח את זה שהתשובה של האדם - - -

ניסן סלומינסקי: אתן אומרות שני דברים שונים.

<ליאורה סולטן: נכון.

<ליאורה סולטן: אנחנו חושבות אחרת.

<רות קנאי: זה יהיה בסעיף יותר מאוחר.

<גבריאלה פיסמן: עוד לא הגענו לשאלות של התצהיר.

ניסן סלומינסקי: אבל זה קשור לנושא.

ניסן סלומינסקי: זה שהוא חותם על ההסכמה זה בסדר גמור כי אז כשילכו להוציא אם זה עבר את תקופת ההתיישנות יהיה דף נקי.

ניסן סלומינסקי: אם לא, אז לא.

ניסן סלומינסקי: אבל אם הוא צריך גם להצהיר, הוא יצהיר על דבר שהוא לא היה צריך להצהיר ובגלל זה הוא ייפול כי הוא לא יודע.

<חגית לרנאו: גם לא ברור למה צריך את ההכפלה הזאת.

ניסן סלומינסקי: אני אומר שאם הסעיף הזה יימחק מהטופס, זה מקובל.

ניסן סלומינסקי: אבל גבי אומרת שלא ויש פה מחלוקת.

ניסן סלומינסקי: את רוצה שנחכה לסעיף?

<גבריאלה פיסמן: אפשר לדון בזה כשמגיעים לסעיף.

<גבריאלה פיסמן: אני רוצה לומר שמבחינתנו כשדברנו על גופים שזכאים לקבל את המידע, מבחינתנו זה היה לגיטימי לעשות בדיקת מהימנות לאדם האם הוא דובר אמת, האם באמת דיווח על אותו מידע שהם רשאים לקבל.

ניסן סלומינסקי: מצד שני בגלל שיהיה אמין מידי הוא ייפול, כי הוא ידווח על משהו שהוא לא היה צריך לדווח.

<גבריאלה פיסמן: הכוונה בכל מקרה שהתצהיר יכוון את האדם רק למידע שאותו גוף זכאי לקבל.

<גבריאלה פיסמן: ככל שגוף מכוון בתצהיר לקבלת מידע מעבר למה שהוא זכאי לקבל הוא עובר על סעיף העונשין בחוק הזה.

<גבריאלה פיסמן: חשוב להבהיר את זה.

ניסן סלומינסקי: נגיע לטופס נדבר על זה אז.

<גבריאלה פיסמן: בסעיף 2 גילינו שיש הרבה מאוד בלגן וחוסר אחידות.

<גבריאלה פיסמן: יש בלגן בסעיפים שמאפשרים שקילה של מידע פלילי.

<גבריאלה פיסמן: לא ברור ביחס למה, לא ברור אם המידע מתבקש לצורך קבלה לעבודה.

<גבריאלה פיסמן: אם ניתן לשקול אותו גם לצורך פיטורין?

<גבריאלה פיסמן: האם ניתן לשקול אותו לצורך הליך משמעתי?

<גבריאלה פיסמן: לכן מצאנו לנכון במסגרת הדיונים בוועדת קנאי לומר לאיזה תכליות ההסמכה משמשת וקבענו שזה יהיה גם לצורך חידוש זכות, בחינה תקופתית חוזרת וקבלת החלטה בדבר נקיטת הליכים משמעתיים.

<גבריאלה פיסמן: בסעיף קטן (ג) יש את מיפוי אמות המידה.

<גבריאלה פיסמן: הנושא של הגנה על קטינים וחסרי ישע כדי להבטיח שבעלי רישיון שבתפקיד השוטף שלהם באים במגע שוטף עם קטינים וחסרי ישע, יש חובה להגן עליהם ולכן נכון לאפשר שקילה של מידע מהמרשם הפלילי.

<גבריאלה פיסמן: זה לא הכרחי, זה עדיין מחייב בחינה כלשהי.

<גבריאלה פיסמן: ככל שאנחנו מדברים על זכות - - - שהמשמעות שלה זה הגנה על קטינים וחסרי ישע מבחינתנו זה כן אמת מידה שהיא אפשרית לכלול את אותו גוף ברשימה.

ניסן סלומינסקי: את אומרת יותר מזה, אפילו אם הוא כבר עוסק, לא רק בא להתקבל לעבודה, נניח הוא מאמן ספורט כבר כמה שנים ומישהו מסיבה כלשהי מסתכל על הרישום הפלילי ופתאום ראה שיש אתו בעיה בנושא, הכול יכול להתחיל מהתחלה מבחינתו.

ניסן סלומינסקי: אפשר לפטר אותו, אפשר לשקול מה לעשות אתו?

<גבריאלה פיסמן: ככל שאדם במהלך תקופת העסקתו התגלה שביצע עבירה שרלוונטית לעניין העיסוק הספציפי והיא מסכת את הקטינים או את חסרי הישע כן נכון לאפשר שקילה של המידע הזה.

<גבריאלה פיסמן: מבחינתנו נקודת הפתיחה היא גם נקודת האמצע וגם נקודת הסיום.

ניסן סלומינסקי: רק בתחום הזה של קטינים וחסרי ישע.

<גבריאלה פיסמן: האמירה נאמרת ביחס לכל התחומים.

<גבריאלה פיסמן: אמרנו בסעיף הקודם, ההסכמה היא הסכמה גם לצורך חידוש זכות, בחינה תקופתית חוזרת.

<גבריאלה פיסמן: נניח אדם שהוסמך להיות רואה חשבון בהיעדר עבר פלילי.

<גבריאלה פיסמן: היה לו עבר פלילי נקי לגמרי בנקודת הפתיחה.

<גבריאלה פיסמן: במהלך העיסוק שלו הוא הורשע בעבירה שהיא רלוונטית למקצוע.

ניסן סלומינסקי: אם יתברר שמלכתחילה היה לו רק לא בדקו או לא שאלו.

<גבריאלה פיסמן: זו סיטואציית קצה.

<גבריאלה פיסמן: נקודת המוצא צריכה להיות שהעבר הפלילי שלו נבחן בנקודת הפתיחה.

ניסן סלומינסקי: ואם עכשיו גילו את זה?

ניסן סלומינסקי: הכול חל?

<גבריאלה פיסמן: אם חלפה תקופת ההתיישנות אז אי אפשר.

ניסן סלומינסקי: לא חלפה.

ניסן סלומינסקי: שלוש שנים הוא רואה חשבון בלי שבדקו ועכשיו במקרה הסתכלו על המרשם הפלילי וראו שיש לו מלפני ארבע שנים משהו.

<גבריאלה פיסמן: אנחנו מדברים על מצב של טעות בשיקול הדעת.

<גבריאלה פיסמן: אם מורה למשל קיבל תעודת הוראה למרות שהייתה לו עבירת אלימות בעברו וגילו את זה בחלוף מספר שנים למרות שהיו צריכים לגלות את זה בנקודת הפתיחה, בוודאי שצריך לעשות.

ניסן סלומינסקי: וזה לא רק על קטינים וחסרי ישע, אלא על הכול?

<גבריאלה פיסמן: זה ביחס לכל.

<גבריאלה פיסמן: כל גוף בחלק הרלוונטי, בתדירות.

ניסן סלומינסקי: אז למה אתם מדגישים רק קטינים וחסרי ישע?

<גבריאלה פיסמן: התחלתי רק למנות את אמות המידה.

<גבריאלה פיסמן: יש את הנושא של קטינים וחסרי ישע.

<גבריאלה פיסמן: יש את הנושא של עיסוק במקצוע או מינוי לתפקיד שכרוך ביחסי נאמנות או אימון מיוחדים למשל רואה חשבון, רופא, פסיכולוג.

<גבריאלה פיסמן: יש את הקריטריון השלישי של מניעת פגיעה בגופו של אדם או בבריאותו או שמירה על אינטרס ציבורי חיוני.

<גבריאלה פיסמן: זה אותו קריטריון שדברנו עליו קודם רק שכאן אנחנו חושבים שעוצמת הפגיעה היא פחותה ולכן היקף המידע שנמסר צריך להיות פחות.

אלעזר שטרן: למה בדוגמה שנתת מורים הם לא עם רואי חשבון ועורכי דין?

<גבריאלה פיסמן: מורים כרגע נכללים בתוספת הראשונה.

<גבריאלה פיסמן: זאת אומרת שהיקף המידע שניתן לקבל עליהם הוא הרחב יותר לא המצומצם.

ניסן סלומינסקי: הבנתי שבגלל מה שקרה קב"ט משרד החינוך ביקש לבדוק עכשיו את כל המורים.

<ליאורה סולטן: הוא פשוט מכניס את כל השמות לכספת ובודק.

<ליאורה סולטן: יש לו את כל רשימת המורים הקיימים, זה 220,000 מורים במדינת ישראל והוא בדק את כולה.

