הוועדה לענייני ביקורת המדינה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 304, 2018-01-29 10:00

שלי יחימוביץ': בוקר טוב לכולם.

שלי יחימוביץ': אנחנו מקיימים את הדיון היום על הנושא הישן והלא חדש, והוא העסקת מורי קבלן במערכת החינוך.

שלי יחימוביץ': למרות מאמצינו המתמשכים על פני שנים ולמרות הבטחות של שרי חינוך למיניהם שהם ישימו קץ לתופעה הזו, בפועל, בסופו של דבר, אנחנו רואים עלייה במספר מורים המועסקים במערכת החינוך שלא באמצעות משרד החינוך.

שלי יחימוביץ': אנחנו כן, אני חייבת לציין, רואים שיפור מה בתנאי ההעסקה של המורים שמועסקים באמצעות "קרן קרב", היל"ה ועוד שאר מרעין בישין, אבל המספר הולך וגדל.

שלי יחימוביץ': ועל פי הנתונים של "הקואליציה להעסקה ישירה" מדובר על 27,000 מורים שאינם מועסקים ישירות במערכת החינוך.

שלי יחימוביץ': אנחנו נפתח תחילה בדוח המבקר.

שלי יחימוביץ': אני מבקשת מכם להיות תמציתיים ואני אגיד למה.

שלי יחימוביץ': בעיקר כיוון שהדוח הזה, למרות המאמצים הגדולים שעשו אנשי משרד מבקר המדינה, הם בסופו של דבר נאלצו לבוא בנעליו של משרד החינוך והגיעו בעצם עם אפס יכולת לקבל את המידע, שהוא כל כך דרוש בכלל כדי להתחיל לטפל בתופעה.

שלי יחימוביץ': וזאת אחת הסוגיות.

שלי יחימוביץ': שלום חבר הכנסת לשעבר, שמעון אוחיון, היית שותף מלא לניסיונות לשפר את מצבם של עובדי הקבלן ולשים קץ לתופעה.

שלי יחימוביץ': אותו מידע שבכוונה תחילה, להערכתי, מערכת החינוך מסרבת לראות אותו ומסרבת לבחון אותו ולעקוב אחריו, אותו היעדר מידע יוצר גם קשיים, מן הסתם למבקר המדינה, אבל עשיתם כמיטב יכולתכם, אז ספרו לנו מה מצאתם.

שלי יחימוביץ': אנחנו מדברים על דוח מ-2015?

<מיכל לילך מבורך: כן, דוח שהתפרסם במאי 2015.

<מיכל לילך מבורך: אני נותנת לך, איזי, להגיד כמה דברים עקרוניים שאנחנו ראינו ואני מצטרפת, רוצה לחזק את מה שאמרת, גבירתי יושבת הראש, בנוגע לנתונים.

<מיכל לילך מבורך: אחד הדברים הכי משמעותיים, הכלי הבסיסי שאנחנו צריכים להשתמש בו, מלבד הנורמות כמובן שעומדות לרשותנו, זה הנתונים שיש לגופים המבוקרים.

<מיכל לילך מבורך: ובמקרה הזה, כמו במקרים אחרים שנוגעים למשרד החינוך, יש קושי גדול מאוד לקבל נתונים.

<מיכל לילך מבורך: היכולת של המשרד לרכז נתונים, לאסוף אותם, משפיעה גם עלינו ועל היכולת שלנו לבצע את הדוח.

שלי יחימוביץ': אני לא יודעת אם זה חוסר יכולת, זה חוסר רצון.

שלי יחימוביץ': מה הבעיה?

שלי יחימוביץ': אם היה נכנס עכשיו שר החינוך ואומר: אני רוצה לדעת מי, לא כמה, אלא מי המורים, אני רוצה לראות את רשימת המורים שמועסקים באמצעות חברות כוח אדם למיניהן, הוא היה מקבל את זה.

<מיכל לילך מבורך: אני מסכימה איתך לחלוטין וזאת בעיה, בעיה גדולה מבחינתנו.

<מיכל לילך מבורך: האם זה נובע מיכולת, רצון, השקעה, והאם הדבר הזה נמצא על שולחן הדיונים של הנהלת משרד החינוך?

<מיכל לילך מבורך: זאת שאלה שאני לא יודעת לתת עליה את התשובה.

<מיכל לילך מבורך: מאיפה זה מגיע אני לא יודעת, אני יודעת רק שבשורה התחתונה, קיים קושי גדול לקבל נתונים מרוכזים מהמשרד.

<מיכל לילך מבורך: האמת היא שזה מופיע במשרד החינוך, יש עוד כמה גופים כאלה שמאוד קשה לקבל מהם נתונים.

<מיכל לילך מבורך: במקרה הזה לא הייתה לנו ברירה ואספנו את הנתונים בעצמנו.

<מיכל לילך מבורך: מה שהיה צריך לעשות המשרד עשינו אנחנו.

<מיכל לילך מבורך: איזי יציג את עיקר הדברים.

<איזי טנקמן: כן, בוקר טוב.

<איזי טנקמן: אנחנו נתחיל משני תקנים חשובים שלמעשה קבע משרד החינוך בנוגע להעסקתם של עובדי הוראה על ידי גופים מתווכים.

<איזי טנקמן: התקן הראשון, שרק מורים שמועסקים בהעסקה ישירה, אלה יורשו ללמד את מקצועות הליבה בבתי הספר.

<איזי טנקמן: על אף זאת, אלה שבכל זאת מועסקים אמורים לזכות בתנאי העסקה המקבילים לנקבע בהסכמי מסגרת עם ארגוני העובדים.

<איזי טנקמן: כיוון שאכן, ונשמח לקבל עדכון ממשרד החינוך, הייתה קיימת בעיה חמורה של איסוף מידע על ידי המשרד, לא היו נתונים מבוססים, מה שיכולנו אכן לעשות זה לגבי המורים בהעסקה בלתי ישירה המלמדים מקצועות ליבה בבתי הספר היסודיים, כלומר, שהם בבעלות משרד החינוך, הם עובדי משרד החינוך, ועל בסיס נתונים פנימיים של משרד החינוך, אמדנו אז ואני מדבר על שנת 2014, את מספרם בכ-4,000, שייצגו אז כ - - -

שלי יחימוביץ': אתה מדבר רק על בתי ספר יסודיים.

<איזי טנקמן: בתי ספר יסודיים, שהיוו כ-7% מכוח העבודה, מהמורים, והם לימדו כ-12% מתשומות - - -

שלי יחימוביץ': אתה מדבר רק על מקצועות הליבה.

<איזי טנקמן: על מקצועות הליבה, אכן כן.

שלי יחימוביץ': לא בדקתם את היל"ה בעצם.

<איזי טנקמן: נכון, כיוון - - -

שלי יחימוביץ': את "יובל חינוך", אגב, בדקתם?

<איזי טנקמן: כן, ולזה אני אגיע עוד דקה.

שלי יחימוביץ': ואת עמותות ההורים של בתי הספר הדמוקרטיים, האנתרופוסופיים וכן הלאה?

<איזי טנקמן: תראי, מספר גורמים מממנים שעות תוספתיות על אלו שבשעות התקן במקצועות הליבה.

<איזי טנקמן: יש את הרשויות המקומיות, הן מממנות כרבע מאותן השעות התוספתיות.

<איזי טנקמן: עמותות ההורים כ-9% ויש עוד גורמים, אני תיכף אגיד - - -

שלי יחימוביץ': טוב, ברור שאנחנו מדברים על 4,000 מתוך כ-27,000 שאנחנו יודעים עליהם, אבל גם על ה-4,000 האלה, תנו לנו איזשהן תובנות.

שלי יחימוביץ': מה המשמעויות של זה גם כלפי המורים, גם כלפי מערכת החינוך הארצית והמסקנות המרכזיות.

<איזי טנקמן: לגבי אותם 4,000 אני מציג כמה מסקנות, הן מתייחסות לעובדי הוראה בהעסקה בלתי ישירה בחטיבות העליונות, שהן לרוב בבעלות של רשויות מקומיות.

<איזי טנקמן: אנחנו זיהינו פגיעה בשוויון, כיוון שמצאנו מתאם שלילי אגרסיבי בין מספר השעות הניתנות לבין המדרג הסוציואקונומי של אותן רשויות מקומיות שבהן ניתנות - - -

שלי יחימוביץ': כלומר, ככל שהרשות מבוססת יותר, כך יש יותר שעות לימוד.

<איזי טנקמן: בהחלט כן.

<איזי טנקמן: את יכולה גם כמובן להמשיך, באותם מקומות שההורים יכולים לממן את אותן השעות ניכרת אותה הפגיעה בשוויון.

<איזי טנקמן: ישנה פגיעה אפשרית או פגיעה ממשית ביכולת הפיקוח של המשרד על ההסמכה ועל הכישורים ועל הניסיון של אותם המורים, כיוון שחלק לא מבוטל מהמורים אינם מוכרים על ידי המערכת.

<איזי טנקמן: במקומות שבדקנו כ-40% היו עובדי מערכת שמוכרים והיו בפיקוח של משרד החינוך.

<איזי טנקמן: כ-60% היו עובדים ושוב, אני חוזר, שהמערכת לא הכירה ולא הייתה יכולה לסנן ולעמוד על - - -

שלי יחימוביץ': לא ידעה על קיומם בכלל.

<איזי טנקמן: ואפילו אם היא ידעה היא לא הפעילה את אותו מערך של סינון ושל קליטה ופיקוח על המורים ועל טיב ההוראה מן הסתם.

<איזי טנקמן: זו פגיעה שנייה ואם כך, יש גם חשש מפגיעה באיכות ההוראה.

<איזי טנקמן: בנושא הנוסף והאחרון התייחסנו לתנאי ההעסקה.

<איזי טנקמן: אנחנו מצאנו שיש פגיעה בביטחון התעסוקתי של אותם המורים.

<איזי טנקמן: אנחנו בדקנו במספר מקומות, במספר רשויות מקומיות, גם בבתי הספר היסודיים וגם בחטיבות העליונות, בתל אביב, ירושלים, ראשון לציון ורמת גן.

<איזי טנקמן: מצאנו שונוּת עצומה בתנאי העסקתם במונחים של שכר שעתי, של תקופת העסקה, של אופן קביעת הסולם לפיו משולם השכר.

<איזי טנקמן: שוב, לכן יש פה פגיעה גם בשוויון וגם באותו ביטחון תעסוקתי.

<איזי טנקמן: מורים כאלה הועסקו לתקופות שונות ולתקופות קצרות.

<איזי טנקמן: לכן אנחנו ביקשנו בהמלצות שהמשרד בסך הכול יְישם את - - -

שלי יחימוביץ': שיחשוף נתונים בתור התחלה, כן?

<איזי טנקמן: יאסוף נתונים, ימפה.

<איזי טנקמן: לא רק בבתי הספר שבבעלות המשרד, אלא ינסה לתכלל את התמונה ולראות גם את התשומות שמגיעות מבעלויות שונות ברשויות מקומיות ויתחשב גם באותן תשומות כדי להקצות את המשאבים, במסגרת המדיניות של תקצוב דיפרנציאלי.

<איזי טנקמן: אם זה קרה זה נשמע, אני ניזון - - -

שלי יחימוביץ': סליחה, אני רוצה להיות קונקרטית.

שלי יחימוביץ': אתה קיבלת דווח על תיקון ליקויים?

<איזי טנקמן: אנחנו קיבלנו בימים האחרונים דיווח על תיקון ליקויים.

<איזי טנקמן: אנחנו לא בדקנו - - -

שלי יחימוביץ': מה זה בימים האחרונים?

שלי יחימוביץ': ברגע שהישיבה הזאת נכתבה בלו"ז?

<איזי טנקמן: נאמר שכן.

שלי יחימוביץ': כן, זה מסוג הדברים הפלאיים שקורים כשכתוב בלו"ז שיש דיון.

<איזי טנקמן: לפני כן אכן לא קיבלנו דיווח יזום ממשרד החינוך.

שלי יחימוביץ': ממאי 2015 עד לשבוע שעבר לא קיבלתם דיווח על תיקון ליקויים?

<איזי טנקמן: למיטב בדיקתי.

שלי יחימוביץ': טוב, אז קודם כל אנחנו מברכים על כך שמשרד החינוך העביר את הנתונים בשבוע שעבר - - -

<מיכל לילך מבורך: על פי חוק המבוקר חייב להעביר.

שלי יחימוביץ': ברור, כן, אנחנו פה נמצאים בוועדה שיש חוקים נוספים על החוקים הקיימים בוועדות אחרות ויש חובת דיווח.

שלי יחימוביץ': עוד משהו?

<איזי טנקמן: אני מציע שנשמע מה נעשה ואז אולי נתייחס.

שלי יחימוביץ': בסדר גמור.

שלי יחימוביץ': אנחנו נשמע את נציגי המורים ונשמע את חברי הכנסת ואז נשמע מהם הנתונים החדשים שיש בידי משרד החינוך וכן הלאה.

שלי יחימוביץ': חבר הכנסת יוסי יונה, בבקשה.

יוסי יונה: גבירתי, את יודעת מהי הבעיה שאנחנו מתמודדים אתה כאן ואת פתחת ואמרת, בצדק רב, לגבי היכולת והרצון.

יוסי יונה: אני באופן אישי לא מצפה שתהיה עבודה שיטתית מצדו של משרד החינוך כי משרד החינוך גם משקף מגמה שקיימת בכלל בארצנו היקרה.

יוסי יונה: ורק היה דוח לפני מספר ימים, התפרסמו ממצאים של דוח, שבעצם חל גידול מאוד משמעותי בהעסקתם של עובדי קבלן במגזר הציבורי ועל ידי המדינה.

יוסי יונה: זו המציאות שבתוכה אנחנו פועלים ואני לא חושב שפה אני חושד בכשרים, שלמעשה משרד החינוך דווקא מעודד את התופעה הזו, של להכניס או לאפשר כניסתם של עובדים שלא באמצעות העסקה ישירה.

יוסי יונה: אחת הנקודות המרכזיות שאנחנו צריכים לומר, כולנו יודעים אותן, אבל חשוב לציין אותן, היא לחשוב על מורים ומורות שמועסקים במערכת החינוך כאשר החרב הזו של הפיטורין מתנופפת מעל הראש שלהם, כאשר אין להם את הביטחון התעסוקתי, כאשר יש פגיעה בתנאים הסוציאליים הבסיסיים שלהם.

יוסי יונה: ממורים כאלה אנחנו מבקשים, בידם אנחנו מפקידים את עתידם של תלמידי ישראל.

יוסי יונה: בהמון מקרים, גבירתי היושבת ראש, דווקא במקרי קצה שבהם תלמידים נדרשים לתשומת לב הכי הכי אינטנסיבית הייתי אומר, הכי אוהבת, הכי חמה, דווקא שם משרד החינוך מתנער מן האחריות שלו ומעביר את האחריות החינוכית לכל מיני זכיינים כאלה ואחרים, כמו במקרה של היל"ה, כמו במקרה של "קדימה מדע" ועוד מקרים אחרים.

יוסי יונה: התופעה מקוממת ואנחנו חוזרים ודנים ודשים בסוגיה הזו ומשרד החינוך מפגין לטעמי אדישות, אפילו חוסר אכפתיות, ינבחו הכלבים והשיירה עוברת.

יוסי יונה: ואני תוהה, יחד עם כל האנשים שיושבים פה מסביב לשולחן, מהו הצעד האופרטיבי הבא שאנחנו יכולים לקדם, כדי שלא נבוא שוב ושוב ונדבר על התופעה המבישה הזו והנה, משרד החינוך לא עושה דבר.

יוסי יונה: אני הנחתי הצעת חוק שאתָה ביקשת לקדם.

יוסי יונה: אני חידשתי את העבודה עליה ואנחנו לא מתקדמים.

יוסי יונה: דבר נוסף שניסינו לעשות הוא לפחות ליצור מצב שבו ישנם מקרים שבהם זכיינים מקבלים לידם תחום כזה או אחר וביקשנו, במקרה שזה עובדי קבלן, שהיה והזכיין משתנה, לא להבטיח אפילו העסקה ישירה, שיישמרו אותן זכויות ועל כך גם קיימת התנגדות.

יוסי יונה: אז אני מפה קורא, למי שאת יודעת, יכול באמת לשתף פעולה איתנו, כולנו כאן, כדי לקדם לפחות הצעות חוק שכאלה מינימליות, שיכולות, אם לא לעצור אז לפחות למתן את התופעה המבישה הזאת.

