הוועדה לענייני ביקורת המדינה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 303, 2018-01-24 09:30

שלי יחימוביץ': שלום לכולם, בוקר טוב.

שלי יחימוביץ': אני מתנצלת על האיחור.

שלי יחימוביץ': גם היו פקקים בדרך וגם הייתה לנו תאונה לקינוח.

שלי יחימוביץ': יש כאן רופאים בחדר אז אם אנחנו לא נחוש בטוב אני והצוות שלי נבקש סיוע.

שלי יחימוביץ': היום יום רביעי, ה-24 בינואר 2018.

שלי יחימוביץ': אני פותחת את ישיבת הוועדה לענייני ביקורת המדינה.

שלי יחימוביץ': אנחנו דנים היום בבית החולים פוריה בטבריה, ובאופן ספציפי בהקמת מרכז השיקום.

שלי יחימוביץ': אני אקדים ואומר שהתקבלה החלטה לממן מרכז כזה, במסגרת ההחלטות הרחבות על סיוע לצפון, תכנית כללית ונרחבת.

שלי יחימוביץ': עלות הקמת המרכז הזה נאמדת ב-150 מיליון שקלים, כשהחלוקה היא אותו מצ'ינג ידוע, שזאת לא הפעם הראשונה שאנחנו עוסקים בו, שמשרד הבריאות ישלם 110 מיליון שקלים והמרכז הרפואי יישא בעלות של 40 מיליון שקלים, שעד כאן לכאורה טוב ויפה, אלא מאי?

שלי יחימוביץ': בתי החולים בפריפריה בצפון, בטבריה, הם פחות סקסיים לתורמים מבתי חולים במרכז הארץ מטבע הדברים.

שלי יחימוביץ': אגודות הידידים שלהם פחות חזקות, יש פחות חשק לתרום לבתי חולים כאלה, פחות אנשים רואים את שמם מתנוסס על המבנה שהוקם ולכן מטבע הדברים יש קושי גדול בגיוס אותם 40 מיליון שקלים לצורך המצ'ינג.

שלי יחימוביץ': התוצאה של זה היא קשה וחמורה, ואני לא מדברת רק על, בסופו של דבר, בפועל, הפרת הבטחה של הממשלה.

שלי יחימוביץ': שלום לכם, תלמידים יקרים.

שלי יחימוביץ': תלמידים מברנקו-וייס בבית שמש.

שלי יחימוביץ': לצערנו הרב יש קבוצה שלא נותנים לה להיכנס כי הם לבושים בטרנינג.

שלי יחימוביץ': אנחנו עושים מאמצים עכשיו ל - - - אנחנו נחכה שתתיישבו.

שלי יחימוביץ': בואו, בואו תתקדמו לפה.

שלי יחימוביץ': יש פה עוד קצת מקומות.

שלי יחימוביץ': אפשר גם לשבת בעוד שולחנות בסוף שם, מסביב לשולחן עצמו ומקסימום אם יבואו אנשים אנחנו נקים אתכם.

שלי יחימוביץ': על כל פנים, אנחנו עומדים בסיטואציה שבה מרכז השיקום לא יכול לקום כיוון שהוא מתקשה לגייס את אותם 40 מיליון שקלים לצורכי מצ'ינג.

שלי יחימוביץ': אנחנו ניהלנו כאן דיון נרחב על סוגיית המצ'ינג בכללותה ועל חוסר ההיגיון שבה.

שלי יחימוביץ': כי אם אכן יש צורך במרכז שיקום, ויש צורך במרכז שיקום בטבריה לטובת תושבי טבריה והסביבה והצפון בכלל, אז לא יכול להיות שדווקא מרכזים אחרים שכן יצליחו בקלות רבה להשיג את המצ'ינג אבל הצורך שם הוא הרבה פחות אקוטי, הם בסופו של דבר יקבלו את הכסף ואנחנו שוב עומדים לפני האמת המרה הזאת שמי שיש לו – מקבל עוד, ומי שאין לו – מקבל פחות.

שלי יחימוביץ': פשוט בלתי הגיוני מכל בחינה שהיא, גם מוסרית, גם לאומית, גם מבחינת צורכי התושבים ולכן אנחנו מקיימים את הדיון הזה במהירות יחסית, והוא מאוד נקודתי בניגוד להרבה דיונים אחרים שלנו.

שלי יחימוביץ': הוא מתמקד בבית החולים פוריה ובהקמת מרכז השיקום.

שלי יחימוביץ': איתן דנגוט נמצא כאן?

<איתן דנגוט: כן.

שלי יחימוביץ': אתה רוצה לפתוח?

שלי יחימוביץ': לתאר את הצורך אולי?

שלי יחימוביץ': אני רק אגיד שאתה אלוף במילואים, ראש מִנהלת לפיתוח הצפון.