<נוחי פוליטיס: אנחנו מקבלים עכשיו יותר בקשות למחיקת רישום פלילי בהקשר הזה של אנשים שעבדו שנים במערכת ועכשיו פתאום חוששים שהעבודה שלהם תופסק בגלל הבדיקה.

<ליאורה סולטן: טוב מאוד.

ניסן סלומינסקי: טוב מאוד שאפשר לראות או טוב מאוד שימחקו?

<ליאורה סולטן: קודם כל טוב מאוד שאפשר לראות ונעשתה הבדיקה וטובה שעה אחת קודם.

<ליאורה סולטן: גם אנשים שנכנסו ולא בדקו אותם בשגגה והם בתוך המערכת ונכון שחלפו כמה שנים, הם מורים מצוינים ועושים הכול בסדר ולא קרה כלום, הם מעדיפים לעבור את התהליך הזה.

<ליאורה סולטן: זה בדיוק האיזון שאנחנו קוראים לו תקנת השבים.

<ליאורה סולטן: אני מעדיפה שיהיה תהליך כזה.

ניסן סלומינסקי: לגבי מורים ההתיישנות לא רלוונטית?

<ליאורה סולטן: נכון.

<ליאורה סולטן: מסתכלים עד תום תקופת המחיקה.

<ליאורה סולטן: אם נניח אדם הורשע בעבירת גניבה, שבע שנים ועוד עשר שנים מחיקה סך הכול 17 שנה.

<ליאורה סולטן: אני מדברת על החוק הקיים.

<ליאורה סולטן: בגדול 17 שנות התיישנות.

ניסן סלומינסקי: פה הסמכות של הנשיא היא לא רק לקצר את תקופת ה - - - אלא לקצר את תקופת ההתיישנות.

<נוחי פוליטיס: הנשיא מוסמך לעשות הכול עם הרישום.

ניסן סלומינסקי: בתום ה-17 שנים הוא יכול לקצר רק את העשר או גם את השבע?

<נוחי פוליטיס: הוא יכול לקצר את תקופת ההתיישנות ואז המשמעות היא שהמחיקה מתחילה להימנות מיום מתן החנינה.

<נוחי פוליטיס: הוא יכול גם למחוק את הרישום לגמרי ואנחנו ממליצים בהתאם לנסיבות ובהתאם לחסם.

ניסן סלומינסקי: ואם הוא מוחק אז אין רישום בכלל.

<נוחי פוליטיס: נכון.

<נוחי פוליטיס: כתוב שהרישום נמחק.

<ליאורה סולטן: הם יקבלו דף נקי.

<ליאורה סולטן: אני, מהיקף המידע שלי אראה שיהיה כתוב החלטת נשיא המדינה: נמחק.

<ליאורה סולטן: אבל הם יקבלו דף נקי.

ניסן סלומינסקי: באיזשהו מקום במרתפים של המשטרה התיקים נשמרים.

ניסן סלומינסקי: נדון בזה כשנגיע לטופס.

<גבריאלה פיסמן: יש לנו את הסמכות של השר להוסיף גופים לתוספת.

<גבריאלה פיסמן: קבענו שתי אפשרויות: אחד זה גופים שנקבעו בחיקוק, שעל פי חיקוק יש להם אפשרות לשקול את המידע מהמרשם הפלילי והאפשרות הנוספת אלה גופים שאין להם חיקוק ספציפי ועד היום אנחנו בבעיה במקרים כאלה.

<גבריאלה פיסמן: לפעמים קם צורך לשקול מידע מהמרשם הפלילי ביחס לפונקציה שלא מוסדרת בחוק ואנחנו לא רוצים שהתוצאה תהיה שהם יקבלו את המידע לפי התוספת הראשונה שלא מחייבת חיקוק.

<גבריאלה פיסמן: היינו חייבים למצוא מסלול שיאפשר קבלת מידע גם לגופים שאין להם חיקוק ספציפי כמובן הם חייבים לעמוד באותם מבחנים ובאותם תנאים ובהמשך לדברים שאמרה היועצת המשפטית בוודאי גם יקבלו את אישור ועדת חוקה.

<חגית לרנאו: יש לי הערה לגבי ההסכמה.

<חגית לרנאו: אני יודעת שדנו בשאלת ההסכמה ואני לא רוצה לפתוח את זה עוד פעם.

<חגית לרנאו: אני מבינה את הרעיון שאדם חותם ומסכים שיקבלו לגביו מידע כווסת מאוד חושב לגבי עצם העברת המידע.

<חגית לרנאו: מה שקורה כאן, כל הגופים האלה ומדובר במאות גופים, כדי לקבל מידע הם צריכים הסכמה.

<חגית לרנאו: מה שהפתיע אותי זה שהמשטרה, כגוף שנותן את המידע, היא עצמה לא בודקת את ההסכמה.

<חגית לרנאו: הדבר הזה כרגע מקבל הסדר בחוק.

<חגית לרנאו: הגוף פונה למשטרה ואומר יש לי הסכמה של חגית לרנאו שתעבירו מידע כי היא רוצה רישיון לשיט.

<חגית לרנאו: המשטרה, על סמך הפנייה של הגוף מעבירה מידע לגבי אבל אין שום הליך שבו המשטרה אומרת אני רוצה לראות שחגית לרנאו באמת הסכימה לכם לקבל את המידע.

<חגית לרנאו: מה שהחוק אומר כרגע זה שההסכמה תינתן בכתב, זה בסדר, ותישמר בידי מבקש המידע בדרך ולתקופה שתיקבע בתקנות.

<חגית לרנאו: זאת אומרת שהמשטרה לא בודק.

<חגית לרנאו: מצד אחד נורא חשובה ההסכמה מצד שני אנחנו נותנים - - -

ניסן סלומינסקי: למה היא לא תעביר אותה?

ניסן סלומינסקי: היא תעביר אותה בפקס.

<גבריאלה פיסמן: צריך למצוא הסדרים שהם הסדרים פרקטיים וישימים במציאות.

<גבריאלה פיסמן: מי שנמצא במגע עם העובד או עם המועסק הפוטנציאלי זה הגוף המעסיק לצורך העניין נציבות שירות המדינה.

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת אם הוא אומר שיש לי הסכמה, אנחנו מאמינים.

<גבריאלה פיסמן: למשל משרד הבריאות בהקשר של רופא, או משרד החינוך בהקשר של מורה.

<ליאורה סולטן: אם אני לא אסמוך על הגוף אם אני נותנת לו כספת לקבל מידע מהמשטרה אז מה עשיתי בזה?

<חגית לרנאו: בעבר היה עוד מנגנון ביטחון שגם אותו בטלו כי בעבר מצד אחד אמרו שהגוף מקבל המידע יראה את ההסכמה מצד שני אמרו הוא גם ישלח הודעה, זה היה בחוק הבסיסי זה לא מיושם, הוא ישלח הודעה ואני אקבל בדיעבד הודעה שעל פי הסכמתו הועבר מידע לגבי מי שעוסק בהדברה למשל.

ניסן סלומינסקי: הועבר מידע זה מפחיד.

<חגית לרנאו: זה וסת כדי לדעת שאין דליפות.

<ליאורה סולטן: אדם ידע שיש אודותיו מידע במקום שהוא בכלל לא ביקש רישיון שיתכבד ו - - -

<חגית לרנאו: איך הוא יידע?

<גבריאלה פיסמן: ב-15 השנים שאני במשרד המשפטים מעולם לא קבלתי תלונה שנוגעת למסירת מידע בהיעדר הסכמה.

<גבריאלה פיסמן: זו סיטואציה שלא מוכרת לי.

<גבריאלה פיסמן: יש הרבה תלונות שנוגעות למרשם הפלילי, ליאורה ונוחי יכולות להעיד על זה, גם הוועדה שקבלה הרבה מכתבים.

ניסן סלומינסקי: זו לא תשובה כי נניח אדם נתן הסכמה, הגוף פנה, ראה שיש מרשם פלילי, הוא לא צריך להגיד לאיש כלום, בסך הכול לא קיבל אותו לעבודה.

ניסן סלומינסקי: האיש לא יודע למה לא קבלו אותו לעבודה.

ניסן סלומינסקי: אולי העבר ריק אבל לא קבלו אותו כי הוא לא מתאים.

<ליאורה סולטן: אז שישאל.

ניסן סלומינסקי: לא תמיד יגידו לו שזה בגלל שקבלו עליו מרשם.

ניסן סלומינסקי: יגידו לו שהוא לא מתאים.

<גבריאלה פיסמן: זה עניין של התנהלות סבירה של רשות מנהלית.

ניסן סלומינסקי: אני מסכים לתשובה הראשונה שחייבים, שיש רמה מסוימת של אמון שחייבת להיות בין הרשויות.