שלי יחימוביץ': תודה יוסי.

שלי יחימוביץ': חבר הכנסת סעיד אלחרומי, בבקשה.

סעיד אלחרומי: בוקר טוב, גבירתי היושבת ראש.

סעיד אלחרומי: חברי יוסי, אני חושב שהוא שם את הדגש על הנקודות הבעייתיות והקשות בנושא חמור זה.

סעיד אלחרומי: אנחנו בעצם מפריטים את מערכת החינוך, מפריטים את הדבר הבסיסי ביותר, את השירות הבסיסי ביותר שצריך לספק לאזרח ולילדים שלנו.

סעיד אלחרומי: שלוש נקודות שאני חושב שצריך לשים עליהן את הדגש.

סעיד אלחרומי: אל"ף, איכות ההוראה.

סעיד אלחרומי: ממשק היחסים בין אנשי הפיקוח, בין המשרד ואנשים שפועלים בשטח מטעם משרד החינוך, לבין עובדי הקבלן ומורי הקבלן, וצר לי להגיד את זה, כי אני מורה לשעבר משך תשע שנים וזה דבר חמור בעיניי, הוא לא פשוט ואי אפשר לפקח.

סעיד אלחרומי: אפשרות הפיקוח של משרד החינוך ושל הגופים הרלבנטיים שם, ודרך אגב, קראתי שזה גם במקצועות ליבה ואחר כך באים בטענות על מקצועות הליבה, שיש לנו בעיות של הילדים בכלל בנושאים האלה.

סעיד אלחרומי: הדבר השני הוא הפגיעה בתנאי ההעסקה.

סעיד אלחרומי: אלה מורים שבעצם חשופים, ואני אקרא לזה להתעללות מהקבלנים השונים.

סעיד אלחרומי: אפילו במעבר בין קבלן אחד לשני אין שמירה על הזכויות וזה חמור.

סעיד אלחרומי: הדבר השלישי והחמור מאוד בעיניי, הוא הבדלי המעמדות.

סעיד אלחרומי: מי שיש לו כסף יותר משקיע ובעצם משקיע את הכסף, משקיע בהוראה, הוא יכול להביא את המורים הטובים, הוא יכול לשלם יותר והפריפריה, גם בדרום וגם בצפון, נשארת מאחור.

שלי יחימוביץ': אני חייבת לציין בצער שבכנסות קודמות זה היה מאבק משותף וחוצה מפלגות, כי באמת אין כאן סוגיית - - - אולי עצם הנושא העקרוני של הפרטות או לא הפרטות הוא נושא שנוי במחלוקת כלכלית אידיאולוגית, אבל - - -

<משה פריאל: שנולד בחטא, לדעתי.

שלי יחימוביץ': זו נקודת המוצא שלנו בישיבה הזאת, אין פה - - - לברר את השקפתנו בעניין הזה.

שלי יחימוביץ': אני כבר לפני עשר שנים הזמנתי דוח מהממ"מ, שהיה דוח ראשוני בסוגיה הזאת והצביע על הבעיה, והיינו בטוחים שהעובדה שאנחנו מציפים אותה כבר תביא לפתרונה.

שלי יחימוביץ': אחר כך, כשחבר הכנסת לשעבר שמעון אוחיון מהליכוד, הצטרף למאבק הזה בכל הכוח, חשבתי שאנחנו רואים את ימות המשיח, כי הנה באמת יש כאן שילוב ידיים בלי הבדלי - - -

שמעון אוחיון: זו הפעם הראשונה שהצליחו להעביר את זה גם בוועדת שרים ובקריאה טרומית.

שלי יחימוביץ': נכון, ולא רק אז אלא שפעמי המשיח נשמעו כי שר החינוך דאז, שי פירון, הודיע שתוך שנתיים לא יהיו מורי קבלן במערכת.

שלי יחימוביץ': אנחנו התחלנו לבדוק את שעון החול שהלך ואזל, והוא אזל ולא קרה שום דבר.

שלי יחימוביץ': שמעון, בבקשה, בוא תאמר כמה דברים על הנושא.

שמעון אוחיון: קודם כל תודה רבה וטוב שזה לא יְרד מסדר היום.

שמעון אוחיון: תראו, אני עדיין חוזר על אותה אמירה שאני כל הזמן חוזר עליה, עשרים פעם, בכל הזדמנות והזדמנות.

שמעון אוחיון: ההשקעה הטובה ביותר מבחינה חברתית היא השקעה בחינוך, כך כל המחקרים אומרים.

שמעון אוחיון: השקעה טובה ביותר בחינוך היא השקעה במורים, היא ההשקעה הטובה ביותר.

שמעון אוחיון: לא פעם היה ויכוח על צפיפות בכיתות ועל כל מיני דברים אחרים, אבל בסופו של דבר אתה מראה שכל המחקרים פחות או יותר מסכימים שההשקעה הטובה ביותר בחינוך היא במורים.

שמעון אוחיון: לכן גם אז הקמתי את השדולה בעניין הזה, משום שדאגתי לעתידה של מדינת ישראל, של החברה שלנו, שיהיו לנו מורים מצוינים, מתוגמלים כראוי, עם תנאי שכר באמת נאותים ולא תעסוקה שמבזה את בעליה ואיננה מבטיחה ביטחון תעסוקתי.

שמעון אוחיון: לצערי, למרות שהיה קונצנזוס בעניין הזה והייתה הסכמה, ושי פירון החליט שהוא ממגר את התופעה, במקום זה הוא ניסה למגר אותנו בעניין הזה והפיץ שמועות שהסיפור הזה עולה שני מיליארד שקלים.

שמעון אוחיון: אני התפוצצתי כשראיתי לפני כחודש וחצי את המאמר שלו בעד המורה ובעד דמותו ואישיותו וטיפוחו והוא בעצמו, במו ידיו, מתוך צרות עין פוליטית, לצערי, בלם.

שמעון אוחיון: אנחנו הצלחנו אבל איך אומרים?

שמעון אוחיון: חבל, היינו שם ויכולנו לגמור ואני לא מאמין שאפשר לפתור את הבעיה הזו בלי חקיקה, לא מאמין, אחרי כל מה שהתחלת פה וכל השנים הללו, וכל הסיפור הזה.

שמעון אוחיון: כל אחד מאיתנו עבד, ויושב פה דוד מעגן, שעזר לי בשעתו מהלמ"ס, כי לא האמנתי שזה הסיפור, שאלה המספרים הקיימים.

שמעון אוחיון: היינו צריכים לעשות הצלבה כדי לגלות עוד 5,000, עוד 6,000, על פי הנתונים.

שמעון אוחיון: אבל אתה לא יכול לרדוף כל הזמן אחרי הסיפור הזה, אלא אם כן יש מישהו מלמעלה בעניין הזה.

שמעון אוחיון: ויש פה שתי עוולות, שתי עוולות בתופעה הזאת שאנחנו קוראים לה העסקת מורים בחברות קבלניות.

שמעון אוחיון: אל"ף, תנאים שאינם שווים, חוסר ביטחון תעסוקתי.

שמעון אוחיון: חברה שרוצה מורים מצוינים וטובים ונוסיף לזה לצערנו, גם את השביתה של היום, עם האלימות, עם מה שהורים חושבים בעניין הזה.

שמעון אוחיון: מי ירצה?

שמעון אוחיון: איך אפשר למשוך כוחות מצוינים להוראה בתנאים הללו?

שמעון אוחיון: זה העוול כלפי המורים.

שמעון אוחיון: הסיפור של עובדי קבלן הוא גם שותף לעוול שני והוא העניין של התוספות התקציביות שקיימות מעבר לסל התקציב הרגיל שקיים במדינה במשרד החינוך.

שמעון אוחיון: היום התוספות התקציביות מעבר לסל התקציב מגיעות, על פי המחקר שהציגה אותו כמה פעמים איריס הדר בן דוד, לפי עשרה.

שמעון אוחיון: מה שרשויות מקומיות חזקות והורים נותנים יוצרים לנו פער חברתי, משום שרשויות חלשות אינן מסוגלות להתמודד ולהדביק את הפער הזה.

שמעון אוחיון: לחלקן אפילו יש חשב מלווה, כדי לגמור את החודש.

שמעון אוחיון: אני מברך קודם כל על כך שיש רשויות מקומיות חזקות, שעודפים תקציביים הם משקיעים בחינוך, שיבורכו בעניין הזה.

שמעון אוחיון: הממשלה, משרד החינוך צריך להשלים, צריך לפקח, צריך לראות מהם הנתונים, איפה הם המורים שמועסקים במסגרת כזאת או אחרת ולדאוג ליישר כמה שאפשר, להדביק את הפער הזה ולא להעמיק אותו.

שמעון אוחיון: בשעתו, את יודעת בוודאי, ישבה על המדוכה, בתקופתו של גדעון סער, ועדת בר גיורא.

שמעון אוחיון: ועדת בר גיורא הציעה פתרון לרשויות המקומיות כדי שנוכל לשים על השולחן, לאסוף את הסיפור הזה, בואו אתם בתקציבים שלכם, תקנו תקנים, תקנו שווי תקנים ממשרד החינוך או ממקומות אחרים ותנו בטחון תעסוקתי לאותם מורים שאתם רוצים להעסיק.

שמעון אוחיון: ברגע שאנחנו חושפים את הסיפור והוא גלוי לעינינו, אנחנו גם שמים לב לפער שנוצר בין רשויות מקומיות חזקות לרשויות חלשות.

שלי יחימוביץ': משפט אחרון.

שמעון אוחיון: יש פה עוול כפול ואני אומר לך, חברת הכנסת שלי יחימוביץ', מתוך בדיקה, מתוך מעקב שעשינו, אני מאמין רק בחקיקה שיכולה לבלום את התופעה הזאת, תודה.

שלי יחימוביץ': ואני אוסיף שחקיקה צריכה לקבל רוב כדי לעבור, פרט שולי שכזה.

שמעון אוחיון: היינו בקואליציה, בקואליציה.

שלי יחימוביץ': אורי ליברטי נמצא פה?

<אורי ליברטי: כן.

שלי יחימוביץ': יו"ר ועד עובדי ועובדות "קרן קרב".

<אורי ליברטי: תכנית "קרב", חלקכם מכירים, למי שלא מכיר, אנחנו למעשה זרוע העשרה של משרד החינוך.

<אורי ליברטי: אנחנו גוף ממלכתי שפועל בשליש מבתי הספר במדינה, 300,000 ילדים.

<אורי ליברטי: אנחנו תכנית ותיקה, מעל 24 שנים, 3,200 עובדים שעושים עבודה מסורה, שליחות חינוכית יומיומית, מביאים העשרה לילדים וילדות, בדגש על הפריפריה אבל גם במרכז.

<אורי ליברטי: אנחנו נמצאים בתקופה הזאת במחזה אבסורדי.

<אורי ליברטי: התכנית שאנחנו הקמנו, חלקנו 20, 25 שנה בתכנית, מיום היווסדה, פתאום אנחנו מוצאים את עצמנו על תנאי בבית המקצועי שלנו, מכיוון שהתכנית מוצאת למכרז, אנחנו מוּצָאים - - -

שלי יחימוביץ': ולא הפעם הראשונה.

<אורי ליברטי: ולא בפעם הראשונה.

<אורי ליברטי: למעשה ב-2014 זאת הייתה השנה שבה עברנו למבנה מכרזי ואז ניצבנו בפני הדבר המדהים הזה.

<אורי ליברטי: אולי היינו נאיביים כי חשבנו שבין 2014 ל-2018 המציאות תשתנה ולא נהיה שוב במקום ההזוי הזה, שבו אנחנו שוב נמצאים על תנאי בבית המקצועי שלנו.

שלי יחימוביץ': בעצם כל העובדים שאתה מייצג, אלפי עובדים, בכלל לא יודעים אם הם יועסקו בשנה הבאה, כי יכול להיות שיתחלף הזכיין.

שלי יחימוביץ': אולי הוא יציע הצעה יותר זולה ומשתלמת, במירכאות כפולות ומכופלות, וכולכם תמצאו את עצמכם בחוץ.

שלי יחימוביץ': מורים יותר זולים יוכנסו למערכת.

<אורי ליברטי: נכון.

<אורי ליברטי: זאת אומרת, יש גם סיכון כזה, של ביטחון תעסוקתי, במובן הכי פשוט של המילה.

שלי יחימוביץ': זה בסדר, זה לגיטימי לדבר על זה.

<אורי ליברטי: כן, כן, כן, אבל יש גם עוד היבט שכדאי לתת עליו את הדעת וזה העניין של כתב המכרז עצמו.

<אורי ליברטי: כל השיטה שבה בעצם הארגון, במקום להיות מנוהל באופן רציונלי עם תהליכי קבלת החלטות אסטרטגיה והובלת שינויים, כמו שאנחנו יודעים שמובילים שינויים, למעשה, התפיסה, התפיסה של הממשלה, של השלטון היא ששינויים מורידים דרך גרזן המכרז.

<אורי ליברטי: אין לנו מושג מה יקרה אם עוד שלושה שבועות, חודש, אנחנו נפתח את כתב המכרז, יכול להיות שכל עולמנו המקצועי יתהפך על פיו.

שלי יחימוביץ': במכרז יש גם את התנאים, את החזון החינוכי?

<אורי ליברטי: במכרז יש את אופן ההפעלה, את הגדרות התפקיד, את המבנה הארגוני.

<אורי ליברטי: הכול יכול להתהפך.

<אורי ליברטי: אנחנו, העובדים, ביקשנו להיות שותפים.

<אורי ליברטי: זה דבר מאוד טבעי, זה דבר מאוד מתבקש, שיהיו הליכי דיאלוג ושיתוף.

<אורי ליברטי: אז אמנם משרד החינוך הואיל לשמוע אותנו, היו מאוד נחמדים אלינו, שמעו אותנו עם הרבה אמפתיה אבל זה כמובן לא היה הליך - - -

שלי יחימוביץ': המכרז כבר יצא?

<אורי ליברטי: המכרז עוד לא יצא.

שלי יחימוביץ': הוא אמור לצאת ממש עכשיו?

<אורי ליברטי: הוא אמור לצאת ממש עכשיו - - -

שלי יחימוביץ': מי עכשיו הזכיין?

<אורי ליברטי: עכשיו הזכיין הוא החברה למתנ"סים.

<אורי ליברטי: אני מוכרח לומר, החברה למתנ"סים היא הזרוע הממלכתית של מדינת ישראל להעשרה בלתי פורמלית ומבחינתנו זה בסדר גמור להיות - - -

שלי יחימוביץ': למה בעצם מוציאים אתכם למכרז?

שלי יחימוביץ': מה הסיבה?

שלי יחימוביץ': להשיג הצעה יותר זולה?

<אורי ליברטי: מכיוון שאנחנו פיקדון בידי החברה למתנ"סים.

<אורי ליברטי: אנחנו מן ההתחלה אמרנו: אנחנו רוצים להיות קבועים שם.

<אורי ליברטי: ברגע שאנחנו נהיה חלק אינטגראלי מהחברה למתנ"סים למעשה הבעיה שלנו תיפתר.

<אורי ליברטי: אני רק מזכיר בסוגריים, הייתה עוד בעיה קשה, שברוך השם נפתרה, שהיא תנאי ההעסקה של המדריכים והמדריכות.

<אורי ליברטי: הם הועסקו באופן שעתי ומקוטע ובזכות הסכם מאוד משמעותי של ההסתדרות עם משרד האוצר, האוצר מזרים כבר שנתיים עשרות מיליוני שקלים, כדי לגשר על הפער הזה, כדי שהמדריכים ייהנו מהעסקה רציפה 12 חודשים.

<אורי ליברטי: ההיבט הזה של תנאי העסקה הוא בגדול נפתר.

<אורי ליברטי: מה שלא נפתר הוא שאין לנו בעצם שיוך קבוע.

<אורי ליברטי: אנחנו שייכים באופן אורגני לתכנית "קרב", אבל אין הכרה פורמלית בהשתייכות הזאת.

<אורי ליברטי: החברה למתנ"סים - - -

שלי יחימוביץ': מישהו מדבר אתכם בכלל?

<אורי ליברטי: מישהו מקשיב לנו ולא עונה, זאת הסיטואציה.

<אורי ליברטי: משרד החינוך - - -

שלי יחימוביץ': מישהו במשרד החינוך אומר לכם: תירגעו, אתם מורים מיומנים ומנוסים?