<איתן דנגוט: אין לי בעיה, אבל אני חושב שמנהל בית החולים שהוא משמאלי יידע להציג את הצורך הזה הכי טוב מכולם.

שלי יחימוביץ': אוקיי, אז אנחנו נפתח בד"ר ארז און, מנהל המרכז הרפואי פוריה, בבקשה.

<ארז און: בוקר טוב.

<ארז און: ראשית אני חייב לעדכן את הפורום שהקמת מרכז השיקום בפוריה הוא בשורה אדירה לצפון.

<ארז און: הוא הולך לתקן פערים אדירים שקיימים היום בצפון, בשורה אדירה לצפון, זה הולך לפתור בעיה קשה שיש בצפון.

<ארז און: בסך הכול במיטות השיקום שהיום הם כרבע בצפון יחסית לגודל האוכלוסייה, יחסית למרכז, ואולי הנושא הכי-הכי אקוטי שאפשר להמחיש אותו, שבצפון אין בכלל שיקום לילדים.

<ארז און: מחלקת השיקום לילדים הצפונית ביותר במדינת ישראל זה "בית לוינשטיין".

<ארז און: הווה אומר ילד בצפון שצריך שיקום, אין לו מחלקת שיקום.

<ארז און: אין אשפוז יום לשיקום גם אחרי שהוא משתחרר.

<ארז און: למעשה אין היום מענה לילדים שזקוקים לשיקום בצפון.

<ארז און: זה נכון גם למבוגרים, אבל זה הרבה יותר אקוטי בילדים.

<ארז און: ו אנחנו רואים כל יום, פוגשים את המקרים האלה שזקוקים לשיקום ואין להם את המענה הזה.

<ארז און: משפחה שצריכה לעשות שיקום לילד, זה אומר שהיא צריכה למעשה לעזוב את מקום מגוריה, לשכור דירה במרכז כדי להיות ליד הילד - - -

שלי יחימוביץ': וזה קורה?

שלי יחימוביץ': הדבר הבלתי סביר הזה?

<ארז און: זה קורה למי שיש את האמצעים.

<ארז און: למי שאין את האמצעים, ולצערנו, כמו שאתם יודעים, הרבה מאוכלוסיית הצפון שייכות לשכבות הסוציו-אקונומיות החלשות יחסית, המשמעות היא שהם לא עושים, או לחילופין הילד הזה הולך לעשות שיקום במרכז שהוא למבוגרים, יחד עם האנשים המבוגרים, אין תשתיות לילדים, ובהחלט הוא מקבל מענה חלקי.

<ארז און: לכן מרכז השיקום הזה הוא בשורה אדירה, הוא באמת ייתן פתרון לאוכלוסיית הצפון.

<ארז און: אנחנו מדברים על מרכז שיקום עם 162 מיטות, שאושר על ידי משרד הבריאות ונמצאים פה הנציגים, שיכיל שיקום אורתופדי, שיקום נוירולוגי, שיקום גריאטרי ושיקום לילדים כמובן ואשפוז יום כולל בריכה טיפולית ובהחלט מעשה מחשבת.

<ארז און: יחד עם זאת אנחנו מדברים על ה-150 מיליון, בכל מקרה דובר רק על שלב א' של מרכז השיקום, סדר גודל של 90 מיטות בלבד.

<ארז און: גם ההערכה של הבינוי, ויחד עם משרד הבריאות אנחנו כבר בשלבים מאוד מתקדמים של התכנון, למעשה אנחנו בסיום התכנון הארכיטקטוני של המבנה, אנחנו יודעים שהוא יעלה יותר מ-200 מיליון.

<ארז און: כרגע נכון - - -

שלי יחימוביץ': ה-150 זה עד 21', נכון?

<ארז און: אבל 150 למעשה הייתה הערכה ראשונית לפני שהתחלנו בתכנון.

<ארז און: כרגע ההערכה האחרונה היא של 207 מיליון שקל.

<ארז און: כלומר שלב א', אחרי שצמצמנו את כל הדברים שאפשר לצמצם כדי לבנות את שלב א', הוא 207 מיליון.

<ארז און: המדינה התחייבה עד 110 הווה אומר חסרים, נכון להיום, 97 מיליון שקל כדי להשלים את שלב א' של הפרויקט.

<ארז און: זה המצב כרגע.

שלי יחימוביץ': אני רוצה להבין.

שלי יחימוביץ': עד שאתם לא מגייסים את הסכום למצ'ינג אתם לא מקבלים שקל מהמדינה?

שלי יחימוביץ': ככה זה עובד או לא?

<ארז און: לא.

<ארז און: אנחנו כבר התחלנו, במימון של המדינה, בשלב של התכנון.