<ליאורה סולטן: שתנוח דעתכם, כל מי שיש לו גישה לכספת, ראשית באמת אולי יש גוף אחד שממש עשיתי לו בשנים האחרונות כספת ויש להם עשר בקשות בשנה, לא עשינו את זה בכספת אלא הם פונים ישירות אלינו כי על עשר בקשות בשנה להקים להם כספת זה נראה לי באמת לא הגיוני.

<ליאורה סולטן: למעט הגוף הזה, כל הגופים מעבירים אתה בקשות ללא מגע יד אדם.

<ליאורה סולטן: הם מעבירים את זה במחשב, מתקתקים את תעודת הזהות ומקבלים את המידע.

<ליאורה סולטן: אלה שמקבלים את המידע נבדקים על ידנו מבחינה ביטחונית, הם יודעים שאנחנו מאחוריהם, הם יודעים שיש מעקב.

<ליאורה סולטן: יותר מזה, הם חותמים על תצהיר שהם מצהירים שהם מבינים מה הם מקבלים בידיים.

ניסן סלומינסקי: אני מדבר כרגע על הכיוון ההפוך.

<ליאורה סולטן: זה האנשים שמקבלים את המידע.

ניסן סלומינסקי: האנשים שמקבלים את המידע גם חותמים שהם מבקשים את המידע ויש להם הסכמה, לאותם גופים שצריכים לקבל הסכמה?

<ליאורה סולטן: יש כאלה גופים שלא צריכים לקבל הסכמה.

ניסן סלומינסקי: אני מדבר על גופים שצריכים הסכמה.

<ליאורה סולטן: לא.

ניסן סלומינסקי: אז איך את יודעת?

ניסן סלומינסקי: את יודעת רק מעצם זה שהם מבקשים סימן שיש להם הסכמה.

<ליאורה סולטן: אני לא יכולה לעקוב אחרי זה.

<ליאורה סולטן: אמרתי שיש יחסי אמון מעבר לחשדנות הרגילה.

ניסן סלומינסקי: אני רק רוצה לדעת שבתדרוכים שאת עושה את גם עומדת על הנקודה הזאת ושאותם גופים של תוספת ב' צריכים לדעת שהם חייבים לקבל הסכמה לפני שמבקשים.

<ליאורה סולטן: זה סעיף ספציפי נכון להיום.

<ליאורה סולטן: כתוב את זה בסעיף 6.

<ליאורה סולטן: אם הם לא יעמדו על פי סעיף 6 הם עלולים להיות חשופים לתביעה.

<ליאורה סולטן: מעבר לזה, בגלל זה הקדמתי לדבר על הנושא, הצעתי להם ויש כאלה שגם העבירו אלי איך הם כתבו את זה, לכתוב במפורש מה היקף המידע שהם מקבלים, שהאדם ידע על מה מדובר.

<ליאורה סולטן: אני תמיד מכניסה להם את המילה "שקיפות".

<ליאורה סולטן: היה גוף שהקמתי לו את הכספת והוא אמר לי לא להאמין שכתבי את זה, ארבעה אנשים משכו את הבקשה.

<ליאורה סולטן: הוא אומר שזה פחות עבודה לו כי הוא לא צריך להיכנס ולבדוק אז מצוין, כולם מרוצים.

<ליאורה סולטן: בגלל זה אמרתי שאין בעיה לכתוב את זה ויותר מזה, גם גופים שאינם צריכים הסכמה כתבתי להם תכתבו מה רע בזה.

<ליאורה סולטן: הרי בסופו של יום האדם ידע שכשהוא בא להתקבל לעבודה, שחלק מההליך שהוא הולך לעבור הם מוצאים ובודקים מידע - - -

ניסן סלומינסקי: אבל צריכים את ההסכמה.

<ליאורה סולטן: בגופים שאינם צריכים את ההסכמה.

ניסן סלומינסקי: אבל אני מדבר על גופים שצריכים הסכמה.

<ליאורה סולטן: אמרתי שלגופים שמחויבים בהסכמה אני מעבירה כל הזמן ויש כאלה שנותנים לי לקרוא מה הם כתבו לראות אם זה מבחינתי בסדר אף על פי שאני לא צריכה לעשות את זה.

<ליאורה סולטן: לגופים שאינם זקוקים להסכמה, שהם גופים יותר רציניים בחשיבות שלהם, אמרתי שכחלק מההליך של אותו אדם, אין שום מניעה לכתוב שגם ניתן לכתוב שהם מקבלים מידע מהמרשם הפלילי בהיקף של הרשעות עד תום תקופת המחיקה בתיקים פתוחים על מנת שהאדם יתכונן, ישאל עורך דין מה זה אומר, יקרא את החוק, יעשה מה שהוא רוצה.

<ליאורה סולטן: אבל זה מעבר למה שהם צריכים לעשות.

ניסן סלומינסקי: הם כותבים שם "על פי הסכמתך".

ניסן סלומינסקי: בגופים של תוספת ב'.

<ליאורה סולטן: תוספת ב' חייב הסכמה.

ניסן סלומינסקי: אז הם כותבים את זה.

ניסן סלומינסקי: האיש הרי לא יודע כלום.

<ליאורה סולטן: הוא יודע, יש תצהיר.

ניסן סלומינסקי: הוא לא יודע שהוא צריך לתת הסכמה.

ניסן סלומינסקי: אם אנחנו דורשים אלה שצריכים הסכמה של האיש, אז צריכים שיכתבו לו "על פי הסכמתך", או לידע אותו שהוא צריך להסכים.

<ליאורה סולטן: לא לידע, אסור לידע.

<ליאורה סולטן: חייב שיהיה כתוב, לידע בעל פה זה לא מספיק.

<ליאורה סולטן: את זה סגרנו.

<ליאורה סולטן: הסברתי שיותר מזה, גם לגופים שאינם זקוקים להסכמה המלצתי לעשות את זה גם.

ניסן סלומינסקי: את זה הבנתי.

ניסן סלומינסקי: מאחר ואתם בסך הכול עובדים באמון עם הגופים מפעם לפעם אתם עושים ביקורות פתע?

<ליאורה סולטן: עשיתי את זה מעצמי, זה לא ניתן ליישום כי אנחנו לא גוף מפקח ומבקר אלא גוף אוכף.

<ליאורה סולטן: אני לחלוטין חושבת שצריך גוף שיאכוף את זה.

אלעזר שטרן: את ממליצה או שהם כותבים את זה?

<ליאורה סולטן: למי שאינם מנויים בסעיף שחייב הסכמה אני ממליצה להם להוסיף את זה, כי יש הרבה גופים שהוסיפו.

<ליאורה סולטן: אין להם בעיה עם זה, הם גם חושבים שזה נכון וראוי.

<ליאורה סולטן: גם מי שלא חייב.

אלעזר שטרן: למה לא לחייב את כולם לרשום את זה?

<ליאורה סולטן: הם לא מחויבים.

אלעזר שטרן: שיכתבו שהם לא צריכים הסכמה.

ניסן סלומינסקי: גופי א' זה יכול להיות השב"כ, אני לא רוצה.

ניסן סלומינסקי: גם לא תמיד צריך שאדם ידע.

<ליאורה סולטן: קח לדוגמה משרד החינוך, אם הוא רוצה למנות מנהל לעבודה, הוא יכול לכתוב לו את זה, הם לא חייבים, הוא יכול לכתוב את זה בתנאי הקבלה, שגם מוציאים מהמרשם הפלילי הרשעות עד תום תקופת המחיקה.

אלעזר שטרן: הכול ברור לי, אם אמרת שיש לזה יתרון גם במודעות וגם בזה שאנשים מורידים את המועמדות מעצם זה שהם יודעים - - -

<ליאורה סולטן: זה היה גוף עם הסכמה.

אלעזר שטרן: אני חושב שאותו דבר נכון לגבי גופים בלי הסכמה.

<ליאורה סולטן: אי אפשר.

ניסן סלומינסקי: לא תמיד הייתי רוצה שהשב"כ יודיע.

אלעזר שטרן: מה זה משנה, למה שלא ידעו?

אלעזר שטרן: למה מי שבא להתקבל לא ידע שבודקים?

<גבריאלה פיסמן: אני מסכימה שהרציונל חל לגבי כל הגופים שהם בעצם גופים נותני זכות בין אם הם מקבלים מידע בהיקף הרחב לבין אם הם מקבלים מידע בהיקף הצר.

<ליאורה סולטן: שם יש הבחנה.

<ליאורה סולטן: עוד לא הגענו לסעיף.

ניסן סלומינסקי: אם נניח יש לו עוד רישום, זה אומר שלא מקבלים אותו או שוקלים?

ניסן סלומינסקי: כותבים ששוקלים.

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת שלא בהכרח זה שהרים ידיים עשה בשכל כי יכול להיות שהיו שוקלים את זה.