<אורי ליברטי: לא.

שלי יחימוביץ': אתם תמשיכו ללמד לטובת מערכת החינוך אפילו?

<אורי ליברטי: לא.

<אורי ליברטי: מישהו במשרד החינוך מקשיב לנו, מחייך באמפתיה ואומר שהוא מנוע מלהגיב כי זה מכרז.

<אורי ליברטי: לכאורה זה כאילו בגלל החוקים של המכרזים.

<אורי ליברטי: אני לא יודע עד כמה זה נכון או לא נכון משפטית והאמת היא שזה לא מעניין אותי.

<אורי ליברטי: כולם שבויים באיזשהו סָד של חוק חובת המכרזים - - -

שלי יחימוביץ': כאילו זה איזה עשרת הדיברות שירדו להן מאיזשהם שמים.

<אורי ליברטי: כן, יש להם אפילו איזו תפיסת הפעלה שהם גיבשו, איך לעשות מיקור חוץ של רכש חברתי, עם תהליך מאוד יפה שהם עשו - - -

שלי יחימוביץ': איזה משפט נוראי.

<אורי ליברטי: נכון, אנחנו מהצד של הרכש.

שלי יחימוביץ': רכש חברתי.

שלי יחימוביץ': אתם רכש בכלל, אתם כמו נייר טואלט, כמו מחשבים, כמו ציוד משרדי.

<אורי ליברטי: נכון, בדיוק.

<אורי ליברטי: אין כאן שום הבדל, לא בין מקלדות לבינינו, ואין שום הבדל אפילו בתוך התחום של רכש חברתי, אין שום הבדל בין, למשל, מכרז לאספקת אבחונים.

<אורי ליברטי: את זה אני עוד יכול להבין, עושים אספקת שירותי אבחון, בסדר, זה מכרז אספקה לגיטימי, אבל אנחנו מכרז ניהול, זה מכרז שבעצם העובדים שייכים באופן אורגני למקום העבודה והזכיין מתחלף להם או לא מתחלף להם מעל הראש.

<אורי ליברטי: גם אם החברה למתנ"סים תמשיך אף אחד לא יוכל להשיב את המתח, את עגמת הנפש ואת הקיפאון שאנחנו מצויים בו עכשיו בתקופה הזאת, כי זו שנת מכרז ואי אפשר לעשות שום דבר.

<אורי ליברטי: אנחנו פיקדון בידי החברה למתנ"סים, אי אפשר לעשות תהליכים של תכנון לטווח ארוך, הכול כבול בסד המכרז, כולל אי התקדמות בחתימה של הסכם קיבוצי איתנו.

שלי יחימוביץ': אין לכם הסכם קיבוצי?

<אורי ליברטי: אין לנו עדיין הסכם קיבוצי ועכשיו, בגלל שנת המכרז, ככל שמתקרבים למכרז אז הפיקדון הופך ונהיה פיקדוני יותר, אף אחד לא יודע.

<אורי ליברטי: אף אחד לא יודע מה יקרה מעבר לקיר המכרז.

<אורי ליברטי: והתביעה שלנו היא מאוד פשוטה, תעשו הבדלה בין מקלדות ובין אפילו שירותי אבחון או שירותי דיגיטציה של ספרי לימוד, תעשו אבחנה בין זה לבין תכניות חברתיות, ארגונים חברתיים, עם אנשי מקצוע מסורים, שעושים שליחות חינוכית.

<אורי ליברטי: תעשו את ההבדלה הזאת ותנו לנו בית קבוע, כדי שאנחנו נוכל להיות עובדים מן המניין ולא כל ארבע שנים להיות מוצאים לשוק עם חוסר ביטחון ולהיות חלק ממחזה אבסורד כזה.

שלי יחימוביץ': האם יש איזשהו תנאי במכרז, ככל הידוע לכם, שלכל הפחות הזכיין החדש מחויב להעסיק גם את מי שעבד אצל הזכיין הקודם?

<אורי ליברטי: לא.

<אורי ליברטי: מה שאנחנו מבקשים הוא שלא יהיה מכרז כי זה אבסורד, אבל אנחנו אומרים - - -

שלי יחימוביץ': אני אומרת למצער.

<אורי ליברטי: אם יהיה מכרז למצער, המינימום שאנחנו מבקשים הוא להכניס תנאי במכרז שהזכיין החדש מחויב לקלוט את כל העובדים.

<קריאה: זה על פי חוק.

<אורי ליברטי: ולא להפוך עלינו את עולמנו המקצועי.

<אורי ליברטי: לשמור על הגדרות תפקיד, לשמור על היקפי התכנית.

<אורי ליברטי: אנחנו לא יכולים לדעת, הם יכולים, למשל, להחליט ואין לנו שום מושג, אולי זה אפילו כתוב ברגע זה ממש בכתב המכרז ההולך ונכתב, שהם יכולים - - -

שלי יחימוביץ': שהוא סודי.

<אורי ליברטי: שהוא סודי, כמובן - - -

שלי יחימוביץ': זה גם אבסורד בפני עצמו.

<אורי ליברטי: נכון, נכון והם יכולים להחליט למשל, שאנחנו כבר לא נעבוד בגני ילדים או לא נעבוד בכיתות ו'.

<אורי ליברטי: אני לא יודע מה הם יכולים להחליט וזה אומר ש-1,000 עובדים הולכים הביתה.

<אורי ליברטי: זאת אומרת, יש כאן מצב שהוא עלוּם לחלוטין והוא אבסורדי לגמרי ומה שאנחנו דורשים למצער, אם יהיה מכרז, לפחות את הדברים האלה להבטיח.

<אורי ליברטי: כתבנו את זה למנכ"ל משרד החינוך, מנכ"ל משרד החינוך הורה לאנשי משרד החינוך להיפגש איתנו.

<אורי ליברטי: פגשו אותנו, שמעו אותנו, חייכו, לא הגיבו.

שלי יחימוביץ': מי הרפרנט?

שלי יחימוביץ': עם מי אתם מדברים במשרד החינוך?

<אורי ליברטי: האגף לחינוך יסודי הוא האגף שאחראי - - -

שלי יחימוביץ': תגיד לי שם, עם מי אתם מדברים?

<אורי ליברטי: אתי סאסי, שהייתה מאוד נחמדה, אבל היא אמרה שהיא מנועה מלהגיב לנו, הנחו אותה לא להגיב לנו.

שלי יחימוביץ': אתי נמצאת פה?

שלי יחימוביץ': מי ממשרד החינוך כאן?

שלי יחימוביץ': עוד מעט נעבור אליכם.

שלי יחימוביץ': היל"ה, מי נמצא מהיל"ה?

<טלילה אילון: אני.

שלי יחימוביץ': הציגי את עצמך.

<טלילה אילון: טלילה אילון, אני חברת ועד המורות של תכנית היל"ה.

<טלילה אילון: הרבה ממה שאורי אמר הוא בדיוק מה שאנחנו אומרים, כי גם התכנית הזאת מופעלת באמצעות מכרז שמתחדש כל כמה שנים ובעצם כל כמה שנים אנחנו מוּצָאִים לכל המפחית במחיר.

<טלילה אילון: מה שאני רוצה - - -

שלי יחימוביץ': כמה עובדים מועסקים דרך היל"ה?

<טלילה אילון: 1,200.

<טלילה אילון: מה שאני רוצה להדגיש לגבי תכנית היל"ה, שהנערים שלומדים בתכנית לומדים במסגרת חוק חינוך חובה.

<טלילה אילון: מדובר על נערים שנשרו מתיכונים והם מגיעים לתכנית הזאת כדי להשלים איזושהי תעודת סיום של לימודים, משמונה עד 12 שנות לימוד בשאיפה לבגרות חלקית או מלאה.

<טלילה אילון: זאת אומרת זו לא איזושהי תכנית שהיא מחוץ למסגרת הלימודים שמוגדרת בחוק חינוך חובה.

<טלילה אילון: זו גם תכנית שקיימת מעל 20 שנה אבל היא, מהיום הראשון שלה, הופעלה במסגרת של מכרז מתחדש.

<טלילה אילון: אני חייבת לציין שאנחנו הצלחנו להשיג שיפורים משמעותיים בתנאי ההעסקה שלנו בזכות התאגדות שלנו דרך "כוח לעובדים".

שלי יחימוביץ': אורי, אתם מאוגדים באמצעות ההסתדרות?

<אורי ליברטי: כן.

שלי יחימוביץ': ואתם, טלילה, באמצעות "כוח לעובדים".

<טלילה אילון: "כוח לעובדים", כן.

<טלילה אילון: אנחנו הצלחנו להשיג שיפורים בתנאי ההעסקה שלנו דרך "כוח לעובדים", אבל אנחנו עכשיו נמצאים במצב שהוא אולי טיפה יותר טוב מן המצב שעובדי "קרן קרב" נמצאים בו, כי אנחנו בתהליך קצת מוזר חתמנו על הסכם קיבוצי עם המפעיל הנוכחי שהוא רשת "עתיד" לפני צאת המכרז.

<טלילה אילון: לשמחתנו אנחנו ראינו שחלק מהשיפורים שסיכמנו עליהם עם "עתיד", באו לידי ביטוי במכרז שמשרד החינוך פרסם, שבועיים אחרי שנחתם ההסכם הקיבוצי.

<טלילה אילון: אנחנו כן רואים שאנחנו מצליחים באיזשהו אופן להשפיע על המכרז שמשרד החינוך מוציא - - -

שלי יחימוביץ': אני חייבת לציין, למען ההגינות, שבכל מה שנוגע לתנאים של המורים המועסקים בחברות כוח האדם האלו, אני לא רוצה לקרוא להן אחרת - - -

<טלילה אילון: הם רוצים שיקראו להם זכיין פדגוגי, הם - - -

שלי יחימוביץ': כן, כן, בסדר, אני ארשה לעצמי להיות פחות סובלנית.

שלי יחימוביץ': בעיניי, כל מי שלא מועסק ישירות על ידי משרד החינוך אלא באמצעות גורם שלישי מתווך הוא עובד קבלן.

שלי יחימוביץ': ולא אכפת לי איך קוראים לזה, הילה, דקלה, יובל ושאר שמות יפים.

שלי יחימוביץ': על כל פנים, חייבים לציין שכן מבחינת תנאים וניסיון ומבחינת הקרבה ההולכת והגדלה לשכר המורים, חל שיפור.

שלי יחימוביץ': זה לא מתקן כהוא זה את העיוות המבני המוסרי הממלכתי בעצם ההעסקה באמצעות - - -

שמעון אוחיון: זה רק לגבי 70%, לא כולם.

שמעון אוחיון: בהיל"ה זה רק לגבי 70%.

<טלילה אילון: משרד החינוך מגדיר מינימום 25% מהפעילות בתכנית שהם עדיין על בסיס של שעות אפקטיביות.

שמעון אוחיון: מעשיות.

<טלילה אילון: אנחנו דרשנו מהזכיין הנוכחי שיתחייב על לפחות 75% עם סטייה קטנה של שעות משרתיות אז זה איכשהו מתיישר.

שלי יחימוביץ': אני אומרת את זה כדי לנחם את עצמנו, כדי שלא נרגיש שכל השנים שאנחנו חוצבים באבן הזאת לא השגנו כלום, אז משהו טוב כן קרה.

<טלילה אילון: יש שתי נקודות שאני רוצה להדגיש.

<טלילה אילון: האחת, שבשונה מ"קרן קרב", למרות ניסיונות שקיימים כבר משנת 2012, או אולי לפני, לא זכינו אי פעם לשבת עם מישהו ממשרד החינוך, מעולם.

<טלילה אילון: אנחנו כרגע נמצאים במצב שאמנם יש לנו הסכם קיבוצי שאנחנו הצלחנו להכניס בו שיפורים מסוימים ואנחנו גאים בהם, ואמנם אנחנו ראינו שההסכם הקיבוצי השפיע במידה מסוימת על המכרז שמשרד החינוך כתב, אבל אין לנו שום ביטחון שהזכיין, המפעיל הנוכחי של התכנית, הוא זה שיזכה במכרז.

<טלילה אילון: ואז, אם משרד החינוך יחליט, כמו שקרה לצערנו הרב במשרד הרווחה, שהוא לקח חברת כוח אדם שנסחרת בבורסה שהיא תפעיל את צוות המדריכים של מעונות חסות הנוער, אם משרד החינוך יחליט לקחת החלטה מהסוג הזה, אז כל מה שפעלנו במשך לפחות חמש שנים, יכול לרדת לטמיון במחי החלטה אחת.

שלי יחימוביץ': גם אתם בפני מכרז?

<טלילה אילון: המכרז יצא, עכשיו צריך לבחור זכיין ואנחנו יודעים שיש חברות שמציגות את עצמן, שָׂמוֹת חזית של גוף חינוכי אבל מאחוריהן עומדות חברות - - -

שלי יחימוביץ': את יכולה להגיד לנו מי החברות שהגישו הצעות?

<טלילה אילון: אנחנו יודעים שהחברה למתנ"סים, שזה עוד יחסית הרע במיעוטו, בוא נגיד.

<טלילה אילון: "בית אפשטיין", אנחנו שומעות את השם "בית אפשטיין" כשאנחנו יודעות שזו חזית של חברת כוח אדם "דנאל", שזו חברה שנסחרת בבורסה, חברה למטרות רווח.

שלי יחימוביץ': זו לא "דנאל" עצמה אלא חברת - - -

<טלילה אילון: זה מיזם שלה.

<טלילה אילון: אני לא יודעת בדיוק מהי מערכת היחסים, אבל אנחנו יודעים - - -

שלי יחימוביץ': הבעלים היא חברת "דנאל".

<טלילה אילון: כן.

שלי יחימוביץ': שזו ממש חברת כוח אדם לכל דבר וענין.

<טלילה אילון: נסחרת בבורסה, זו חברה למטרות רווח.

<טלילה אילון: אנחנו נמצאים כרגע במצב הזה ואנחנו רק יכולים להתפלל שמשרד החינוך ייקח בחשבון לא רק את טובתנו אלא גם את טובת הנערים ויבחר.

<טלילה אילון: לדעתנו הדבר הנכון הוא פשוט לאפשר המשכיות.

<טלילה אילון: זו חברה שעוסקת בחינוך, רשת בתי ספר גדולה ורצינית, שבמשך חמש שנים השקיעה הרבה מאוד בלפתח את התכנית הזאת מבחינה פדגוגית וגם לדאוג לכוח האדם בתכנית, שיתאפשר לה להמשיך לעשות את התכנית, לטובת, קודם כל והכי חשוב, הנערים בתכנית.

שלי יחימוביץ': תודה רבה.

שלי יחימוביץ': "יובל חינוך" נמצאים כאן?

<שלומית אליקים: כן, שמי שלומית, אני מורה ב"יובל החינוך" קרוב לעשר שנים.

<שלומית אליקים: אני עובדת בתל אביב ואני מועסקת כי יש צורך במורים, משרד החינוך לא יכול לשלם את השעות לכל המורים.

<שלומית אליקים: אם כנראה היה משיג תקציב למשרד החינוך לא היה צורך במורים כמוני.

שלי יחימוביץ': את מועסקת ב"יובל"?

<שלומית אליקים: כן, כן.

שלי יחימוביץ': באיזה בית ספר את עובדת?

<שלומית אליקים: בתל אביב אני עובדת בשלושה בתי ספר שונים.

שלי יחימוביץ': כל יום זה בית ספר אחר?

<שלומית אליקים: כן, יומיים בבית ספר אחד וכל יום בבית ספר אחר.

שלי יחימוביץ': באילו בתי ספר?

<שלומית אליקים: "גרץ", "ניצנים" ו"דרויאנוב".

יוליה מלינובסקי: מה את עושה שם?

<שלומית אליקים: אני מורה לקיימות וחינוך סביבתי בשילוב של מקצועות הליבה, זה מדעים, זה גינון, מה שפעם קראו לו חקלאות, זה ידיעת הארץ, הרבה דברים.

<שלומית אליקים: אני אדריכלית במקור, יש לי תואר שני בחינוך וזה שילוב של כל מיני מקצועות שאני שילבתי, כדי ללמד את התלמידים ולתת להם, ללמד בדרך חווייתית את כל הנושאים האלה.

שלי יחימוביץ': בתלוש השכר שלך כתוב "יובל חינוך"?

<שלומית אליקים: כן, ודאי.

שלי יחימוביץ': ואת עובדת במערכת החינוך לכל דבר ועניין?

<שלומית אליקים: כן, אני מורה כמו כל מורה אחרת.

שלי יחימוביץ': כמה מורים יש ב"יובל חינוך" היום?

<שלומית אליקים: אני לא יודעת.

<שלומית אליקים: אני יודעת שיש מאות אם לא אלפים כי גם ל"יובל החינוך" - - -

שלי יחימוביץ': אתם לא מאורגנים?

<קריאה: בהערכה 4,000.

שלי יחימוביץ': 4,000?

<קריאה: כן, ב"יובל החינוך".

יוליה מלינובסקי: 1,200, נכון?

<אורי ליברטי: אנחנו 3,200.

<שלומית אליקים: רציתי להגיד שהרבה מורים כמוני נותנים סוג של מענה לא רק מבחינת השעות שאין, אלא גם מבחינת ילדים שלא יכולים ללמוד בדרך אחרת.

<שלומית אליקים: כל מיני מורים למקצועות כמו חינוך גופני, אמנות, מוסיקה, מחול, כל המקצועות החווייתיים האמנותיים, כי כך הרבה תלמידים בעצם לומדים.

<שלומית אליקים: גם התלמידים הרגילים שקשה להם, כל התלמידים עם הפרעות הקשב והריכוז, או אפילו התלמידים הנורמטיביים שהשיעורים האלה הם השיעורים שהכי מדברים אליהם, הכי עוזרים להם ללמוד ולקבל את החינוך שהם צריכים.

<שלומית אליקים: אני יושבת בישיבות צוות, אני לא מקבלת על זה תגמול, אני רואה בהן ערך וצורך, אני יושבת בערבי הורים - - -

שלי יחימוביץ': מקבלת שכר על חופשות?

<שלומית אליקים: מהשנה כן, סליחה, מהשנה שעברה כן, אבל לא יולי אוגוסט, כלומר - - -

שלי יחימוביץ': בחופש הגדול את לא מקבלת משכורת.

<שלומית אליקים: לא.

שלי יחימוביץ': את לא מקבלת?

<שלומית אליקים: לא לא ועד לפני שנה גם הייתי מקבלת מכתב פיטורין כל פעם, השנה כבר לא.

שלי יחימוביץ': הזכויות הסוציאליות שלך נשמרות משנה לשנה?

<שלומית אליקים: כן ולא, חלק כן וחלק לא.

<שלומית אליקים: לקחתי את תלוש המשכורת שלי ל"קו לעובדים" - - -

שלי יחימוביץ': תראי, אני חוקקתי חוק לפני שש שנים, שבכל פיטורין מחזוריים, כלומר, כשמפטרים אותָך ומחזירים אותך למערכת, מחויבים בתקופת המעבר לשלם לָך את כל ההפרשות הסוציאליות.

שלי יחימוביץ': זה נועד להרתיע מעסיקים מלפטר פיטורין מחזוריים.

שלי יחימוביץ': השאלה האם החוק הזה מתקיים לגבייך.

<שלומית אליקים: מהשנה אני כבר לא מקבלת את המכתב - - - דרך כל מיני, בצורה עקיפה הצלחתי שחלק קטן מזה ודרך מנהלת שהתחננתי והיא עזרה לי לעשות חלק מהזכויות הסוציאליות.

שלי יחימוביץ': סליחה על השאלה, אבל למה אתם לא מתאגדים?

<שלומית אליקים: ניסיתי - - -

שלי יחימוביץ': אני יודעת שקשה להתאגד, זו לא שאלה סתם.

<שלומית אליקים: ניסיתי.

<שלומית אליקים: קודם כל, אני לא יודעת מי, בבתי הספר שאני עובדת אני ניסיתי לאגד את המורים שעובדים ב"יובל החינוך", חלק הסכימו, חלק נורא פחדו שברגע שהם יעשו רעש אז יפטרו אותם.

שלי יחימוביץ': טוב, זה סיפור ההתאגדות הרגיל, אבל יש לך הרבה אופציות.

שלי יחימוביץ': יש לך את ההסתדרות, יש לך את "כוח לעובדים" - - -

שמעון אוחיון: ארגון המורים.

שלי יחימוביץ': יש לך את הסתדרות המורים, יש לך את ארגון המורים העל יסודיים.

<טלילה אילון: הסתדרות המורים לא מקבלת את מי שלא מועסק דרך משרד החינוך.

<שלומית אליקים: הסתדרות המורים, הייתי גם אצלם ואמרו שבמקרים מאוד ספציפיים, שאני לא עומדת בתנאים שלהם, אנחנו יכולים להיות בהסתדרות המורים.

<שלומית אליקים: זה רק בתנאי שהמנהלת מחליטה להעסיק את אותם מורים של "יובל החינוך" בתנאים מאוד מאוד - - -

שלי יחימוביץ': הבנתי אבל יש גם אופציות אחרות.

שלי יחימוביץ': אני יודעת שקשה להתאגד, אני יודעת שזו סכנת נפשות, זה ברור לי, אבל בסופו של דבר, כמו שאת רואה כאן, גוף אחד התארגן בהסתדרות וגוף אחר ב"כוח לעובדים", את רואה שהם כן השיגו הישגים.

<שלומית אליקים: אנחנו מנסים, זה בתהליכים, אבל זה לא קורה.

שלי יחימוביץ': טוב, אנחנו מממשיכים.

יוליה מלינובסקי: יש לי רק שאלה אחת.

שלי יחימוביץ': לא רק שאלה, תיכף ניתן לך את רשות הדיבור.

שלי יחימוביץ': שמענו כאן את "יובל החינוך", שמענו את "קרן קרב" ושמענו את היל"ה ובכל זאת התמונה לא מלאה, כי צריך לזכור שבו בזמן יש גם עמותות הורים בבתי הספר המוכרים או המוכרים למחצה, החינוך הרשמי, שאינו רשמי וכן הלאה וכן הלאה.

שלי יחימוביץ': גם עמותות ההורים האלה קיימות בעיקר, כמו שאמר נציג מבקר המדינה, בעיקר ביישובים המבוססים, שבהם אפשר להעניק לילדים עוד שעות לימוד.

שלי יחימוביץ': גם שם המורים לא מאוגדים וגם שם זו בעצם סוג של עבודה, ברגע שהיא לא באמצעות משרד החינוך היא באמצעות קבלן, לטעמי.

שלי יחימוביץ': נמצאת איתנו כאן לילי בן עמי, שהיא מייסדת הקואליציה להעסקה ישירה בחינוך.

שלי יחימוביץ': לילי, תני לנו תמונה רחבה של העסקה באמצעות קבלנים.

<לילי בן עמי: קודם כל אני רוצה להגיד לך תודה, חברת הכנסת שלי יחימוביץ'.

<לילי בן עמי: אנחנו מכירות כבר למעלה מעשר שנים, כשאני הייתי מורת קבלן ואת היית הבן אדם הראשון שהושיט לנו יד ועזר לנו.

<לילי בן עמי: בבית הספר שלי, בסופו של דבר, הצלחנו להעביר את כולם להעסקה ישירה.

<לילי בן עמי: היינו תחת העסקה של אגודת רנה קאסן בירושלים.

<לילי בן עמי: מאז את מלווה אותנו ותודה רבה בשם מורות ומורי הקבלן.

<לילי בן עמי: הקואליציה להעסקה ישירה בחינוך היא בתוך הקואליציה הארצית להעסקה ישירה, שמשמיעה את הקול של עובדות ועובדי קבלן בכל המגזרים וחברים בה 32 ארגונים חברתיים.

<לילי בן עמי: הקואליציה להעסקה ישירה בחינוך הוקמה לאחר ששר החינוך הקודם, שי פירון, הכריז שתוך שנתיים לא יהיו מורי קבלן ותחתיה התאגדו כל התארגנויות מורות ומורי הקבלן, התאחדות הסטודנטים הארצית, מועצת התלמידים הארצית, ארגון ההורים, פורום ההורים היישוביים וכן הלאה, כל מי שנוגע לסיפור, מורים, תלמידים, הורים, סטודנטים.

<לילי בן עמי: ספציפית לגבי אותה הכרזה של שי פירון, לא רק שהוא לא העביר אף מורָה להעסקה ישירה, הוא הרחיב את התופעה ואת הפרויקטים שהוא הכניס, כמו בית ספר של החופש הגדול ופרויקטים אחרים, הוא עשה את כולם באמצעות עובדות ועובדי קבלן.

<לילי בן עמי: מעבר לזה, ועל זה חבר הכנסת אוחיון יוכל לספר, שבתקופתו, יחד ניסינו לקדם הצעת חוק שלו להעסקה ישירה של מורות ומורי הקבלן.

<לילי בן עמי: אני רוצה להגיד דבר נוסף, שהרבה מורות ומורי קבלן לא יכלו להגיע כי זו שעת עבודה שלהם וכל הכבוד לחברות ולחברים שלי שבאתם ואנחנו גם שנים ארוכות ביחד.

<לילי בן עמי: לגבי תמונה כללית, אנחנו מיפינו בקואליציה להעסקה ישירה בחינוך ארבעה סוגים של מורי ומורות קבלן.

<לילי בן עמי: סוג אחד הוא מורות ומורי כתף אל כתף, מורה לאנגלית של משרד החינוך ומורה לאנגלית שמועסקת על ידי איזושהי עמותה, כדי לפצל את הכיתה, כיתות קטנות יותר, או רשות שרוצה להוסיף מקצועות, להעצים כיתות בעיקר, זה כתף אל כתף.

<לילי בן עמי: סוג שני הוא מורות ומורים שמלמדים מקצועות ליבה.

<לילי בן עמי: הם בעיקר בעל יסודי, כמו שאני הועסקתי בתיכון "זיו" בירושלים באמצעות גוף מתווך.

<לילי בן עמי: הרבה רשויות מקומיות שאחראיות על העל יסודי, בוחרות להעסיק באמצעות כל מיני ארגוני בת.

<לילי בן עמי: לדוגמה, ברמת גן יש את "מפעלי בית עמנואל", בתל אביב "מוסדות חינוך" ו"יובל חינוך", בירושלים יש את חברת "אריאל" וכן הלאה.

<לילי בן עמי: אלה ממש מורות ומורים, מחנכות, מלמדים מקצועות בגרות בתוך תכנית הליבה, זה סוג שני.

<לילי בן עמי: מלמדים כיתה מלאה, אני לימדתי 36 תלמידים עם תעודת הוראה וכן הלאה.

<לילי בן עמי: סוג שלישי הוא פרויקטים של משרד החינוך כמו "קרב".

<לילי בן עמי: "קרב" אמנם הם שליש-שליש-שליש, אבל זה פרויקט מטעם המשרד, כמו היל"ה, כמו "שלבים", כמו "בית הספר של החופש הגדול", כל מיני פרויקטים שמשרד החינוך או הרשות בוחרים לעשות, זה הסוג השלישי.

<לילי בן עמי: סוג רביעי של מורות ומורי קבלן זה המון עמותות וגופים חיצוניים שמכניסים תכניות למערכת החינוך, לא חסרים גופים כאלה.

<לילי בן עמי: מבקר המדינה, כשאתם הגעתם אליי למושב בית זית וראיינתם אותי לדוח שלכם, אתם וגם משרד החינוך מתייחסים אך ורק לסוג של כתף אל כתף, למורים שמלמדים מקצועות ליבה ורק ביסודי ובחטיבות הביניים, מה שאומר שכל העל יסודי בכלל לא מופה.

<לילי בן עמי: לא סופרים את המורות, ששם, כמו שאמרתי, רוב מורות ומורי הקבלן שמלמדים את מקצועות הליבה, לא כמורה נוספת אלא כמורה יחידה בכיתה של 30-40 תלמידים, אלה לא נספרו על ידי אף גורם וגם מורות ומורי מקצועות ההעשרה.

<לילי בן עמי: אנחנו בקואליציה חושבים שזה לא נכון וזה עוול להגיד שהמורה לתנ"ך ואנגלית, אנחנו סופרים אותה והיא אולי תהיה זכאית להעסקה ישירה, אבל המורה למוסיקה ודרמה, כי זה העשרה, אפילו שהיא מלמדת בתוך תכנית הלימודים, אנחנו לא סופרים אותה וזה בסדר שהיא תהיה מורת קבלן.

<לילי בן עמי: שוב, המיפוי של משרד החינוך לא סופר, סופר בצורה חלקית ודוח מבקר המדינה לא ספר את מורות ומורי ההעשרה.

<לילי בן עמי: כשאנחנו מתייחסות רק למורי כתף אל כתף, יש פה פגיעה חדה בנושא של שוויון הזדמנויות, בגלל השאלה למי יש מורה נוספת לאנגלית או מורה נוספת למתימטיקה, איפה מפצלים את הכיתה, מקטינים אותה ומוסיפים עוד מורה – ברשויות המבוססות, או איפה שיש הורים שיכולים להוסיף כסף ולהכניס עוד מורה.

<לילי בן עמי: כלומר כרגע מורות ומורים שאנחנו מתייחסים אליהם, הם דווקא במקומות החזקים יותר.

<לילי בן עמי: שוב, זו הכללה, אבל בגדול אלה המקומות.

<לילי בן עמי: לכן אנחנו קוראים גם על אלה וגם על אלה, אין מקום להעסקה קבלנית במערכת החינוך.

<לילי בן עמי: אנחנו מדברות ומדברים רק על המורים והמורות בתוך שעות הלימודים, לא אחר הצהרים, לא החוגים, אנחנו מדברים על מי שמלמדים בתוך מערכת השעות.

<לילי בן עמי: אם את מורה או מדריכה בתוך מערכת החינוך הציבורית, בתוך מערכת שעות ואת בחדר המורים ואת יושבת בישיבת המורות ואת נותנת ציון בתעודה, כולם צריכים להיות מועסקים באותה צורה, באותו הסכם קיבוצי.

<לילי בן עמי: ולא ייתכנו המעמדות בחדרי המורות והמורים, כפי שמבקר המדינה הצביע.

<לילי בן עמי: תודה רבה, שלי יחימוביץ, על כל העשייה שלך רבת השנים בתחום.

שלי יחימוביץ': תודה, תודה, לילי.

שלי יחימוביץ': חברת הכנסת יוליה מלינובסקי, בבקשה.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

יוליה מלינובסקי: יש לי כמה שאלות.

יוליה מלינובסקי: למי שזה נוגע תרשמו ותענו.

יוליה מלינובסקי: אל"ף, שאלה למורים.

יוליה מלינובסקי: אם אני מורה לאנגלית, אז למה לי ללכת, תסבירי לי, יכול להיות שאני לא מבינה, למה לי ללכת לעמותה ולא להתקבל ישירות למשרד החינוך?

<לילי בן עמי: אין לך את הבחירה - - -

יוליה מלינובסקי: דקה, דקה.

<קריאה: לא שואלים אותך.

שלי יחימוביץ': האם אתה רוצה לעבוד ישירות במערכת החינוך וליהנות מביטחון תעסוקתי, או להיות עובדת קבלן שמחליפים אותה במכרז?

יוליה מלינובסקי: דקה, דקה, אני אשלים את המשפט ואז תביני, כי אני כל הזמן שומעת ממערכת החינוך וממשרד החינוך שיש חוסר עצום במורים.

יוליה מלינובסקי: הם כל הזמן אומרים שהם רוצים לקלוט אנשים, זו שאלה ראשונה.

יוליה מלינובסקי: יש פה נציג משרד החינוך?

שלי יחימוביץ': כן, כן, אנחנו תיכף נעבור אליהם.

יוליה מלינובסקי: שאלה, תסבירו לי.

יוליה מלינובסקי: בכל צד צריך להיות היגיון, כנראה שבזה זה להפריט, סביר להניח שאלה בסביבות 10,000 בני אדם בתוך מערכת החינוך, נכון?

יוליה מלינובסקי: פחות או יותר?

<לילי בן עמי: שזה לא כולל את העל יסודי ואת הפרויקטים - - -

יוליה מלינובסקי: אני עשיתי לפי תכניות, אלה שבשעות העבודה, 10,000, זאת אומרת, צריכה להיות פה היתכנות כלכלית.

יוליה מלינובסקי: הרי מה קורה במכרז, אני ישבתי פעם בוועדות מכרזים אז אני מכירה את זה, אתם עושים מכרז, יש חברת זכיין, הם לא עושים את זה בחינם, הם גם כן מרוויחים כסף.

יוליה מלינובסקי: זאת אומרת, מהי ההיתכנות הכלכלית?