<ליאורה סולטן: נכון, זו החלטה שלא.

<ליאורה סולטן: אף אחד לא אומר לו להסיר מועמדות.

<ליאורה סולטן: יש גבול מסוים, אחריות מסוימת.

ניסן סלומינסקי: אני רק מנסה להיכנס לנעלים של אותו אחד שמגיע ולא יודע כלום.

<ליאורה סולטן: אדם ייקח סיכון, או שידיר את רגליו או שבכל זאת ייקח את הסיכון.

<ליאורה סולטן: זו החלטה שלו.

<חגית לרנאו: עדין התחושה היא שאין מקרה לפרשנות הזו.

<חגית לרנאו: הסכמה נבדקת רק על יד הגורמים שמקבלים מידע, חלקם זה באמת גופים ציבוריים שאפשר לסמוך עליהם, חלקם כל מיני גורמים פרטיים.

ניסן סלומינסקי: אין פה פרטיים.

<חגית לרנאו: לא מעסיק פרטי, אבל כל מיני גופים.

ניסן סלומינסקי: לדוגמה אותה חברה שקבלה על עצמה להיות במעברים, זו חברה פרטית אזרחית.

ניסן סלומינסקי: אין פה מישהו שבקי בנושא של המעברים הפנימיים בתוך ישראל?

ניסן סלומינסקי: זו חברה פרטית שזכתה במכרז.

<גבריאלה פיסמן: יש שם גם עובדי משרד הביטחון וגם חברת האבטחה.

<גבריאלה פיסמן: חברתה אבטחה זה על פי חוק להסדרת הביטחון.

<גבריאלה פיסמן: שם הם נבדקים מכוח חוק סמכויות לשם שמירה על ביטחון הציבור.

ניסן סלומינסקי: מי שמתקבל לעבודה שם צריך לעבור בדיקה?

<ליאורה סולטן: היה לי תיק כזה ומחוז ירושלים בדק.

<גבריאלה פיסמן: יש מנגנון בחוק סמכויות לשם שמירה על ביטחון הציבור של בדיקה משטרתית ומתן אישור על ידי הקצין המוסמך.

<גבריאלה פיסמן: האישור ניתן על ידי משטרת ישראל.

ניסן סלומינסקי: המשטרה עושה את הבדיקה, אבל זה גוף אזרחי.

<ליאורה סולטן: הם מאשרים או לא מאשרים, אבל המשטרה מאשרת וזה בסדר גמור.

<חגית לרנאו: יש גוף למשל, מספר 133 לתוספת, הוועדה למינוי משקמים, שמונתה לפי סעיף 2 בחוק הסדרים במגזר הפלילי המשטרתי 1992.

<חגית לרנאו: אני לא יודעת מה זו הוועדה הזו.

<חגית לרנאו: זה ברור שאנחנו לא יכולים להתייחס לכל מיני גופים כאלה באותה הילה שאנחנו מתייחסים לנציבות.

<חגית לרנאו: אז אנחנו אומרים לוועדה הזו, האחריות היא עליכם לוודא שיש חתימה על המידע ואנחנו יכולים לבדוק את האישור.

<חגית לרנאו: רשת הביטחון השנייה שהסרנו זה שהמשטרה לא תצטרך להודיע לאנשים שהמידע לגביהם הועבר.

<חגית לרנאו: רשת ביטחון שלישית שהסרנו, אמרנו שהסכמה במועד אחד היא הסכמה מתמשכת עד תום העיסוק או הרישיון ורשת ביטחון רביעית שהסרנו, שוועדת קנאי כן לקחה אותה ברצינות זה גוף שמפקח.

ניסן סלומינסקי: את זה לא הסרנו.

ניסן סלומינסקי: רצינו שזה יהיה רמות.

<ליאורה סולטן: 133 זה משרד החקלאות.

<ליאורה סולטן: זו ועדה שאנחנו בוחנים אותה, היא לא פרטית.

<נועה ברודסקי-לוי: חשוב להגיד שלא ויתרנו על הגוף המפקח.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נמצאים לא במגזר הפרטי בעיקרון מי שמקבל את זה המשרד, הוא מצווה לא לבקש שום דבר אלא אם כן יש לו את ההסכמה.

ניסן סלומינסקי: מצד שני לא ויתרנו על מערכת הפיקוח שלהערכתנו צריך שתהיה.

ניסן סלומינסקי: או שיסכימו או שיעשו ביקורות אקראיות, יהיה מה שיהיה כשנגיע לזה.

<חגית לרנאו: הערה נוספת לגבי הסעיף הזה, אני חושבת שהלב של הסעיף הזה הוא סעיף קטן (ג) שמנסה לעשות סדר.

<חגית לרנאו: עד היום התחושה הייתה שהשאלה אם גוף יקבל מידע או לא יקבל מידע קצת תלויה במידת הלחץ שהוא יכול להפעיל על משרד המשפטים.

<חגית לרנאו: אם הוא חושב שהוא יכול לקבל ואם הוא מפעיל מספיק לחץ אז הוא יקבל.

<חגית לרנאו: צריך לקחת ברצינות את סעיף קטן (ג) שבעצם מצמצם את האינטרס של קבלת המידע לשלוש מסגריות עיקריות.

<חגית לרנאו: אם אנחנו חוזרים להערה שנאמרה קודם לגבי הרשויות המקומיות, אני לא רוצה לפתוח חזית ישירה עם הרשויות המקומיות, אבל לא ברור שכל עובד של הרשות המקומית עובד באחד משלושת הקריטריונים האלה.

<חגית לרנאו: מה שנתנו למנקה, היא ממש לא עומדת בשום קריטריון מהקריטריונים האלה, זה די ברור.

<מירה סלומון: אני לא מסכימה אתך.

<חגית לרנאו: למשל אין לה תפקיד שנדרש לגוף לשם הגנה על קטינים או חסרי ישע.

<מירה סלומון: אם היא עובדת במוסדות חינוך בוודאי שכן.

<חגית לרנאו: זה לא ברור שכל עובדי הניקיון במוסדות החינוך מקבלים מידע.

ניסן סלומינסקי: היום כל מי שנכנס למוסד חינוכי, לא חשוב באיזה תפקיד, צריך לעשות את זה.

<חגית לרנאו: עובדי ניקיון מקבלים מידע לפי חוק הגנה על הציבור מפני ביצוע עבירות?

<גבריאלה פיסמן: יש סעיף שהוסף בחוק הפיקוח על בתי ספר בעקבות הצעת חוק פרטית שנוגע לעובד שירות.

<גבריאלה פיסמן: אני לא זוכרת את ההגדרה.

<חגית לרנאו: צריך להיזהר ממצב בו מגדירים דברים.

<חגית לרנאו: אני חושבת שלא צריך לעשות את זה.

<חגית לרנאו: אם היינו לוקחים את כל ה-400 גופים ובודקים אחד אחד הינו רואים שחלק היום אולי כבר לא היו מקבלים מידע.

<חגית לרנאו: אבל צריך להיזהר ממצב בו רושמים את הקריטריונים האלה ומיד פורצים אותם כאילו הם לא היו רשומים.

ניסן סלומינסקי: לא נעשה את זה כאן עכשיו, אבל נעבור על הרשימה כדי לראות אם יש כאלה גופים.

<רות קנאי: צריך לזכור שהרשות הזאת של הכפר תבקש פעם בכמה שנים מן הסתם.

<ליאורה סולטן: יש להם תוספת, אבל בעיקר ביטחון למינוי עובדים ועוד משהו של הדיג.

<גבריאלה פיסמן: ברור לנו שהמצב הקיים, כפי שציינה חגית, היה כאוס.

<גבריאלה פיסמן: לא ברור מה השיקולים לקבלת מידע מהמרשם הפלילי.

<גבריאלה פיסמן: היה חשוב לנו להגדיר את זה, להבנות את שיקול הדעת ולמנוע להבא.

ניסן סלומינסקי: סגן מנהל אגף הרישוי, האם יש בעיה לגבי מתן רישיון נהיגה?

<נועה ברודסקי-לוי: יש סעיף נפרד.

<נועה ברודסקי-לוי: לגבי הנושא של גוף מפקח הוועדה לא ויתרה בכלל.

<ירון שמואל אונגר: דברו על רשתות ביטחון, ניסינו לעשות בדיקה רוחבית בעיקר במדינות המשפט המקובל, לפתוח את המחשבה לדברים נוספים.

<ירון שמואל אונגר: שלושה עקרונות שכדאי לחשוב עליהם: חוק המרשם הוא מערכת סגורה כיוון שיש כלל שאומר שברגע שהמידע נמסר בהתאם לחוק הזה ולא לפי שום חוק אחר, ממילא כל העקרונות של מאגרי מידע אחרים לא רלוונטיים לחוק הזה.