יוליה מלינובסקי: אם הייתם מעסיקים את אותם אנשים ואתם, אגב, חייבים במכרז לבדוק שכל התנאים הסוציאליים נשמרים, אתם צריכים לעשות תחשיב של המורים, תנאי העבודה - - -

שלי יחימוביץ': יוליה, את אומרת, מעבר לכול, זה אפילו לא משתלם למשרד החינוך.

יוליה מלינובסקי: אז זהו, אני מנסה להבין האם הייתה פה היתכנות כלכלית ומהו הרווח?

יוליה מלינובסקי: זאת אומרת, אם כל האנשים האלה היו מועסקים ישירות, בדרך כלל זה 25%-30% רווח, בואו, אף אחד לא עושה את זה חינם, אוקיי?

יוליה מלינובסקי: אז בנוסף לשכר וכו', כמה זה עולה למדינה?

יוליה מלינובסקי: ואתם גם כן חייבים לדעת, כי זה מדווח לכם, כמה מכל הסיפור הזה הוא שכר העובדים?

יוליה מלינובסקי: זאת אומרת, בואו נבין את הרווח של העניין ואז אנחנו נבין את הסיטואציה.

יוליה מלינובסקי: נדבר לא ברגשות, אלא במספרים.

יוליה מלינובסקי: עוד הערה אחרונה.

יוליה מלינובסקי: אם אני לא טועה, חברת הכנסת שלי יחימוביץ, במכרז יש כלל בחוק שאומר שבעצם מי שהיה מועסק במכרז הקודם ויש זכיין חדש, הוא מחויב להעסיק את אותם עובדים באותם תנאים ולא לפגוע בזכויותיהם.

<קריאה: אין את זה.

<לילי בן עמי: זה לא קורה.

יוליה מלינובסקי: יש פסק דין של בית דין בחיפה שהוא תקדימי על הנושא הזה.

יוליה מלינובסקי: אני גם השתמשתי בזה בנושא של מאבטחים.

יוליה מלינובסקי: יש כזה פסק דין.

<אורי ליברטי: נשמח לשמוע.

שלי יחימוביץ': יוליה, את סיימת?

יוליה מלינובסקי: אני סיימתי, שלושה דברים.

יוליה מלינובסקי: הייתי מאוד קצרה, אבל אני רוצה לשמוע תשובה.

שלי יחימוביץ': את תשמעי כי תיכף נשמע את משרד החינוך.

שלי יחימוביץ': אני רק אגיד שלמרבה הצער והעיוות, כשיוצאים למכרז זה תקציב קניות וכשיש תקנים של משרדי ממשלה אלה תקנים.

שלי יחימוביץ': האוצר רוצה כמה שפחות תקנים וכמה שיותר תפקידי קניות ואז קונים אותם.

שלי יחימוביץ': קונים אותם כמו שקונים נייר טואלט - - -

יוליה מלינובסקי: אבל צריך להיות הגיון כלכלי.

שלי יחימוביץ': אין הגיון.

<קריאה: גם אנחנו ביקשנו את זה.

שלי יחימוביץ': את יודעת מה?

שלי יחימוביץ': אם אנחנו נצא מפה עם החלטה על חקיקה אז ראי את עצמך מגויסת, כי חשוב לנו גם שזה יהיה חוצה מפלגות.

יוליה מלינובסקי: בשמחה, אני פשוט רוצה לשמוע תשובות.

שלי יחימוביץ': עוד לפני משרד החינוך אני הייתי רוצה לשמוע את יו"ר ארגון המורים העל יסודיים, רן ארז.

שלי יחימוביץ': שלום רן.

<רן ארז: שלום, גבירתי.

<רן ארז: הגעתי לישיבה הזאת מפני שאני רואה בה חשיבות רבה מאוד והתופעה הזאת היא תופעה מאוד פסולה, לכן צריך להילחם בה.

שלי יחימוביץ': רן, תגיד לנו, לפני הדברים העקרוניים, כמה מורים להערכתך מועסקים באמצעות כל הדרכים המוזרות האלו ששמענו, בארגון שלך, בבתי ספר תיכוניים, באלה שלא שייכים לשום ארגון, ובחטיבות הביניים, לצורך העניין.

<רן ארז: אני רוצה פה בעניין הזה, ברשותך, לומר שפתרון הבעיה הוא בשתי דרכים, דרך של חקיקה, ופה את צריכה לגבש קואליציה, ודרך פרטנית, כפי שאנחנו נוהגים.

<רן ארז: בארגון המורים העל יסודיים אין שום חבר שהוא עובד קבלן, ואני אומר את הדברים האלה - - - לא שלא מקבלים אותם אלא ברגע שמצטרפים אנחנו דואגים שיהיו עובדים מתוך הבעלות עצמה, אבל כדי להתמודד עם הבעיה צריך לדעת להגדיר אותה, מה זה עובד קבלן.

<רן ארז: אם למשל מורים שעבדו בבית ספר "זיו" בירושלים והועסקו כולם בהסכם קיבוצי על ידי אגודת רנה קאסן, הם נקראים עובדי קבלן, קבלן של מי?

שלי יחימוביץ': של רנה קאסן.

יוליה מלינובסקי: מי משלם להם כסף?

<רן ארז: רנה קאסן.

<לילי בן עמי: מהעירייה.

<רן ארז: אני אענה.

<רן ארז: מי שמשלם למשל ב"אורט", "אורט" מעסיקה 10% ממורי ישראל וזאת רשת ציבורית מוכרת.

<רן ארז: בחינוך העל יסודי החינוך נקרא חינוך מוכר שאינו רשמי.

<רן ארז: למעשה כל החינוך בחינוך העל יסודי מופעל או על ידי עיריות או על ידי רשתות ציבוריות.

<רן ארז: יש "עמל" ויש "אורט" ויש "עמית" ויש "עתיד", יש כל מיני רשתות שמפעילות בתי ספר.

<רן ארז: זה על פי החוק וזה לא בניגוד לחוק.

<רן ארז: הן כולן מתוקצבות על ידי משרד החינוך בפיקוח משרד החינוך וכדומה.

<רן ארז: אפשר לומר שלמעשה, בחינוך העל יסודי, יותר מ-30% מהמורים שהם לא עובדי עיריות הם עובדי קבלן, אבל זה לא ככה.

<קריאה: לא נכון.

<לילי בן עמי: זה לא מדויק.

<לילי בן עמי: רנה קאסן הוא גם בעלות וגם מעסיק קבלני.

<לילי בן עמי: הוא בזמנו העסיק ב-90 בתי ספר, מתוכם רק שלוש בעלויות.

<לילי בן עמי: כשהיו לו מורים ב"מסורתי", הם לא היו, זה לא בעלות.

<רן ארז: תני לי, תאמיני לי שאני יודע מה שאני אומר.

<לילי בן עמי: זה מטעה.

<לילי בן עמי: כולם היו תחת ארגון המורים, 3,000 מורי רנה קאסן.

<רן ארז: את, כשעבדת בבית ספר "זיו", היית עובדת רנה קאסן אבל לא היית עובדת קבלן.

<רן ארז: עבדת לפי הסכמים קיבוציים והשכר שלך וכל התנאים שלך היו כמו של כולם.

<לילי בן עמי: לא נכון, ההסכמים שלנו הופרו.

<רן ארז: אני לא הפרעתי לך כשאת דיברת.

<רן ארז: אני רוצה לומר בפירוש כך, היו מורים עובדי קבלן ברשת "יובל חינוך" בתל אביב.

<רן ארז: כולם, כל המורים העל יסודיים ב"יובל חינוך" עברו לעירייה, עם כל הזכויות שצברו במשך כל הוותק - - -

שלי יחימוביץ': מה זאת אומרת, עכשיו הם מקבלים את התלוש שלהם מהעירייה?

<רן ארז: הם מקבלים את התלוש מהעירייה וכל הוותק - - -

שלי יחימוביץ': על כמה מורים כאלה מדובר?

<רן ארז: משהו כמו 70.

שלי יחימוביץ': נו, באמת, כמה עובדים יש שם?

<רן ארז: בסדר אבל אני אחראי רק על החינוך העל יסודי, אני לא יכול - - -

שלי יחימוביץ': רגע, בעל יסודי, אני רוצה להבין, רן, היום בבתי הספר העל יסודיים בתל אביב, לצורך העניין "יובל החינוך" למשל, לא מועסקים יותר עובדים שמקבלים את השכר שלהם מ"יובל החינוך"?

<רן ארז: אין שום מורה בחינוך העל יסודי, שנכנס לבית ספר על יסודי, עם מערכת שעות, שמקבל שכר מ"יובל החינוך".

שלי יחימוביץ': אתם יכולים לאשר את הדבר הזה?

<רן ארז: אני מאשר.

שלי יחימוביץ': הנציגה של "יובל חינוך".

<רן ארז: אני מוכן להגיד, היו באמת - - -

שלי יחימוביץ': לצערנו אין לנו נציג של "יובל החינוך", כי הם לא מאורגנים, אז אנחנו לא יכולים לשאול אותם.

<רן ארז: אני רוצה לומר, גבירתי - - -

שלי יחימוביץ': הם מפחדים לבוא לפה וכל הכבוד לָךְ על האומץ.

<רן ארז: אני רוצה לומר לך, גבירתי היושבת ראש, היו מורים כאלה בבתי ספר כמו עירוני ד', עירוני ה' בתל אביב, היה לנו סכסוך עבודה נגד עיריית תל אביב, מי שהייתה מנהלת מינהל החינוך בעיריית תל אביב עשתה איתנו הסכם, כבר ארבע, חמש שנים, שאין יותר וכל המורים הועברו להעסקה בעירייה, כאשר כל הוותק שצברו ב"יובל חינוך" נחשב כוותק עירוני.

<רן ארז: אבל זאת בעיה קטנה, אנחנו מטפלים - - -

שלי יחימוביץ': רן, בחטיבות?

<רן ארז: גם בחטיבות.

<רן ארז: אנחנו מטפלים בכל בעיה ברגע שאנחנו ערים לה.

<רן ארז: למשל, אני חייב לומר לך כרגע שזאת בעיה שאנחנו מטפלים בה וזה כבר קרוב לשלוש שנים והתחלנו לראות פירות, מורי הקונסרבטוריונים.

<רן ארז: יש בארץ כ-74 קונסרבטוריונים בפיקוח משרד החינוך, בתקצוב חלקי של משרד החינוך.

<רן ארז: הם נותנים שירותים בבתי הספר, אבל הם לא נחשבים לעובדי עירייה או עובדי משרד החינוך, הם נחשבים לעובדי קבלן.

<רן ארז: אנחנו כבר התחלנו לאגד אותם בהסכמים קיבוציים ולמשל בקונסרבטוריון של נתניה הם התקבלו לעבודה, הם עדיין עובדים דרך הקונסרבטוריון, אבל בהסכם הקיבוצי כל זכויות העובדים בעיריית נתניה חלות גם עליהם.

שלי יחימוביץ': כולל שכר בחופש הגדול?

<רן ארז: בחופש הגדול, עם ימי מחלה - - -

שלי יחימוביץ': רן, זה נשמע כמו חזון אחרית הימים.

שלי יחימוביץ': נראה לך הגיוני שמתוך 27,000 עובדים שמועסקים באמצעות קבלנים שונים ומשונים וחברות שונות ומשונות, אף אחד לא מועסק בתיכונים ובחטיבות הביניים?

שלי יחימוביץ': כולם ביסודי?

שלי יחימוביץ': אצלך אין כלום?

<רן ארז: לא, לא, אני רוצה לומר, למשל, יש עמותת הורים בישיבה תיכונית "נתיב מאיר", פה בירושלים.

<רן ארז: וההורים משלמים כסף כדי לתת תוספת לילדים.

<רן ארז: דרך אגב, ההורים משלמים הרבה כסף כמעט בכל הישיבות.

שלי יחימוביץ': נכון, לא רק בישיבות, גם בישיבות של החילוניים.

<לילי בן עמי: גם כספי רשות.

<רן ארז: גם ב"ריאלי"' וגם במקומות אחרים.

<לילי בן עמי: אפילו בבית הספר שלי, אני מלמדת בתיכון והרשות המקומית מעסיקה דרך העמותה מורים.

<רן ארז: יכול להיות, אני לא יודע.

<לילי בן עמי: זה בכל מקום.

<רן ארז: באיזה מקום זה?

<לילי בן עמי: "תיכון עין כרם".

<לילי בן עמי: יש עובדי משרד החינוך לצד עובדי עמותת "עין הרים", בתוך התיכון.

<רן ארז: אני אבדוק את הסוגיה הזו, אני רוצה - - -

שמעון אוחיון: רן, רן, שאלה אחת, אין התניה לגבי "יובל חינוך" של שלוש שנים בלבד, שרק אחרי שלוש שנים אתה קולט אותו?

<רן ארז: לא.

שמעון אוחיון: הייתה, הייתה התניה כזאת.

<רן ארז: לא, אין שום התניה.

<רן ארז: מורה שנכנס לבית הספר הוא עובד עירייה.

שמעון אוחיון: הייתה התניה של שלוש שנים.

<רן ארז: יכול להיות, יכול להיות, אבל אין.

<רן ארז: היום אני אומר לך שאין.

<רן ארז: מה שאני רוצה לומר הוא שאפשר להילחם בתופעה הזאת אבל המאבק הוא מאבק סיזיפי, פרטני, או פתרון כללי על ידי חקיקה.

<רן ארז: חקיקה היא בידי הכנסת - - -

יוליה מלינובסקי: לא, כי אתם גם כן כמורים יש לכם אחריות.

יוליה מלינובסקי: אתה הסתדרות חזקה ויכול פה ביום אחד לסגור את כל המדינה, תבוא ותגיד.

יוליה מלינובסקי: תדפוק על השולחן ותגיד: אלה שמועסקים כתף אל כתף אני שם אותם בפנים.

יוליה מלינובסקי: נראה את המשרד ואת כל הגורמים איך יתווכחו איתך.

יוליה מלינובסקי: אני מצטערת, כשאתה מדבר על "אורט" זה מטעה, כי ב"אורט", אם בתוך בית הספר כל המורים מועסקים על ידי אותו גוף, זה כל בית הספר וזה בסדר, כמו ב"אורט" אבל אם בתוך בית הספר יש אחת שהיא מועסקת על ידי "יובל" ושאר המורות שייכות למשרד החינוך זה לא בסדר.

<רן ארז: אני מסכים איתך - - -

יוליה מלינובסקי: אל תטעה אותנו, יש מערכות גדולות שכל בית הספר, כל המאה אחוז, הם עובדי "אורט" וזה בסדר גמור.

יוליה מלינובסקי: "אורט" או "עתיד" או משהו אחר.

<רן ארז: נכון.

יוליה מלינובסקי: אותי יותר מקוממת העבודה כתף אל כתף ואני לא שומעת אותך פה מתקומם ודופק על השולחן.

יוליה מלינובסקי: זה קשה, נכון, אבל זו גם אחריות שלך.

<רן ארז: טוב, אז אחרי שאמרת את מה שאמרת - - -

שלי יחימוביץ': זו גם אחריות שלו, קודם כל אחריות של משרד החינוך.

יוליה מלינובסקי: אבל אני מדברת - - -

שלי יחימוביץ': גם של הסתדרות המורים שהיו"ר שלה לא הגיע לישיבה.

יוליה מלינובסקי: היא אף פעם לא מגיעה.

<מאיר אסרף: אני - - -

<רן ארז: אני מסכים עם חברת הכנסת - - -

שלי יחימוביץ': אני לא מוכנה, באמת.

שלי יחימוביץ': אני מודה לך שבאת, אבל אני חושבת שהסתדרות המורים צריכה להיות מיוצגת על ידי יו"ר הסתדרות המורים ולא על ידי לוביסט, למרות שאני מכבדת אותך.

שלי יחימוביץ': אני יודעת שאתה עושה עבודה רצינית אבל זה לא רציני לשלוח לוביסט.

יוליה מלינובסקי: היא אף פעם לא מגיעה.

שלי יחימוביץ': לשלוח לוביסט לישיבה על נושא כזה, ואני לא רוצה לזלזל בך אישית חלילה, אבל זה ממש לא ראוי.

שלי יחימוביץ': גם אם היא עצמה לא יכולה להגיע אני מניחה שיש שם - - -

<משה פריאל: את מבינה מדוע יש עובדי קבלן - - -

שלי יחימוביץ': יש מנגנון מספיק גדול בהסתדרות המורים כדי לשלוח נציג.