<ירון שמואל אונגר: ההוראה הספציפית הזאת לא קיימת במדינות שבהם בדקנו, קנדה, אוסטרליה ואנגליה.

<ירון שמואל אונגר: ממילא זה מאפשר להחיל על העברת המידע מתוך המרשם עקרונות שנקבעו בחוקי הגנת הפרטיות.

<ירון שמואל אונגר: אם אנחנו מדברים על אנגליה למשל, יש שם אפשרות לבקש שמידע מסוים לא יועבר.

<ירון שמואל אונגר: אני יכול לפתוח הליך משפטי ולבקש מהמשטרה לא להעביר את המידע ואני יכול לערער על אותה החלטה של המשטרה.

<ירון שמואל אונגר: למשל יש אחד מהתיקים הידועים באנגליה, מישהו שלא הצליח להתקבל לאוניברסיטה בגלל שהוא גנב אופנים בילדותו.

<ירון שמואל אונגר: זה פריט רישום.

<גבריאלה פיסמן: הרעיון שלנו זה תקנת השבים.

<ליאורה סולטן: לאוניברסיטאות זה תוספת שלישית - - -

<ירון שמואל אונגר: אני לא מדבר על האוניברסיטה באופן ספציפי, אני מדבר באופן עקרוני.

<ליאורה סולטן: אצלנו אוניברסיטאות בכלל לא מקבלות.

<ירון שמואל אונגר: ברמת העיקרון יש את האופציה הזאת והיא מאפשרת להחיל עקרונות מהותיים שנקבעו בדיני הגנת הפרטיות גם על העברת פריטי מידע מתוך המרשם הפלילי, שזה לא קיים אצלנו בגלל אותו סעיף 3.

<גבריאלה פיסמן: הרעיון שלנו הפוך.

<גבריאלה פיסמן: כיוון שהתפיסה של המחוקק הישראלי היא כן לשמר את הרעיון של תקנת השבים, הרי שכל - - -

<ירון שמואל אונגר: ברור, אני רק אומר שיכול להיות שבמידה מסוימת אנחנו שופכים את התינוק עם המים כי אנחנו לא מצליחים להכניס לחוק הזה את אותם חסמי פגיעה בפרטיות שיש במקומות אחרים.

<גבריאלה פיסמן: החקיקה בעולם הרבה יותר פוגענית במובן של תקנות השבים מאשר החוק שלנו.

<ירון שמואל אונגר: לא אמרתי שלא.

<ירון שמואל אונגר: אני רק אומר שיש אפשרות אחת.

<ירון שמואל אונגר: יש אפשרות להחיל עקרונות מתוך דיני הגנת הפרטיות גם על העברת מידע מתוך המרשם.

<גבריאלה פיסמן: אבל העקרונות שלנו הרבה יותר מחמירים.

<ירון שמואל אונגר: לגבי הוראות סעיף 12, רכיב ההסכמה תמיד קיים, אבל ככל שאנחנו מדברים על משהו שהוא מעבר לרק הרשעות אלא גם למשל צווים וכדומה, שנמצאים בתוך המרשם הפלילי, על פי רוב אנחנו נדרשים לאישור נוסף בנוסף להסכמה, תצהיר של גוף.

<ירון שמואל אונגר: דוגמה בהקשר הישראלי: אם אנחנו מדברים על הגנה על קטינים, תצהיר מטעם המועצה לשלום הילד שהמידע הזה נחוץ לטובת הגנה על קטינים.

<ירון שמואל אונגר: אז יש פה שני רכיבים, יש הסכמה פלוס תצהיר של גוף אחראי שנקבע בצורה של מרשם, רישום של גופים שרשאים לתת אתה אישור שלהם בנוסף להסכמה.

<גבריאלה פיסמן: אם הגוף מוכר מראש כגוף שמגן על שלומם של קטינים, למה נדרש האישור הזה?

<ליאורה סולטן: הוא גם שולח אותו להביא את האישור על החתימה שלו ממילא.

<ירון שמואל אונגר: למשל אם אני בית ספר ואני רוצה מידע על מורה, אני אבקש גם את ההסכמה של המורה וגם אצרף לאותה בקשה תצהיר מאת אותו גוף שאחראי על שלומם של קטינים, או שנרשם באיזה רישום מיוחד לטובת העניין, שהמידע נחוץ.

<ליאורה סולטן: לנו יש את החוק למניעת העסקה ששם מוסד, ויש הגדרה של מהו מוסד וכל הגופים שרואים את עצמם כמוסד נכנסים שם.

<ליאורה סולטן: כמובן כל מי שעובד עם קטינים.

<ירון שמואל אונגר: אבל אז אתה פותר את עצמך מהצורך - - -

<ליאורה סולטן: לא.

<ליאורה סולטן: המחוקק קבע.

<גבריאלה פיסמן: המחוקק קבע שבית חולים זה מוסד שיש שם אפשרות פוטנציאלית לממשק עם קטינים.

<גבריאלה פיסמן: גם בתי ספר, קייטנות, גני שעשועים, גן החיות התנ"כי, לונה פארק.

<ירון שמואל אונגר: זה מאפשר להיות גמיש יותר במובן הזה שאם יש גוף שלא רשום בתוספות אז אתה יכול.

<ליאורה סולטן: זה נראה לי יותר מסורבל.

<גבריאלה פיסמן: על פניו זה נשמע לי יותר פרוץ.

<ירון שמואל אונגר: דבר אחרון שהייתי רוצה לומר, שהוא מאוד בולט וקשור לרמות החשיפה.

<ירון שמואל אונגר: יש אבחנה מאוד ברורה בין שלוש רמות של חשיפה.

<ירון שמואל אונגר: הרמה הבסיסית ביותר זה רק ההרשעות.

<ירון שמואל אונגר: הרמה היותר מעמיקה כוללת תיקים תלויים ועומדים וצווים.

<ירון שמואל אונגר: רמה יותר מעמיקה היא רמה שכוללת גם עבירות של התיישנות.

<ירון שמואל אונגר: שלוש הרמות האלה קבועות בחקיקה כאשר יש כללים מאוד ברורים ואותם גופים רשומים יכולים לאפשר לנו את המשחק בין שלושת הרמות.

<ירון שמואל אונגר: אם אני רוצה רמה בסיסית, אין בעיה, זו הסכמה בלבד.

<ירון שמואל אונגר: אם אני רוצה משהו יותר מעמיק אצטרך אישור נוסף מהסוג הזה שדברנו עליו קודם.

<ירון שמואל אונגר: רוצים רמה עוד יותר מעמיקה, אצטרך מעבר להסכמה לקבל אישור של גוף רשום שיאשר שנדרש המידע היותר מעמיק, כולל הרשעות שהתיישנו.

<ירון שמואל אונגר: אני לא אומר שההסדרים מהסוג הזה הם יותר מגבילים או פחות מגבילים.

<ירון שמואל אונגר: באופן עקרוני הם מאפשרים לסנן את המידע ולאפשר הגבלות פנימיות שלא כל מידע יועבר ורק בהתאם לאותו מסננת של אותו גוף רשום קובע, זה מה שיועבר.

<גבריאלה פיסמן: זה נשמע לי על פניו יותר פרוץ כיוון שאצלנו הגופים האלה והיקף המידע מוגדר בחוק.

<גבריאלה פיסמן: מה שכן אני חושבת שאפשר לקחת מזה זה לגבי אותם גופים שבהם אותם מקרים שאדם חותם על מתן הסכמה למסירת מידע במקרים שבהם יש מסירת מידע מעבר לתקופת ההתיישנות, אולי כדאי בתוך הסעיף ליידע אותו שיימסר במסגרת זו גם מידע על עבירות שהתיישנו.

<ליאורה סולטן: אני בעד כמה שיותר להבהיר.

<שרונה עבר הדני: הערה שנראית תיאורטית, סעיף קטן (ד) הנושא של שינוי התוספת שפשוט תהיה אפשרות להוריד מהתוספת.

<שרונה עבר הדני: ייתכן שאפילו להוריד מהתוספת אפשר לעשות בלי אישור ועדה.

<שרונה עבר הדני: אפילו קונספטואלית לטעמי זה צריך להיות רשום לא רק מוסיפים לתוספת, אלא גם אם מורידים גופים.

<נועה ברודסקי-לוי: לשנות זה גם להוריד.

<שרונה עבר הדני: כתוב "לשנות ולהוסיף".

<שרונה עבר הדני: לדעתי מבחינת האסתטיקה, אם כבר אמרנו להוסיף אולי כדאי להוסיף גם את האפשרות המפורשת להוריד.

ניסן סלומינסקי: האופציה כבר מזמן נמחקה מהרישום.