<משה פריאל: מה הפלא שיש עובדי קבלן?

<משה פריאל: אין התייחסות, איפה היית כל השנים?

שלי יחימוביץ': לא, לא, לא, סליחה, לא, לא, לא.

שלי יחימוביץ': בבקשה, רן, תסיים בבקשה את הדברים.

<רן ארז: כשאת מזמינה אני מגיע ואת יודעת את זאת.

שלי יחימוביץ': נכון וכל הכבוד לך ולכן אתה גם חוטף את האש.

<רן ארז: אני רגיל לזה, כבר עברתי - - -

שלי יחימוביץ': כן, זהו, אני יודעת שאתה לא מתרגש.

<רן ארז: עברתי חיסון אצל לימור לבנת ומאז אני מחוסן.

<רן ארז: מה שאני רוצה לומר, לְמה שאת אמרת, אני מסכים איתך, גבירתי חברת הכנסת, אני מסכים איתך.

<רן ארז: ברגע שאנחנו מזהים באיזשהו בית ספר מורה שעובד בבית ספר על יסודי ולא מועסק על ידי אותה הבעלות שמפעילה את בית הספר, אנחנו נאבקים ואם צריך משביתים את בית הספר.

<רן ארז: ברגע שאנחנו עושים סכסוכים ארציים, יש פה קולגה לידי, שיושב, שמיד רץ לבית המשפט להוציא צווי מניעה, תוקפים אותי בוועדת החינוך של הכנסת ובכל מיני מקומות אחרים.

<רן ארז: לכן צריך לקחת בחשבון שפה לא כל אחד עושה מה שהוא רוצה אלא במסגרת החוק.

<רן ארז: תודה.

שלי יחימוביץ': תודה, רן ארז.

שלי יחימוביץ': משרד החינוך, בבקשה.

שלי יחימוביץ': סוניה פרץ, הציגי בדיוק את תפקידך.

<סוניה פרץ: שמי סוניה פרץ, אני סמנכ"לית ומנהלת אגף בכיר כוח אדם בהוראה במשרד החינוך.

<סוניה פרץ: ברשותכם, לפני שאני נכנסת קצת לנושאים שעלו על ידי המבקר אני רוצה שאנחנו נעשה שתי הבחנות מתודולוגיות מרכזיות בתוך העניין הזה.

<סוניה פרץ: קודם כל עובדי ההוראה הם עובדים שנדרשת מהם כשירות פדגוגית נוספת והם צריכים להיות מועסקים בהעסקה ישירה בתוך מוסדות החינוך, בין אם הם עובדים על ידי משרד החינוך בחינוך הרשמי ובין אם הם עובדים בבעלויות על ידי בעלויות, כמו שרן ציין קודם, רשתות חינוך, רשויות מקומיות וכדומה.

<סוניה פרץ: עובדי הוראה הם בדרך כלל אלה שמלמדים את תכנית הלימודים שנקבעת על ידי משרד החינוך שזה כולל מקצועות ליבה או תפקידים מסוימים.

<סוניה פרץ: בצד ההבחנה הזאת צריך לעשות הבחנה נוספת שבין עובדי הוראה לבין עובדי העשרה, שהם עושים העשרה לצד מערכת החינוך ותכנית הלימודים המחייבת - - -

שלי יחימוביץ': מה זה לצד?

שלי יחימוביץ': הם יושבים בבית הספר?

<סוניה פרץ: כן, אבל הם לא נדרשים לכשירות פדגוגית - - -

שלי יחימוביץ': הם חלק מהמערכת?

שלי יחימוביץ': הם יושבים בחדר המורים?

שלי יחימוביץ': המקצועות שהם מלמדים נמצאים במערכת של התלמיד?

<סוניה פרץ: זו העשרה בחוגים, אלה לא מקצועות - - -

יוליה מלינובסקי: זה בתוך מערכת השעות.

שלי יחימוביץ': כתוב לילד בשעה זו וזו?

יוליה מלינובסקי: זה בלוח, בדיוק.

<סוניה פרץ: זו לא חובה שילד ישתתף בתכנית הזאת.

יוליה מלינובסקי: נו, באמת.

יוליה מלינובסקי: יש לי ילד, תקשיבי, יש לי ילד במערכת החינוך, תקשיבי - - -

שלי יחימוביץ': יוליה, יוליה.

שלי יחימוביץ': כן, בבקשה.

שלי יחימוביץ': סליחה, אני מבקשת ממך להתחיל ממקום אחר.

שלי יחימוביץ': כיוון שאנחנו הוועדה לענייני ביקורת המדינה וכיוון שאנחנו מתכנסים כאן גם בעקבות דוח מבקר המדינה, אמרו פה נציגי מבקר המדינה שמאז הדוח אתם לא שלחתם להם תיקון ליקויים שזו חובת

שלי יחימוביץ': כם על פי חוק.

שלי יחימוביץ': דבר נוסף, ביקשו מכם להתחיל לדעת, לדעת מי מסתובב בבתי הספר ומלמד את הילדים.

שלי יחימוביץ': תקראו לזה באילו שמות שאתם רוצים ואני שואלת אם התחלתם באיזשהו איסוף נתונים, אם יש לכם נתונים ומהם הנתונים שבידיכם.

<סוניה פרץ: קודם כל אנחנו התחייבנו, מיד אחרי שפורסם הדוח, להתחיל לעשות תיקון ליקויים.

<סוניה פרץ: דרך אגב, אנחנו גם הצגנו אותם פה בוועדות חינוך של הכנסת.

<סוניה פרץ: אנחנו, זאת השנה השלישית, עורכים מיפוי בכל בתי הספר הרשמיים.

<סוניה פרץ: אנחנו נתחיל בימים הקרובים את המיפוי - - -

שלי יחימוביץ': מה עם מוכר שאינו רשמי?

<סוניה פרץ: מבחינתנו, המוכר שאינו רשמי, כל המורים שמועסקים שם צריכים להיות מועסקים בהעסקה ישירה וצריכים להיות מדֻווחים למערכות המשרד.

<סוניה פרץ: יתרה מזאת, שם אנחנו גם מנחים להעסיק אותם לפי ההסכמים הקיבוציים.

<סוניה פרץ: רן נתן דוגמה של כספי הורים בחטיבה העליונה.

<סוניה פרץ: המורים צריכים להיות מדווחים למשרד החינוך, אנחנו בודקים אותם, בודקים את הכשירות שלהם והם צריכים להיות מועסקים באמצעות ההסכמים הקיבוציים שנקבעו למורים בחטיבה העליונה.

שלי יחימוביץ': מורי "קרן קרב", למשל.

<סוניה פרץ: הם מדריכים, הם לא מורים, הם לא עובדי הוראה.

שלי יחימוביץ': אתם לא רוצים לדעת מי מסתובב בבתי הספר?

שלי יחימוביץ': מי באינטראקציה עם הילדים?

שלי יחימוביץ': מי מלמד אותם?

שלי יחימוביץ': מי יושב בחדרי המורים?

שלי יחימוביץ': מי נכנס בכותלי בית הספר?

שלי יחימוביץ': למשרד החינוך אין עניין לדעת מי האנשים האלה?

<סוניה פרץ: קודם כל מי שמנוהל בתכניות תוספתיות הוא מנוהל, ידוע, מאושר, נבדק.

שלי יחימוביץ': כל מורה?

יוליה מלינובסקי: הם לא מורים, הם מדריכים.

שלי יחימוביץ': כל מדריך?

שלי יחימוביץ': אני אלך לשיטתך.

<סוניה פרץ: כן, בתכניות התוספתיות בוודאי, הרי זה תכניות שמנוהלות באמצעות זכיינים, לפי הנחיות של משרד החינוך.

<סוניה פרץ: אנחנו כן פנינו, עשינו מיפוי גם ב - - -

שלי יחימוביץ': אבל את לא עונה לי על השאלה, באמת, האם אתם יודעים, האם יש בידי משרד החינוך רשימה של מורים שמועסקים באמצעות "קרן קרב"?

<סוניה פרץ: אני אומרת שכן.

<סוניה פרץ: תראי - - -

שלי יחימוביץ': אתם יודעים איזו השכלה יש להם?

יוליה מלינובסקי: עבר פלילי?

שלי יחימוביץ': את זה אפשר להכניס לתנאי המכרז, זה לא - - -

יוליה מלינובסקי: לא, אם הם מדריכים אז זה כבר לא משהו - - -

<סוניה פרץ: כיוון שהמינהל הפדגוגי, שמנהל את התכנית הזאת לא נמצא כאן אז אני לא רוצה לדבר בשמו, אני מניחה שכן.

<סוניה פרץ: אני דווקא רציתי לדבר על המיפוי שאנחנו עשינו בתוך בתי הספר.

<סוניה פרץ: אנחנו פנינו לבתי הספר הרשמיים וביקשנו, כיוון שלא ידענו מה יש, היו כל מיני מספרים, מספר של מרכז המידע והערכות שעשה מבקר המדינה והערכות שדוד מעגן עושה, פנינו למנהלי בתי הספר וביקשנו לדווח על כל מי שנכנס בשערי בית הספר.

<סוניה פרץ: אנחנו עושים את זה, כמו שאמרתי, מדי שנה, משום שאנחנו הבנו שהעניין הזה הוא לא עניין חד פעמי, זה לא עניין שאנחנו יכולים לעשות אותו חד פעמי ולהבין, אלא שאנחנו צריכים מדי שנה לאסוף את הנתונים, לנתח אותם ואני גם אגיד מה אנחנו עושים איתם.

שלי יחימוביץ': אני רק רוצה להגיד לך שלפני שנתיים וחצי, אני לא ישבתי בפה בוועדה הזאת, ביולי 2015, אומרת לי חנה, המנכ"לית הקודמת, מיכל כהן, אמרה בישיבה שנעשתה בעקבת אותו דוח, מיד אחרי שהדוח יצא, שמערכת הדיווח תהיה מוכנה בעוד שנתיים.

שלי יחימוביץ': היא מוכנה?

<סוניה פרץ: עדיין לא, אבל בלי שום קשר, אנחנו השתמשנו במערכות הקיימות כדי לאסוף את הנתונים.

<סוניה פרץ: אני יכולה גם לתת את הנתונים פה.

<סוניה פרץ: בשנת ע"ו אנחנו איתרנו כ-7,600 מועסקים בתוך בתי הספר, אני גם יכולה להגיד מי העסיק אותם, אנחנו ביקשנו שמנהלי בתי הספר יגידו - - -

שלי יחימוביץ': באילו בתי ספר, יסודיים או על יסודיים?

<סוניה פרץ: יסודיים, חטיבות הביניים, חינוך מיוחד - - -

שלי יחימוביץ': בלי העל יסודי.

<סוניה פרץ: בלי העל יסודי, כמו שאמרת - - -

שלי יחימוביץ': למה הגעתם?

<סוניה פרץ: אנחנו הגענו בתשע"ו ל-7,600.

שלי יחימוביץ': זה כולל את "קרב", היל"ה?

<סוניה פרץ: לא, אני אומרת, "קרב" זה מדריכים, זה לא - - -

שלי יחימוביץ': זאת אומרת, בלי היל"ה, בלי "קרב", בלי "יובל חינוך", 7,600?

<סוניה פרץ: לא, "יובל חינוך" זה בתוך הדיווחים האלה, בתוך הדיווחים האלה.

שלי יחימוביץ': אבל גם הם לא מלמדים מקצועות ליבה.

<סוניה פרץ: אנחנו ביקשנו - - -

שלי יחימוביץ': גם הם מלמדים העשרה, אז מה ההבדל בין "יובל חינוך" - - -

<סוניה פרץ: אני רוצה להגיד משהו גם בעניין הזה.

שלי יחימוביץ': כן.

<סוניה פרץ: אנחנו ביקשנו שמנהלי בתי הספר ידווחו לנו מי נכנס לתוך בתי הספר, מה הם עושים בתוך בתי הספר.

<סוניה פרץ: מה שלמדנו מתוך זה הוא שמרביתם עושים העשרה, עושים חוגים.

<סוניה פרץ: עושים פעילות תוספתית בנוסף למה שקיים במערכת החינוך המחייבת.

<סוניה פרץ: הרי המשרד נותן תקנים לבתי הספר בהתאם למספרי התלמידים, בהתאם לתכנית הלימודים המחייבת, בתקנים האלה כולם מחויבים לעבוד כעובדי הוראה, אנחנו בודקים את הכשירות שלהם, אנחנו מאפשרים את ההעסקה שלהם, אנחנו מלווים את ההעסקה שלהם.

<סוניה פרץ: פה אנחנו מדברים הרבה פעמים על העסקות שנעשות מתקציבים של הורים, מתקציבים של קרנות ועמותות שתומכות בבתי הספר בצורה כזאת או אחרת.

<סוניה פרץ: כמו שאמרתי, מרביתם העשרה.

<סוניה פרץ: האתגר שלנו וזה משהו שאנחנו עוד עושים אותו, משום כך אנחנו ממשיכים את המיפוי, הוא לאתר את אותה קבוצה שלילי קראה לה כתף אל כתף.

<סוניה פרץ: אלה שבעצם מנועים מלעבוד בצורה הזאת בתוך מערכת החינוך.

שלי יחימוביץ': ואיתרתם 7,600 כאלה.

<סוניה פרץ: לא, הם לא כתף אל כתף, רובם העשרה.

<סוניה פרץ: בתוך ה-7,600 - - -

שלי יחימוביץ': אז החל מהרגע הזה הם לא מעניינים אתכם יותר.

<סוניה פרץ: לא, אני לא אומרת שהם לא מעניינים.

שלי יחימוביץ': אז מה?

שלי יחימוביץ': מה הלקח?

שלי יחימוביץ': את אומרת את זה כאילו זה פוטר אתכם מעתה ועד עולם, פוטר אתכם בכלל מאחריות כלפיהם.

<סוניה פרץ: לא.

שלי יחימוביץ': אז מה כן?

שלי יחימוביץ': תסבירי לי, אני באמת לא מבינה.

<סוניה פרץ: לא אמרתי את זה.

<סוניה פרץ: אני אמרתי שאנחנו רוצים לאתר את אותה קבוצה של כתף אל כתף משום שהקבוצה הזאת צריכה לעבוד אך ורק לפי - - -

שלי יחימוביץ': ואם ההעשרה, כמו שאתם קוראים לזה, והעשרה זה דבר שאתם מאוד וירטואוזיים לגביו, אם מורי העשרה עובדים כתף אל כתף.

שלי יחימוביץ': כתף אל כתף הוא מושג מאוד ספציפי בעולם העבודה.

שלי יחימוביץ': מורה שמעביר העשרה הוא עובד כתף אל כתף עם מורים אחרים, על כל המשתמע מכך, מה זה אומר?

<סוניה פרץ: מי שמעביר העשרה הוא לא בהכרח מורה, לא בהכרח בא עם התואר ועם תעודת ההוראה שנדרשת.

שלי יחימוביץ': ואם הוא מורה, אם יש לו תעודת הוראה?

שלי יחימוביץ': אם יש לו תואר שני באדריכלות?

<לילי בן עמי: למשל, מורה לאמנות, לקולנוע, מ"סמינר הקיבוצים", יש קמפוס לאמנויות שמכשירים רק למקצועות העשרה, בעלי תעודת הוראה.

<לילי בן עמי: מורה שהאהבה שלה זה ללמד קולנוע והיא עשתה תעודת הוראה בקולנוע, היא תהיה מורת קבלן?

יוליה מלינובסקי: מה הגדרה של מדריך ומה ההגדרה של מורה?

יוליה מלינובסקי: מהם תנאי הסף לזה ולזה?

<קריאה: היא לא תיתן תשובה.

<סוניה פרץ: אני יכולה להגיד לך מה תנאי הסף להיות מורה.

<סוניה פרץ: מהם תנאי הסף להיות מדריך – זה מאוד משתנה.

שלי יחימוביץ': אני לא קיבלתי תשובה לכתף אל כתף.

שלי יחימוביץ': יש לך פה אישה משכילה מאוד שיש לה תואר שני באדריכלות ובחינוך.

שלי יחימוביץ': היא מלמדת קיימות והיא עובדת כתף אל כתף לכל דבר עם המורים האחרים.

שלי יחימוביץ': היא לא ספורה אצלכם?