<שרונה עבר הדני: אמרתי שבהתאם למגמה הנוכחית זה תיאורטי לחלוטין מפני שהניסוח "לשנות ולהוסיף" אני חושבת שצריך להיות "להוסיף או להוריד".

ניסן סלומינסקי: אם כתוב "לשנות ולהוסיף" אז לשנות זה לא כולל בתוכו רק להוסיף, כי אחרת למה לחזור על אותה מילה פעמים?

ניסן סלומינסקי: לשנות הכוונה גם להוריד.

<שרונה עבר הדני: אז יש פה גם אמירה של אסתטיקה וגם משמעות שהמילה להוריד מהתוספת זה לא באותו מנגנון של ההוספה.

<שרונה עבר הדני: לדוגמה בפקודת הסמים המסוכנים או בחוק ביטוח בריאות ממלכתי, יש הבדל בין להוסיף לתוספת, כלומר להוסיף למבוטחים זכויות לבין לגרוע.

<שרונה עבר הדני: המנגנונים הם לא זהים כי הסיטואציה היא שונה.

<שרונה עבר הדני: גם יש הבדל בשינוי התוספת אם יש בזה עלות תקציבית או אין לזה עלות תקציבית.

<שרונה עבר הדני: כלומר זה לא אוטומטי שתהליך ההוספה הוא בדיוק כמו תהליך הגריעה.

<שרונה עבר הדני: הערה נוספת כדי שתופיע בפרוטוקול אם יום אחד הנושא ייעלם, מחמאה והתנצלות.

<שרונה עבר הדני: מחמאה על עבודת הנמלים שנעשתה כאמור לאיתור והכנת התוספת.

<שרונה עבר הדני: ההתנצלות היא על זה שעוד לא הספקתי לעבור ולהעיר הערות כי מצאתי שיש שם כל מיני חריגות לפה ולשם וזה מחבר אותי לצורך שלי להבהרה בין בחוק או בפרוטוקול, שאם יום אחד מישהו יצטרך לפרש מה קורה כשיש לנו אי הלימה בין חקיקה שקיימת היום שמתירה לקבל מידע מהמרשם לבין התוספת השנייה.

<שרונה עבר הדני: כדוגמה קטנה שאני עוד אעביר לכם בצורה סדורה, בפקודת הרופאים בתוספת כאן נזכרים הסעיפים שמתייחסים לביטול רישיון למתן תואר מומחה.

<שרונה עבר הדני: את כאן את הסעיף של מתן רישיון.

<גבריאלה פיסמן: זה כבר אמרנו בסעיף הקודם, התייחסתי לזה בסעיף (ב)(2) שההסמכה היא הסמכה לכל הצרכים, גם לחידוש רישיון גם לבחינה חוזרת.

<שרונה עבר הדני: מפנים אותי לתוספת השנייה ובתוספת השנייה בהקשר לפקודת הרופאים מציינים לי שלילת רישיון אבל לא מציינים לי מתן רישיון שזה סעיף אחר וכן הלאה.

<שרונה עבר הדני: לכן אני חושבת שצריכה להיות אמירה, לפחות לפרוטוקול, שבמקרה של סתירה, החיקוק הספציפי גובר ואין בהשמטה בתוספת השנייה כדי לגרוע מסמכות קיימת.

<נועה ברודסקי-לוי: זה קיים גם בסעיף קטן (ה) שמה שמוצע שגם אם זה עוד לא הוסף לתוספת השנייה אבל בחיקוק זה נקבע, שבכל מקרה זה - - -

<שרונה עבר הדני: אני חושבת שההבהרה הזו פשוט נדרשת.

<שרונה עבר הדני: כי ברור שבעבודת הנמלים הזו ברור שפה ושם דברים יתפספסו.

<שרונה עבר הדני: הסיבה שלדעתי פספסתם היא שהסעיף שלנו שמדבר על מתן הרישיון, מדבר על אדם הגון להבדיל מהסעיף המשמעתי שמדבר על מורשע בעבירה שיש בה כדי ללמד.

<שרונה עבר הדני: לכן כשעושים חיפוש זה נדרש.

<שרונה עבר הדני: אדם הגון זה נוסח מיושן, פקודת הרופאים היא מיושנת עוד מהחקיקה המנדטורית.

ניסן סלומינסקי: אדם הגון זה דבר מיושן?

<שרונה עבר הדני: השימוש במונח הזה.

<שרונה עבר הדני: בתהליך קבלת רישיון של רופא השיטה הייתה תעודת יושר, זה מתחבר ישירות לקונספט של אדם הגון.

<שרונה עבר הדני: התקדמנו מאז.

<נועה ברודסקי-לוי: לגבי סעיף קטן (ה) , השאלה אם לא להגביל בכל זאת בזמן.

<נועה ברודסקי-לוי: חיקוק שבו נקבע סמכות לקבל מידע מהמרשם, שבכל זאת יהיה פרק זמן שבמהלכו צריך להגיע להוסיף את זה לתוספת.

<גבריאלה פיסמן: אנחנו פשוט חוששים מטעויות, אפשר להגביל את זה בזמן.

<גבריאלה פיסמן: אנחנו חוששים ממקרה שבו זה כן הוסדר בחקיקה, שמענו את זה גם מגורמים פנימיים אצלנו, חוקי הסדרים למיניהם או תהליכי חקיקה שמישהו פספס אז אנחנו לא רוצים להביא למצב שבגלל שמישהו פספס בסופו של דבר תפגע זכות שהיא זכות חשובה כן לאפשר שקילה של המידע הפלילי, זה לשיקול דעתה של הוועדה.

<גבריאלה פיסמן: אני חוששת שהגבלת הזמן יכולה לעשות את האפקט ההפוך לתכלית שלשמה נועד הסעיף הזה.

ניסן סלומינסקי: נתקדם לסעיף הבא.

<נועה ברודסקי-לוי: "13.

<נועה ברודסקי-לוי: מסירת מידע מהמרשם הפלילי לשם כהונה.

<נועה ברודסקי-לוי: נקבעה בחיקוק פסלות לכהונה ציבורית בשל עבר פלילי, תמסור המשטרה מידע מן המרשם הפלילי, למעט מידע על פרטי רישום שהתיישנו או שנמחקו, על מי שממלא או נועד למלא אותה כהונה, אם היועץ המשפטי לממשלה אישר זאת, לאחר שראה שיש למבקש עניין מוצדק לקבל את המידע, וזאת אף אם אותו מבקש לא הוסמך על פי חיקוק להביא בחשבון את עברו הפלילי של מי שממלא או נועד למלא את הכהונה הציבורית".

<גבריאלה פיסמן: זה ניסיון, אני לא בטוחה שהצליח לנו, ניסיון להבהיר את סעיף 7 לחוק המרשם הפלילי.

<גבריאלה פיסמן: הרעיון שיש חיקוק שמסמיך לצורך כהונה ציבורית שקילה של עבר פלילי מאפשר הסמכה לגורם מסוים תהיה במקרים מסוימים, נוכח העבודה שאנחנו מדברים על כהונה ציבורית, יש חשיבות גם לאינטרס הציבורי, תהיה אפשרות ליועץ המשפטי לממשלה לאשר זאת גם למישהו שלא הוסמך על פי דין לשקול את המידע.

<גבריאלה פיסמן: נניח שאנחנו מדברים על כהונה של מבקר המדינה, מי שרשאי לקבל את המידע על מבקר המידע, נניח נציב שירות המדינה, אז מגיעה התנועה לחופש המידע ומבקשת לקבל את המידע מהמרשם הפלילי לצורך בדיקת כשירות כהונתו של המבקר.

<גבריאלה פיסמן: הסעיף הזה נועד לאפשר ליועץ המשפטי לממשלה באותם מקרים שהוא סבור שאכן נכון לאשר את שקילת המידע, להסמיך גם גורם שלא הוכר על פי דין לקבל את המידע, להסמיך אותו לקבל את המידע מהמרשם הפלילי.

ניסן סלומינסקי: שלא הוכר לא ב-א' ולא ב-ב', אלא סתם גורם?

<גבריאלה פיסמן: רק לצורך כהונה ציבורית בהנחה שכהונה ציבורית נכון להתייחס אליה אחרת.

<גבריאלה פיסמן: אנחנו מדברים על בעלי תפקידים שיש להם השפעה על כלל הציבור ויש חשיבות לאימון הציבור במערכת ולכהונה שלהם יש השפעה על כלל הציבור.

<גבריאלה פיסמן: באותם מקרים תהיה אפשרות לקבל את המידע.

ניסן סלומינסקי: מה הכלים של היועץ המשפטי?

ניסן סלומינסקי: לפי מה הוא יחליט?

ניסן סלומינסקי: ממה נפשך?

ניסן סלומינסקי: אם את אומרת שזה בגלל כהונה ציבורית, אז שיפרסמו את המידע לכל הציבור.