<סוניה פרץ: אני אומרת שקיבלנו עליהם דיווחים, אני לא יודעת לגביה באופן ספציפי - - -

שלי יחימוביץ': לא, לא, זו הייתה דוגמה, אני לא שאלתי לגביה.

שלי יחימוביץ': אני אשאל כך, אדם שלמד תואר שני בתולדות האמנות והוא מלמד אמנות או תולדות האמנות בבית ספר והוא מגיע מדי יום ביומו לבית הספר, יושב בחדר מורים, מחלק ציונים, המקצוע אמנות רשום לחלק מהילדים במערכת שלהם והוא מקבל שכר מ"קרן קרב" או מהיל"ה או מעמותת ההורים או לא משנה מה, אתם סופרים אותו?

שלי יחימוביץ': הוא נחשב כתף אל כתף?

<סוניה פרץ: לא.

שלי יחימוביץ': למה?

שלי יחימוביץ': אבל הוא כתף אל כתף.

<אלון שרון: אם אפשר, אני אלון שרון, אני מנהל אגף הבקרה במשרד.

שלי יחימוביץ': כן.

<אלון שרון: קודם כל, לצד המיפוי - - -

שלי יחימוביץ': אני יודעת שאתם פקידים, אמנם פקידים בכירים, ואני יודעת שהמדיניות היא לא באשמתכם, היא מוכתבת על ידי השר ועל ידי המנכ"ל, אבל אפילו ברמת המילים אני לא מצליחה להבין אתכם.

שלי יחימוביץ': אני לא מצליחה להבין אפילו מתחת למושגים הברורים מעולם העבודה.

שלי יחימוביץ': כתף אל כתף זה מושג מעולם העבודה, הוא לא איזה ביטוי ספרותי, וכאן אתם אומרים שאתם לא מכירים בעובדים שעובדים כתף אל כתף כעובדי קבלן.

שלי יחימוביץ': מצד שני אתם אומרים שכל הזמן מחפשים ומאתרים כתף אל כתף אז תגידו לי למה אתם מתכוונים?

<אלון שרון: המשרד עושה הבחנה.

<אלון שרון: המושג כתף אל כתף הוא מושג שאפשר לפרש אותו בכל מיני צורות.

שלי יחימוביץ': ממש לא.

<אלון שרון: מדיניות המשרד היא לעשות הבחנה בין מי שמלמד את לימודי הליבה ונותן ציונים והוא מורה וצריך את ההכשרה הנדרשת, לבין מי שמלמד מקצועות שאינם נוגעים לציון של התלמיד, אינם חלק ממקצועות הליבה והוא מבחינתנו אינו מורה.

<אלון שרון: זה לא אומר שאנחנו לא סופרים - - -

שלי יחימוביץ': גם אם הוא עובד כתף אל כתף?

<אלון שרון: גם אם הוא עובד - - -

שלי יחימוביץ': גם אם הוא - - -

<משה פריאל: זאת אומרת ישנם חוטבי עצים - - -

יוליה מלינובסקי: אבל זה לא נכון.

<אלון שרון: חברת הכנסת, את פה נכנסת להגדרה של כתף אל כתף ואנחנו זהירים בהגדרה הזאת.

שלי יחימוביץ': אתם נכנסתם - - -

<אלון שרון: לא, אנחנו אומרים - - -

שלי יחימוביץ': סליחה, אני לא הוצאתי מהפה את המילים כתף אל כתף עד שאתם הוצאתם אותן ואמרתם שאתם מאתרים ומחפשים את המורים שהם כתף אל כתף.

שלי יחימוביץ': עכשיו אני מבינה שזה לא נכון.

<אלון שרון: אנחנו קודם כל סופרים את כולם.

<אלון שרון: אנחנו גם ממפים את כולם בעזרת הדיווחים האלה, אנחנו גם מבצעים בקרה בשטח בבתי הספר, מחפשים את כל המורים ובודקים מי מורה שהוא מורה שרשום במערכות שלנו והוא מורה רשמי ומי לא.

<אלון שרון: אנחנו עושים מיפויים כאלה גם בשטח עצמו, ככל שזה מתאפשר וגם על פי דיווחים של המינהל.

<אלון שרון: יחד עם זאת, במשרד החינוך יש הבחנה בין מי שהוא מורה לכל דבר ועניין, נקרא לזה כך בהגדרה זמנית - - -

שלי יחימוביץ': בעל תעודת הוראה.

<אלון שרון: בעל תעודת הוראה שמלמד את לימודי הליבה, שנותן ציונים - - -

שלי יחימוביץ': רגע, רגע, רגע, כל פעם מביא לי הגדרות אחרות.

שלי יחימוביץ': קודם זה היה כתף אל כתף, אחר כך זה היה רק מקצועות הליבה ותעודת הוראה ועכשיו אתה אומר שגם תעודת הוראה ועבודה בבית הספר כתף אל כתף לא מספיקה.

יוליה מלינובסקי: וציונים.

<אלון שרון: לא, את מוציאה את דבריי מהקשרם.

<אלון שרון: אנחנו אומרים שהמשרד מבחין בין המורים והמדריכים שמלמדים, כל עובדי הוראה לסוגיהם שמלמדים בבית הספר, עושים הבחנה בין שתי קבוצות.

<אלון שרון: קבוצה אחת הם המורים שמלמדים מקצועות ליבה, נותנים ציונים ונדרשים להכשרה מתאימה וקבוצה שנייה היא קבוצה שמלמדת לימודים שאינם חלק מלימודי הליבה ומתכנית הלימודים הנדרשת, הם לא נותנים ציונים, הם לא - - -

שלי יחימוביץ': טוב, אנחנו צריכים לחתור לסיום.

יוליה מלינובסקי: הערה קצרה.

שלי יחימוביץ': יוליה, הערה קצרה.

יוליה מלינובסקי: אצל הבן שלי בתעודה יש אמנות ויש שם ציון ויש לו דרמה ותיאטרון ויש שם ציון.

יוליה מלינובסקי: זה מופיע בתעודה, וגם הערות מהמורה אני מקבלת - - -

<אלון שרון: לא אמרתי שאמנות זה לא - - -

יוליה מלינובסקי: דקה.

יוליה מלינובסקי: תנסו להבין את ההגדרות שלכם, כי זה מופיע בתעודות עם ציונים ואני נפגשת עם המורים שהם מספרים לי על הבן שלי.

<אלון שרון: אמנות נלמדת כמקצוע ליבה.

<אלון שרון: יחד עם זאת, מעבר - - -

שלי יחימוביץ': כיוון שאני צריכה לסיים אני רוצה עכשיו לשאול שאלות קונקרטיות.

שלי יחימוביץ': אחרי שנקבל תשובות נעשה סבב מהיר של הדוברים שלא הספיקו לדבר, פשוט נגמר לנו הזמן.

שלי יחימוביץ': למה "קרן קרב" יוצאת למכרז עכשיו?

שלי יחימוביץ': מה רע?

שלי יחימוביץ': הם עשו משהו לא בסדר?

שלי יחימוביץ': נמצאו ליקויים בתפקוד של הקרן תחת חברת המתנ"סים?

שלי יחימוביץ': למה הריטואל הזה של המכרז, באמת, למה?

שלי יחימוביץ': תסביר לי.

שלי יחימוביץ': מה זה, אלה שירותי ניקיון?

שלי יחימוביץ': גם על זה אני מתנגדת למכרז ואני בעד העסקה ישירה, אבל כאן על אחת כמה וכמה.

שלי יחימוביץ': האם זה ציוד משרדי?

שלי יחימוביץ': למה הם יוצאים למכרז?

שלי יחימוביץ': תראה את הבן אדם הזה, תראה את אורי, למה הוא צריך להיות כמו חבילת נייר טואלט שיוצאת למכרז?

שלי יחימוביץ': תסבירו לי, באמת, אני לא מצליחה להבין את זה.

<סופי אורטשקנזי: אני אגיד כמה דברים.

<סופי אורטשקנזי: סופי אורטשקנזי מהלשכה המשפטית של המשרד.

<סופי אורטשקנזי: הוא יוצא למכרז כי בניגוד למה שנאמר על ידו, הוא לא גוף ממלכתי, הוא ספק שירותים.

<סופי אורטשקנזי: ספק שירותים צריך לצאת למכרז.

שלי יחימוביץ': מה זה "ספק שירותים"?

שלי יחימוביץ': קודם כל הוא לא הספק אלא חברת המתנ"סים.

שלי יחימוביץ': לְמה את מחשיבה את הבן אדם הזה, המשכיל, הרהוט, איש החינוך שיושב כאן?

שלי יחימוביץ': למה הוא צריך להיות חלק מחבילה?

<סופי אורטשקנזי: הוא לא גוף ממלכתי.

<סופי אורטשקנזי: החברה למתנ"סים היא זו בעצם - - -

שלי יחימוביץ': אני לא מוכנה לשמוע את התשובות האלו אפילו, מדובר בבני אדם.

יוליה מלינובסקי: גם את ספק שירות, אז בואי נפריט גם אותך במשרד החינוך, את תהיי ספקית שירות כי את לא - - -

<סופי אורטשקנזי: המשרד לא מפריט, אין פה הפרטה של משרד החינוך ושל שירותי החינוך - - -

יוליה מלינובסקי: לפי השיטה הזאת זה מה שצריך לעשות, גם את מספקת שירות.

<סופי אורטשקנזי: ממש לא.

<סופי אורטשקנזי: יש קבוצות מאוד - - -

שלי יחימוביץ': אני אתקדם הלאה, אני לא מוכנה להיות בשיח הזה.

שלי יחימוביץ': אני רוצה לשאול שאלה אחרת בהקשר הזה.

שלי יחימוביץ': האם בתנאי המכרז החדשים יש התחייבות של הזכיין החדש להעסיק את המורים עתירי הניסיון שעובדים היום ב"קרן קרב"?

<סופי אורטשקנזי: אני לא יודעת.

<סופי אורטשקנזי: אני צריכה לבדוק.

<אורלי חצור: במכרז שלנו אין כזה דבר.

שלי יחימוביץ': בהיל"ה אין.

<אורלי חצור: אין.

שלי יחימוביץ': זאת אומרת שבעצם אנחנו שומעים כאן על 3,500 מורים ועוד 1,500 מורים שהם חלק בלתי נפרד ממערכת החינוך, מטפלים בילדים שלנו, עושים זאת ככל הנראה במסירות רבה אחרת מן הסתם הם לא היו ממשיכים בעבודתם, בעצם הם לא יודעים אם הם ימשיכו בשנה הבאה, כי הם לא יודעים מי יזכה במכרז.

שלי יחימוביץ': זה נראה לכם הגיוני?

שלי יחימוביץ': ברצינות, זה נראה לכם הגיוני?

<סופי אורטשקנזי: תראי, יש פה פסיקה שקובעת שמקום שבו - - -

שלי יחימוביץ': פסיקה של מי?

<סופי אורטשקנזי: של בית הדין הארצי לעבודה.

<סופי אורטשקנזי: מקום שבו התחלפו המעסיקים באותו מקום עבודה, המעסיק האחרון חייב - - -

<קריאה: זה מה שהיא אומרת.

<סופי אורטשקנזי: כן, חייב להעסיק את העובד בהתאם - - -

<אורי ליברטי: שנייה, זאת אומרת שאתם כן יכולים לעגן בתוך המכרז, על בסיס הפסיקה הזו, הנחיה - - -

<סופי אורטשקנזי: בכל מכרז הדין הכללי חל.

<סופי אורטשקנזי: בכל מכרז הדין הכללי חל על כל - - -

שלי יחימוביץ': למה אתם לא מכניסים את זה למכרז?

שלי יחימוביץ': למה אתם לא מבקשים, כמו שאתם מבקשים במסגרת התנאים לעמוד בחוקים מסוימים ובדרישות מסוימות, מהי הבעיה שלכם להכניס את פסיקת בית הדין לעבודה לתוך המכרז?

<סופי אורטשקנזי: בכל מכרז נקבע שעל המעסיק יחולו כל ההוראות של הדין הקיים.

שלי יחימוביץ': הפסיקה של בית הדין הקיים?

<סופי אורטשקנזי: כן.

שלי יחימוביץ': גם אם היא לא מעוגנת בחקיקה?

<קריאה: לא, לא, לא.

<סופי אורטשקנזי: אני לא מטפלת במכרזים - - -

שלי יחימוביץ': אני רוצה לקבל תשובות לפרוטוקול עכשיו.

שלי יחימוביץ': רגע, אני שואלת, האם הפסיקה של בית הדין לעבודה, שמחייבת את הזכיין להמשיך להעסיק את העובדים של הזכיין הקודם באותם תנאים, האם היא מחייבת גם במכרז הזה?

<סופי אורטשקנזי: אני אבדוק את זה.

<סופי אורטשקנזי: אני אבדוק את זה מול - - - ואני אתן לך תשובה.

<סופי אורטשקנזי: אני מתחייבת להחזיר אלייך את התשובה.

שלי יחימוביץ': והיה ולא והיה וכן, האם אתם מוכנים להכניס את זה לתנאי המכרז?

<סופי אורטשקנזי: אני צריכה להתייעץ עם בעלי התפקידים הרלבנטיים לעניין הזה.

שלי יחימוביץ': מיהם בעלי התפקידים הרלבנטיים?

<סופי אורטשקנזי: עם אילת מלקמן, עם היועצת המשפטית, שאחראית גם על נושא המכרזים.

יוליה מלינובסקי: אנחנו צריכים לעשות חוק כזה.

שלי יחימוביץ': לא, לא, אנחנו צריכים שהם עכשיו במכרז הזה יכניסו את הדבר הזה.

<סופי אורטשקנזי: אנחנו ניתן לך תשובה.

שלי יחימוביץ': אוקיי.

שלי יחימוביץ': טוב, את יודעת שהמכרז יוצא ממש בימים הקרובים, של "קרן קרב", מתי תיתנו לי תשובה?

<קריאה: עכשיו הוא כבר יצא, מאוחר מדי.

<סופי אורטשקנזי: עכשיו אני אפנה ליועצת המשפטית - - -

שלי יחימוביץ': לגבי היל"ה הוא יצא, אבל הפרשנות המשפטית שאמרת עד לרגע מסוים היא שהזכיין, גם אם הוא מתחלף, חייב להמשיך להעסיק את העובדים באותם תנאים.

שלי יחימוביץ': אחר כך חזרת בך ונסוגות קצת לאחור - - -

<סופי אורטשקנזי: לא, לא.

שלי יחימוביץ': ואמרת שאת הולכת לברר את זה.

<סופי אורטשקנזי: לא, לא, לא.

<סופי אורטשקנזי: אמרתי שעובד שנשאר באותו מקום עבודה, אם הוא פוטר אז הוא פוטר, אבל אם הוא נשאר אז המעסיק החדש צריך - - -

שלי יחימוביץ': מה זה "מקום עבודתו"?

שלי יחימוביץ': מקום עבודתו זה המזמין?

שלי יחימוביץ': מזמין השירות?

<סופי אורטשקנזי: לא, לא, לא, מקום עבודה פיזי.

שלי יחימוביץ': אבל מקום העבודה הפיזי שלו מתפוגג.

שלי יחימוביץ': הזכיין הפסיד במכרז, איך את מתייחסת לזה?

שלי יחימוביץ': איזו סיטואציה זו בעולם העבודה?

<סופי אורטשקנזי: תראו, אותה מורה עובדת במספר בתי ספר.

<סופי אורטשקנזי: סביר להניח שגם כשהזכיין החדש ייכנס - - -

שלי יחימוביץ': מה זה "סביר להניח"?

שלי יחימוביץ': סליחה, מה זה?

<סופי אורטשקנזי: הפסיקה אומרת שאם הוא נשאר באותו מקום עבודה והתחלפו המעסיקים, אז המעסיק האחרון צריך לתת את הזכויות לעובדת - - -

שלי יחימוביץ': או לחילופין לפטר אותו.

<סופי אורטשקנזי: לראות שיש בה רציפות.

יוליה מלינובסקי: לא, אסור - - -

שלי יחימוביץ': או לחילופין לפטר אותו.

<סופי אורטשקנזי: או לחילופין, אם יש - - - או לחילופין, נכון.

יוליה מלינובסקי: שלושה חודשים - - -

שלי יחימוביץ': או לחילופין לפטר אותו, סימן שאלה?

<סופי אורטשקנזי: אני אבדוק את כל זה.

<סופי אורטשקנזי: אני לא עוסקת בזה.

<סופי אורטשקנזי: מתי אתם תיתנו לי תשובות?