ניסן סלומינסקי: אם לא ויש כאן צנעת הפרט אז צריך בשביל זה שיבוא גוף לבקש כדי שיקבל?

ניסן סלומינסקי: או שמותר או שלא.

<גבריאלה פיסמן: המידע הפלילי עדיין חסוי על פי דין, זו התפיסה של החוק.

<גבריאלה פיסמן: האמירה בסעיף הזה זה שבמקרים של כהונה ציבורית הראייה צריכה להיות קצת יותר רחבה ויש מקום לאפשר את המידע לבעל עניין, לא לכלל הציבור.

ניסן סלומינסקי: ברגע שאני נותן את זה לתנועה לחופש המידע, באותו יום זה כבר בתקשורת.

ניסן סלומינסקי: מה עוד שזה בדיוק תפקידם ואולי הם רוצים להגיש בג"ץ, אז בוודאי שזה יפורסם לכולם.

ניסן סלומינסקי: השאלה מה בדיוק הכלים שיש ליועץ המשפטי להחליט.

ניסן סלומינסקי: צריכה להיות אמת מידה מסוימת.

<גבריאלה פיסמן: אמת המידה שקבועה כאן זה עניין מוצדק של המבקש לקבל את המידע.

ניסן סלומינסקי: חופש המידע זה מוצדק?

<גבריאלה פיסמן: זה קשה לגדר את השיקולים מראש בנסיבות האלה.

<גבריאלה פיסמן: הסעיף הזה יכול להיעשות בו שימוש במקרים רבים של כהונה.

<גבריאלה פיסמן: אני יכולה לומר שלפחות עד כה השימוש בו היה מצומצם ביותר.

ניסן סלומינסקי: הם לא יודעים, עכשיו הם ידעו על זה.

<גבריאלה פיסמן: זה קיים בחוק היום.

<גבריאלה פיסמן: זה סעיף 7 לחוק המרשם הפלילי היום.

<גבריאלה פיסמן: פשוט ניסינו להבהיר אותו.

ניסן סלומינסקי: אפשר לזרוק על היועץ המשפטי את הכול אם אנחנו רוצים.

ניסן סלומינסקי: כמו שלפעמים אנחנו זורקים על השופט, יש שופט שישבור את הראש.

ניסן סלומינסקי: לפעמים אנחנו המחוקקים צריכים לקבוע אמת מידה לפי מה הוא יקבע.

ניסן סלומינסקי: אחרת פעם הוא יחליט כן ופעם לא וזה יהיה בלגן שלם.

ניסן סלומינסקי: ההחלטה שלו היא אישית לגבי המקרה הספציפי, זה אסון.

<גבריאלה פיסמן: היועץ המשפטי לממשלה, גם הוא ככל רשות מנהלית מחויב בכללים של סבירות למידתיות.

ניסן סלומינסקי: מה הכלים שאני נותן לו?

<גבריאלה פיסמן: אנחנו יודעים לתת לעצמנו כלים במקרים, ככל שיהיה מדובר בבקשות רבות אפשר יהיה לקבוע גם בהנחיות יועץ משפטי לממשלה.

<גבריאלה פיסמן: כרגע השימוש בסעיף הזה הוא מאוד מצומצם.

<נועה ברודסקי-לוי: השאלה אם היה אפשר מעט להדק את זה.

<נועה ברודסקי-לוי: האם אפשר לחדד במשהו?

<גבריאלה פיסמן: הסעיף הזה קיים.

<גבריאלה פיסמן: הוא כן מבהיר בעיני, הוא אומר שיש פה מסר חשוב לציבור שאומר בעניין כהונה ציבורית המחוקק פחות דווקני וכן מאפשר לאינטרסים שיובאו בפניו להישקל גם לעניין המרשם הפלילי, בחשיפה של המרשם הפלילי.

ניסן סלומינסקי: זה רק קצת יתפרסם ולהערכתי תהיו מוצפים בלי סוף.

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע מה זו הגדרה של תפקיד ציבורי, חבר כנסת?

ניסן סלומינסקי: שר?

ניסן סלומינסקי: כולם.

<גבריאלה פיסמן: גם חברי כנסת ושרים, בוודאי.

<גבריאלה פיסמן: לכן האמירה כאן היא לא שהמידע צריך להיות מובא לידיעת הציבור, זו לא האמירה.

<גבריאלה פיסמן: האמירה היא שהיועץ המשפטי לממשלה צריך לבחון את המבקש ואת העניין שיש לו בקבלת המידע וצריך לקבוע.

<גבריאלה פיסמן: אני מודה שבנקודת הזמן הזו נוכח העובדה שלא הגיעו לנו בקשות, מאוד קשה להגדיר את שיקול הדעת בהקשר הזה.

ניסן סלומינסקי: צאי מתוך הנחה שמחר יגיעו המון בקשות.

ניסן סלומינסקי: 90% מהדברים זה חופש המידע או צורך להגיש בג"ץ, לא סתם חטטנות.

ניסן סלומינסקי: למשל עיתונאי שרוצה לדעת כדי לפרסם למחרת בעיתון לפי חופש המידע.

ניסן סלומינסקי: זו מידה מספקת, או שתלוי מי האיש שמדובר עליו?

ניסן סלומינסקי: ברגע שנכניס את היועץ המשפטי לסיטואציה, שנתחיל לחשוב מי האיש שמדובר עליו זה יהיה אסון.

ניסן סלומינסקי: יגיד לאחד כן ולשני לא כשהטיעון לכולם יהיה חופש המידע, סבכנו אותו לגמרי.

<גבריאלה פיסמן: קודם כל אנחנו מדברים על בעלי תפקידים שנקבעו על פי דין.

ניסן סלומינסקי: כמה תפקידים ציבוריים יש?

ניסן סלומינסקי: אלפים.

ניסן סלומינסקי: ראש מועצה זה תפקיד ציבורי?

ניסן סלומינסקי: חבר מועצה זה תפקיד ציבורי?

ניסן סלומינסקי: שלא לדבר על כל המשק, משרדי הממשלה, מנכ"לים.

<רות קנאי: מנכ"ל זה פקיד.

<רות קנאי: הכוונה כאן לא כל כך לפקידים.

ניסן סלומינסקי: רק כאלה שנבחרים?

<גבריאלה פיסמן: מנכ"ל זו לא כהונה ציבורית.

<גבריאלה פיסמן: מנכ"ל זה בעל תפקיד בגוף סטטוטורי.

ניסן סלומינסקי: אז כהונה ציבורית זה ראשי מועצות, חברי מועצות, נבחרי ציבור, מבקר המדינה, שופטים, דיינים, את יודעת מה שילך פה?

ניסן סלומינסקי: מה יעשה היועץ המשפטי?

<גבריאלה פיסמן: בעיני הרעיון של הסעיף הזה הוא לא לפרוץ את המסגרת של קבלת המידע.

<גבריאלה פיסמן: הסעיף הזה כן משדר שהמידע עדיין חסוי על פי דין והמקרים בהם היועץ יכיר בהם כמקרים שיעברו בחינה פרטנית שלו - - -

ניסן סלומינסקי: כתוב כאן: "לאחר שראה שיש למבקש עניין מוצדק לקבל את המידע".

ניסן סלומינסקי: עניין מוצדק לקבל את המידע זה חופש המידע.

ניסן סלומינסקי: הסעיף הזה הוכר כעניין מוצדק.

ניסן סלומינסקי: להערכתי אם רוצים למנוע כמו שאת רוצה, צריך לנסח את זה בצורה כזו שלא יימסר אלא במקרים חריגים, אחרת אנחנו זורקים את זה על היועץ המשפטי שאני לא יודע איך יעמוד בזה.

<גבריאלה פיסמן: שוב, הסעיף הזה קיים.

<גבריאלה פיסמן: אני מסכימה עם אדוני שאנחנו מדברים על היוצא מהכלל.

ניסן סלומינסקי: עכשיו דברנו עליו, הוא ידוע.

ניסן סלומינסקי: עוד מעט יהיו בקשות בלי סוף בגלל חופש המידע.

ניסן סלומינסקי: את יודעת מה המשמעות של זה?

<גבריאלה פיסמן: ננסה לחשוב על נוסח שמבהיר שזה החריג לכלל ושישדר את המסר.

ניסן סלומינסקי: צריך להיות משהו ייחודי כי חופש מידע זה הכול.

ניסן סלומינסקי: צריך להגדיר שזה על משהו ספציפי.

<גבריאלה פיסמן: אני חושבת שברגע שמדובר על מבקש, מבקש זה לא כלל הציבור.

ניסן סלומינסקי: אם מחר עיתון יבקש?

<חגית לרנאו: השאלה אם ברור מהנוסח שזה לא כולל בקשות כלליות כי אם בן אדם יבוא ויגיד לי לפני הבחירות הבאות אני רוצה לראות אם יש מועמדים לכנסת או מועמדים למפלגות - - -

ניסן סלומינסקי: או לרשויות המוניציפאליות, יש כמעט 200 רשויות פלוס חברי מועצות, זה יכול להגיע לפחות לאלפיים.

<גבריאלה פיסמן: בוודאי שזו לא הכוונה.

<גבריאלה פיסמן: הכוונה לאפשר לחריגים, ננסה להבהיר את זה בנוסח.

ניסן סלומינסקי: גם חריג וגם שהסיבה בגינה מבקשים צריכה להיות חריגה לא סטנדרטית.

<נועה ברודסקי-לוי: "14.

<נועה ברודסקי-לוי: מסירת מידע מהמרשם הפלילי לשם מכרז.

<נועה ברודסקי-לוי: (א) המשטרה תמסור לגוף ציבורי מידע מן המרשם הפלילי על עבירות לפי החיקוקים המנויים בתוספת הרביעית למעט מידע על פרטי רישום שהתיישנו או שנמחקו, לצורך השתתפותו של אדם במכרז, מטעם הגוף, אם אותו אדם הסכים לכך.

<נועה ברודסקי-לוי: לעניין זה, "גוף ציבורי" - המדינה, רשות מקומית או גוף המנוי בסעיף (2א) לחוק חובת המכרזים, התשנ"ב-1992".

<נועה ברודסקי-לוי: (ב) מסירת המידע לפי סעיף זה תהיה לעניין המדינה, לחשב הכללי או לחשב של המשרד הממשלתי הנוגע בדבר.

<נועה ברודסקי-לוי: לעניין רשות מקומית - לראש הרשות, ולעניין תאגיד - ליושב ראש שלו.

<נועה ברודסקי-לוי: כל אחד מאלה רשאי להסמיך אדם מטעמו לקבל את המידע כמו כן תתאפשר מסירת המידע ליושב הראש ולחברים של ועדת המכרזים הדנה במכרז שבשלו ניתן המידע".

<נועה ברודסקי-לוי: אם אני מבינה נכון, אנחנו מדברים פה על מכרזים של ספקים לא של עובדים.

<גבריאלה פיסמן: אנחנו מדברים על סעיף שמחליף את סעיף 8 לחוק הרשם הפלילי כפי שהוא מנוסח היום.

<גבריאלה פיסמן: אנחנו מדברים על סעיף שמאפשר שקילת מידע לצורך מכרזים שהם באופן כללי מכרזי רכש, לא מכרזים לאספקת כוח אדם.

<גבריאלה פיסמן: הגדרנו איזה סוגי מכרזים והגדרנו שמדובר על מכרזים במדינה ברשות מקומית או בגופים שמנויים בסעיף (2א) לחוק חובת מכרזים, זאת אומרת שחלה עליהם חובת מכרז על פי דין.

<גבריאלה פיסמן: כל הגופים האלה יוכלו לקבל מידע מהמרשם הפלילי בהיקף הנמוך ביותר עד תום תקופת ההתיישנות.

<גבריאלה פיסמן: יש בסעיף קטן (ב) את הפונקציה הספציפית שתקבל את המידע.

<גבריאלה פיסמן: החשב הכללי, ראש הרשות יושב הראש של התאגיד.

ניסן סלומינסקי: האנשים האלה הם לא האנשים שדובר בקבלת עובדים?

ניסן סלומינסקי: למה את מבדילה בין קבלת עובדים למכרזים על רכישת ציוד, שם דברנו על הקב"ט ופה את מדברת על ראש רשות או על השר עצמו.

ניסן סלומינסקי: כתוב, לחשב הכללי או לחשב של המשרד הממשלתי לעניין ראש מקומית, לראש הרשות, לתאגיד, למה את עושה את האבחנה?

<גבריאלה פיסמן: קודם כל אנחנו מדברים על האינטרס הציבורי ואנחנו מדברים על היקף של עבירות של מידע מהמרשם הפלילי שהוא היקף צר ביותר, נוגע רק לעבירות של טוהר המידות בניגוד לסעיפים שנגעו לכוח אדם באופן ישיר ולהעסקה שאפשרו את כל המידע מהמרשם הפלילי.

<נועה ברודסקי-לוי: אני רק אציין שהתוספת הרביעית מונה תשעה חוקים: חוק מס קניה טובין ושירותים, פקודת מס הכנסה, פקודת המכס, חוק מע"מ, סעיפים מסוימים מתוך חוק העונשין, חוק ניירות ערך, חוק ההגבלים העסקיים, חוק איסור הלבנת הון וחוק המאבק בארגוני פשיעה.

<נועה ברודסקי-לוי: אלה החוקים שרק לגביהם אם יש עבר פלילי בעבירות האלה, רק אז יימסר מידע רק לגביהם.

<גבריאלה פיסמן: האינטרס פה הוא הניהול התקין של המכרז, זה האינטרס שעומד מאחורי הסעיף הזה ולא העבר הפלילי של המשתתפים באשר הם.

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת אם ראש רשות מבקש נותנים לו רק משהו שקשור לאחד מאלה?

<גבריאלה פיסמן: רק בעבירות של טוהר המידות.

ניסן סלומינסקי: מי עושה את הבדיקה?

ניסן סלומינסקי: נניח אם ראש רשות אומר שיש לו מכרז אז יבדקו במרשם הפלילי רק מה שקשור לזה?

<גבריאלה פיסמן: הוא מקבל פלט מצומצם שנוגע רק לעבירות לטוהר המידות.

ניסן סלומינסקי: אבל מישהו צריך לעשות את המיון הזה.

<גבריאלה פיסמן: זה ממוחשב.

ניסן סלומינסקי: איך זה ממוחשב?

<גבריאלה פיסמן: ליאורה יכולה להסביר את זה טוב ממני.

<גבריאלה פיסמן: המידע נמסר רק ביחס לעבירות האלה.

ניסן סלומינסקי: בישיבה הבאה נצטרך להביא שתי שאלות בעניין, איך עושים את המיונים על אלה מתוך הכול?

ניסן סלומינסקי: דבר שני, איך החלטנו שפה נניח לראש רשות וכשמדובר על עובדים אז פתאום אנחנו מחפשים פונקציות אחרות.

ניסן סלומינסקי: למה השוני?

ניסן סלומינסקי: למה שם לא כמו ראש מועצה או מי שהסמיך בתנאי שזה יהיה הוא או הקב"ט נניח.

ניסן סלומינסקי: זה נוסח אחר לגמרי.

<גבריאלה פיסמן: זה נוסח אחר שנובע מההיגיון של מכרז.

<גבריאלה פיסמן: מה שאנחנו רוצים להבטיח בסעיף הזה וזו הסיבה - - -

ניסן סלומינסקי: תקנו את המכרז.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה להבטיח את התקינות של העובדים.

<גבריאלה פיסמן: זה לא העובדים.

ניסן סלומינסקי: קודם דברנו על קבלת עובדים וכשבאנו לרשויות המקומיות התלבטנו, אמרנו יועץ משפטי לא ראש רשות או מי שימנה.

ניסן סלומינסקי: למה ההבדל?

ניסן סלומינסקי: לא חשוב לנו שהעובדים יהיו כאלה שאין בהם משהו, רק המכרז חשוב לנו?

ניסן סלומינסקי: תחשבי על שתי הנקודות האלה לישיבה הבאה.

<נועה ברודסקי-לוי: דבר נוסף שחשוב לישיבה הבאה, דברי החקיקה האלה כוללים גם סעיפים משמעותיים של עבירות רצוניות אבל גם סעיפים של עבירות טכניות כמו לדוגמה פקודת מס הכנסה.

<נועה ברודסקי-לוי: מספיק שבן אדם הגיש דו"ח לא בזמן - - -

ניסן סלומינסקי: אם הוא אחר חודש הוא יפסיד מכרז של מיליארדים?

<מירה סלומון: בגופים ציבוריים למשל לחייב לבדוק אישור על ניהול מס, אישור - - - כתנאי לחתימה.

ניסן סלומינסקי: יש הרבה נושאים לדון מה המשמעויות של זה.

ניסן סלומינסקי: תחשבי גם על זה, האם איחור של חודש בדיווח למס הכנסה זו סיבה להפסיד מכרז של מיליארדים.

<גבריאלה פיסמן: זה עניין של שיקול דעת.

ניסן סלומינסקי: לפי הסעיף הזה יכול להיות שכן.

<גבריאלה פיסמן: הרעיון היה עבירות של טוהר המידות.

ניסן סלומינסקי: כשאת כותבת מס הכנסה, זה יכול להיות גם איחור של חודש בדיווח, תחשבו על זה.

ניסן סלומינסקי: תודה לכולם, הישיבה נעולה.