<סופי אורטשקנזי: אני אפנה היום ליועצת המשפטית ואנחנו ניתן לך תשובה במהלך השבוע הבא.

שלי יחימוביץ': "במהלך השבוע הבא", כלומר, עד יום רביעי בשבוע הבא אתם תיתנו לי תשובה מוסמכת לדבר הזה.

<סופי אורטשקנזי: כן.

שלי יחימוביץ': מתי המכרז מתפרסם?

שלי יחימוביץ': אתם מוכנים לעכב את המכרז עד שאתם נותנים לי תשובות?

<סופי אורטשקנזי: אני צריכה לבדוק.

<אורי ליברטי: אנחנו ביקשנו לדעת ממשרד החינוך מתי המכרז מתפרסם, זאת אחת השאלות ששאלנו אותם, לא קיבלנו תשובה.

<סוניה פרץ: הדיון הוא על - - - אם היינו יודעים שהדיון הזה בעניין "קרן קרב", היינו דואגים שהאנשים הרלבנטיים - - -

שלי יחימוביץ': מה זאת אומרת?

שלי יחימוביץ': מה חשבתם?

<סוניה פרץ: שאנחנו מדברים על דוח מבקר המדינה.

<סוניה פרץ: דוח מבקר המדינה, גם את הנושא של "קרן קרב" לא הכניס משום שכמו שאמרתי לא מדובר בעובדי הוראה.

<סוניה פרץ: לו הדיון היה בעניין של "קרן קרב" היינו - - -

שלי יחימוביץ': הבנתי.

שלי יחימוביץ': אוקיי, אתם רוצים שאני אזמן ועדה ליום שני ואני אשנה את השם שלה, כדי שתוכלו לתת לי תשובות?

יוליה מלינובסקי: כן, אני מבקשת.

שלי יחימוביץ': חוץ מזה, למה אתם לא יודעים את התשובות לדברים כל כך בסיסיים?

שלי יחימוביץ': זה אמור להיות בתוך הידע השוטף של אנשים בדרג שלכם.

שלי יחימוביץ': גם יש לי תחושה שהוא כן קיים ואתם פשוט חוששים להתחייב כאן.

יוליה מלינובסקי: שאלתי בכמה כסף מדובר, האם זה משתלם כלכלית?

יוליה מלינובסקי: אני אשמח לשמוע תשובה.

יוליה מלינובסקי: יש לי הרגשה שזה לא כך, כי יש הרבה כסף, מרוויחים על זה - - -

שלי יחימוביץ': מישהו יכול לתת ליוליה את התשובה הספציפית הזאת, מהו החיסכון שיש למערכת החינוך כתוצאה מהגופים הפרטיים האלה?

יוליה מלינובסקי: כי אחרת אין משמעות לזה.

<סוניה פרץ: אני לא מבינה איזה חיסכון יש למערכת החינוך, מערכת החינוך - - -

שלי יחימוביץ': היא שואלת אתכם.

שלי יחימוביץ': אולי לא, אולי אתם מפסידים.

<סוניה פרץ: עובדי הוראה, כמו שאנחנו מעסיקים בהעסקה ישירה לפי ההסכמים קיבוציים, אם הם מועסקים על ידינו, על ידי משרד החינוך, הם מקבלים את שכרם בדיוק לפי התנאים - - -

שלי יחימוביץ': טוב, בסדר, את לא תקבלי תשובה, יוליה, אנחנו לדיון הבא נזמין את האוצר גם.

יוליה מלינובסקי: משפט אחרון.

שלי יחימוביץ': יוליה, אנחנו חייבים לסיים.

יוליה מלינובסקי: משפט אחרון מתוך ניסיון שלי, עבדתי פעם בחברות כוח אדם, מי שעבד ויש זכיין חדש, הוא חייב להמשיך לעבוד עם אותם תנאים, כולל ותק שנצבר לו, כולל ימי חופשה וכו', אפשר לפטר בן אדם רק אחרי שלושה חודשים, לידיעתך.

שלי יחימוביץ': יש כאן עוד כמה אנשים שביקשו לדבר ואני מבקשת שנעשה את זה ביעף.

שלי יחימוביץ': משה פריאל, המשמר החברתי, בבקשה.

<משה פריאל: עיתונאי, פעיל חברתי.

<משה פריאל: מה אני אגיד לך, יושבת ראש הוועדה?

<משה פריאל: נער הייתי וגם זקנתי.

<משה פריאל: לפני 47 שנים עבדתי בנושא חינוכי ייחודי סוציאלי, גם עובד סוציאלי, 30 שנה עסקתי בזה.

<משה פריאל: 17 שנים האחרונות עיתונאי.

<משה פריאל: עכשיו, ביושבי פה באולם, חזרתי לאותה מציאות שהייתה אז.

<משה פריאל: מלחמות היהודים, משרד החינוך, משרד הסעד, אני רוצה לשאול אותך, מר ארז, איפה היית במשך כל השנים האחרונות?

<משה פריאל: למה לא שמענו את קולך?

<משה פריאל: איך ייתכן שבימים אלה יושבים ילדים חולים בבתיהם והם שבויים של המערכת הממשלתית - - -

שלי יחימוביץ': משה, סליחה, זה לא הנושא שלנו.

<משה פריאל: מדובר באותם ילדים שמורי הקבלן אמורים להגיע לבתיהם.

<קריאה: תכנית "שלבים".

<משה פריאל: תכנית "שלבים" לא הוזכרה.

<משה פריאל: לא רק זה שהם חולים - - -

<אורלי חצור: אבל הוא לא מאגד את תכנית "שלבים".

<אורלי חצור: "כוח לעובדים" מאגדים את תכנית "שלבים".

<משה פריאל: עזבי אותי, לא יודע מי ומה, דיבורים כחול הים.

<משה פריאל: זו פוליטיקה.

שלי יחימוביץ': תודה רבה.

שלי יחימוביץ': בבקשה.

שלי יחימוביץ': תציג את עצמך.

<זאב גולדבלט: זאב גולדבלט, מנכ"ל פורום ועדי ההורים היישוביים.

<זאב גולדבלט: אני אעשה את זה מקריאה כדי שיהיה תמציתי ומהיר.

<זאב גולדבלט: פורום ועדי ההורים היישוביים מעלה על נס ומייחס חשיבות עליונה למעמד המורה.

<זאב גולדבלט: המורים כולם צריכים לעבוד בצורה ישירה ושוויונית כחלק מצוות בית הספר ומשרד החינוך.

<זאב גולדבלט: אנחנו חושבים שזו טעות ועיוות ליצור הפרדה מעמדית בקרב המורים על בסיס הגורם המעסיק, תוך קיפוחם של 27,000 מורים.

<זאב גולדבלט: כמי ששותפים גם בקואליציה להעסקה ישירה, אנחנו נתמוך כמובן בכל חקיקה ברוח הזאת.

<זאב גולדבלט: בהזדמנות זאת אני רוצה להוקיע את האלימות שאת דיברת עליה בהתחלה, של מתי מעט, כלפי עובדי הוראה, אבל באותה נשימה אנחנו גם רוצים שהענישה הקולקטיבית שמנסים ארגוני המורים להשית על כלל הורי ישראל, תבוטל, כי אנחנו לא חושבים שטמטום ועבריינות של אם אחת, יש בה כדי להטיל רבב או דופי ב-200,000 הורים בירושלים, למשל.

<זאב גולדבלט: אחת שגתה, הענישו או ניסו להעניש 200,000, גם בזה אנחנו חושבים שיש פגיעה במעמד המורה, אבל בכל מקרה, כדי שתהיה שורה תחתונה, אנחנו בפירוש נתמוך בכל מהלך שימסד את מעמדם של מורי הקבלן ויכניס אותם תחת המטריה של משרד החינוך וארגוני המורים המסודרים.

<זאב גולדבלט: תודה.

<זאב גולדבלט: ששים שניות.

שלי יחימוביץ': תודה רבה.

שלי יחימוביץ': לי חשוב להתייחס לדברים שלך ברמה העקרונית.

שלי יחימוביץ': אני חושבת שזכותם של עובדים ואפילו חובתם לנקוט באמצעים ארגוניים כאות מחאה על כך שהם קרבן לאלימות, בין אם אלה רופאים ששם אנחנו מקבלים בהבנה מלאה, אבל משום מה פחות בהבנה מורים, ועוד פחות בהבנה נהגים שחוטפים מכות.

שלי יחימוביץ': כשהתופעה הזאת הולכת והופכת להיות רווחת, והיא רווחת יותר ויותר, אז זו ממש זכות ואפילו חובה של המורים להביע סולידריות עם חבריהם.

שלי יחימוביץ': וכן, מה לעשות, כשמביעים סולידריות בצעדים ארגוניים אז יש נפגעים, אם לא היו נפגעים לא היה כוח בצעדים האלה מלכתחילה.

<זאב גולדבלט: צעד ארגוני סיפור אחד והשבתה היא סיפור אחר כי זו כבר ענישה קולקטיבית.

<זאב גולדבלט: למשל, חינוך בכיתות - - -

שלי יחימוביץ': לא, לא, זה לא דיון עקרוני, סליחה.

שלי יחימוביץ': אמרת את עמדתך, אני אמרתי את עמדתי כי חשוב לי שזאת לא תהיה - - - כיוון שאני יו"ר הוועדה אני מרשה לעצמי לומר את השקפת עולמי, שאני חושבת שצעדים של סולידריות מצד ציבור עובדים עם חבריהם הם דבר שהוא בסיסי והכרחי ביותר.

שלי יחימוביץ': כמובן שהיינו מעדיפים שלא תהיה אלימות בכלל ולא יצטרכו צעדים ארגוניים.

<זאב גולדבלט: אמת.

שלי יחימוביץ': עמדתי בענין העסקה קבלנית של מורים ידועה ואני לא אחזור כאן על השקפת עולמי המוסרית והממלכתית בעניין הזה.

שלי יחימוביץ': אני דורשת ממשרד החינוך להשלים את איסוף הנתונים ואני מבקשת לא להיות עיוורים באיסוף הנתונים.

שלי יחימוביץ': משה, אני אתן גם לך לדבר, שכחתי.

שלי יחימוביץ': כשאתם מדברים על איסוף נתונים אני מבקשת לא להעלים עין מנתונים מסוימים, ולדווח על כלל הממצאים שלכם.

<אלון שרון: אנחנו לא מעלימים עין, חברת הכנסת.

<אלון שרון: אנחנו עושים הבחנה אבל אנחנו לא מעלימים עין.

שלי יחימוביץ': גם כשאתם עושים הבחנה, אני מבקשת שתעבירו למבקר המדינה את כל הממצאים, כולל ההבחנות שלכם.

שלי יחימוביץ': תכתבו: אלה רק עובדי כתף אל כתף, אבל הם לא מלמדים מקצועות ליבה, אלה מלמדים מקצועות ליבה, אבל הם לא כתף אל כתף, אלה גם וגם וגם, אלה "קרן קרב" ואנחנו לא מחשיבים אותם מורים, אבל אני מבקשת שתעבירו את הנתונים.

שלי יחימוביץ': כלומר, כשאתם בודקים את הנתונים, אל תעשו את הסלקציה – השרירותית הזאת בעיניי – שעשיתם, כי כך אנחנו שוב נישאר עם נתונים חסרים.

שלי יחימוביץ': דוח המבקר הבא שיהיה בעניין או המעקב אחרי הדוח הזה, אני רוצה שהוא יהיה על בסיס נתונים, תנו לנו את הנתונים, אחר כך ניכנס לקוצו של יו"ד.

שלי יחימוביץ': זה דבר אחד.

שלי יחימוביץ': דבר נוסף, אני מבקשת תשובה עד יום שלישי בשבוע הבא, לגבי המכרז הספציפי של "קרן קרב".

שלי יחימוביץ': האם אתם מתכוונים להוסיף למכרז תנאי שהמורים שמועסקים יועסקו גם בהמשך, על פי הפסיקה, מבחינתי שיהיה כתוב שם, לרבות ההפניה, ה-reference, לפסיקה עצמה.

שלי יחימוביץ': דבר נוסף, האם הפסיקה הזאת להערתכם חלה גם על המכרז שכבר יצא לדרך בנושא המורים של היל"ה?

שלי יחימוביץ': דבר נוסף, סוגיה עקרונית, לפני שאנחנו נכנסים אליה בניסיון חקיקה, האם אפשר לפטור ממכרז במקרים שבהם ההתנהלות של הארגון ושל הזוכה במכרז מתנהלת כהלכה?

שלי יחימוביץ': אם נמצאים ליקויים מאוד קשים כפי שנמצאו בשעתו במכרזים של משרד הבריאות, למשל, בהפרטת שירותי בריאות התלמיד נמצאו ליקויים מאוד קשים בתפקוד של הזכיינים ואז החליט שר הבריאות להוציא את זה למכרז חדש בעקבות הליקויים, אבל אם לא נמצאו ליקויים ואם הכול מתנהל כהלכה, האם אפשר להאריך את תוקף המכרז בלי לצאת למכרז ובלי הטראומה והזעזוע האלה לאלפי מורים מסורים ומוכשרים?

שלי יחימוביץ': גם אין בזה שום הגיון, זה גם אובדן של חכמה ארגונית וזה לא משתלב עם תכנון לטווח ארוך של גוף רציני כמו משרד החינוך, להחליף מערך שלם במחי מכרז אחד.

שלי יחימוביץ': אז כאן השאלה היא יותר עקרונית, אבל השאלה הספציפית היא לגבי הדברים האחרונים.

שלי יחימוביץ': לגבי יוזמות חקיקה.

שלי יחימוביץ': אנחנו ננסה לגבש משהו ביחד ואני מבקשת את עזרתכם.

שלי יחימוביץ': ננסה לייצר קואליציה, שזו לא תהיה הצעה אופוזיציונית.

שלי יחימוביץ': כן, אורי.

<אורי ליברטי: הערה קצרה, ברשותך.

<אורי ליברטי: יש שירותים, אמנם לצערי מעטים מאוד, שהם לא תחת מכרז.

<אורי ליברטי: הם מופיעים כשורה, בדיוק כמו השורה שלנו, אבל המדינה השכילה לתת הרשאה קבועה לְגוף, במקרה הזה החברה למתנ"סים, כזרוע ביצוע של המדינה.

<אורי ליברטי: יש שורה שנקראת הפעלת מתנ"סים 99 מיליון שקל - - -

<סוניה פרץ: אבל אתה עכשיו מייצג את החברה למתנ"סים - - -

<אורי ליברטי: לא, אני מייצג את עצמי ואני אומר שאני לא רוצה להיות בתיאטרון האבסורד הזה כל ארבע שנים.

<אורי ליברטי: אני רוצה להיות כמו מנהל מתנ"ס שההרשאה - - -

שלי יחימוביץ': אורי, אני חייבת להפסיק אותך, אין לנו זמן.

שלי יחימוביץ': משה, מילה, בבקשה.

<משה אשכנזי: כן, יותר ממילה אולי.

שלי יחימוביץ': לא, לא הרבה יותר ממילה.

<משה אשכנזי: אני חושב שמ-2011, עוד בהיות גדעון סער שר החינוך ולאחריו שי פירון שהבטיח שתוך שנתיים ימגר את התופעה הזאת, הוא מיגר ובנט יעשה אותו דבר, רק עם בתי הספר של החופש, אנחנו נכנסים לזה עוד יותר עמוק.

<משה אשכנזי: מה שקורה, אם אנחנו נסכם, אנחנו לא יכולים לבקש מהחוליות החלשות פה, שהם בעצמם עובדי קבלן, למצוא פתרון.

<משה אשכנזי: אני חושב שיש פה עיוות מבני.

<משה אשכנזי: העיוות המבני הזה, אך ורק על ידי חקיקה וצעדים אופרטיביים והנחיות חד משמעיות למשרדים, למשרד החינוך בעצם, כי חינוך לא עושים, לא על ידי מכרזים, לא על ידי חברות כוח אדם ולא על ידי קבלני משנה, שגוזרים קופונים על חשבון אותם עובדים שחורים של מערכת החינוך.

שלי יחימוביץ': תודה רבה.

שלי יחימוביץ': אני נשארת עם הסיכום מול משרד החינוך.

שלי יחימוביץ': תהיו איתנו בקשר, היל"ה ו"קרב".

<לילי בן עמי: תודה רבה, חברת הכנסת.

שלי יחימוביץ': תודה רבה לכולם.