<ארז און: יחד עם זאת, צריך להבין שפונים גם כשמוצאים את התורמים, ואנחנו נגיע, ויש מגעים עם כמה קרנות כדי שהם יתרמו.

<ארז און: קרן לא תתרום בלי שהיא יודעת שיש את כל הסכום לבנייה.

<ארז און: זאת אומרת קרן לא תתחייב לפרויקט בלי שברור לה שיש את כל הסכום, מחויב, רק אז היא תתחייב לתרום וזה פה העניין של ביצה ותרנגולת.

<ארז און: מצד אחד היא רוצה לראות שיש את כל הסכום, רק אז היא תהיה מוכנה להתחייב לתת את התרומה שלה, ולהשיג תרומה בסדר גודל של 97 מיליון לפריפריה, כמו שציינתי עם כל המגבלות, היא משימה קשה, אבל יחד עם זאת, אם הכסף הזה לא יהיה, הפרויקט הזה בסופו של דבר לא יקום.

<ארז און: הוא מותנה בכך שיהיה כל הסכום לבנייה של שלב א'.

שלי יחימוביץ': איפה אנחנו עומדים עכשיו מבחינת גיוס התרומות?

<ארז און: אנחנו במשא ומתן מול קרנות, אבל כרגע נכון לעכשיו אין התחייבות של אף קרן לתת מעבר לכך.

שלי יחימוביץ': אפילו לא שקל?

שלי יחימוביץ': גם לא כנגד ה-110 מיליון של המדינה?

<ארז און: כרגע אין אף התחייבות של אף קרן או גורם או תורם אחר לבינוי של מרכז השיקום.

שלי יחימוביץ': כלומר אז לא תונח לבנה ולא יהיה כלום עד שאתם תוכלו להתחייב על התורמים מבחינתכם והמדינה - - -

<ארז און: אנחנו מתקדמים.

<ארז און: אנחנו מתקדמים יחד עם משרד הבריאות אנחנו מתקדמים, אנחנו בשלבי תכנון מתקדמים, היועצים נכנסים עכשיו.

<ארז און: יהיה תכנון, אבל בסופו של דבר כדי שנראה את המבנה, לא רק שנתחיל, אלא בסוף המטרה שלנו - -

שלי יחימוביץ': כדי שילדים יוכלו להגיע לשיקום במרכז השיקום.

<ארז און: - - המטרה שלנו היא שבעוד שלוש שנים אנחנו נפתח למטופלים שלנו את המרכז.

<ארז און: זאת המטרה.

<ארז און: זו המשימה שלנו.

<ארז און: אנחנו מבחינתנו מוכנים וערוכים לכך.

<ארז און: אנחנו נעמוד בזה ברגע שיהיה התקציב לכך.

שלי יחימוביץ': כן, איתן.

<איתן דנגוט: אני רוצה, ברשותך, רק להוסיף פה כמה דברים לפני שנגיע לגורמים המקצועיים.

<איתן דנגוט: קודם כול הפרויקט הזה, בהקשר של תכנית הצפון, הוא למעשה פרויקט הדגל, אני יכול לקרוא לו, כאחד הפרויקטים כרגע המרכזיים שעתידים לקום בצפון משלב א' ועד ת', ולתת מענה.

<איתן דנגוט: בהקבלה, אפשר להגיד "זה "בית לוינשטיין" 2 לתושבי הצפון".

<איתן דנגוט: כאשר ד"ר און ציין פה את סוגיית הילדים, אני יכול גם להוסיף לך עד הרמה של המבוגרים וגריאטריים, תמונת המצב היא אכן עגומה.

<איתן דנגוט: אנחנו לא מגיעים למצב של האישור של ה"מה", אלא ל"איך".

<איתן דנגוט: ה"מה" כבר מבחינתנו אושר.

<איתן דנגוט: הוא אמור להיות הפרויקט הראשון, לדעתי, אבן הפינה הייתה כבר אמורה להיות בטקס חגיגי לפני כחודש, היא נדחתה מטעמים כאלה ואחרים של שיקולים של הגורמים שהיו צריכים להגיע - - -

שלי יחימוביץ': לא, בואו נגיד גם את האמת.

שלי יחימוביץ': אין מה להניח אבן פינה.

שלי יחימוביץ': בכל הכבוד, לאף אחד עוד לא מגיע לגזור סרט או משהו בסיטואציה הנוכחית.

<איתן דנגוט: ההתקדמות שציין פה ד"ר און היא התקדמות נכונה.

<איתן דנגוט: נכחתי בעצמי בכמה ישיבות ופגישות עבודה, על תכנון קדימה, על הצורך שהוא הציג בהשלמת התקציב שנדרש למקום הזה.

<איתן דנגוט: משרד הבריאות מחובר מאוד לפרויקט הזה, מבחינת התהליך.

<איתן דנגוט: אני רק יכול להגיד שסוגיית המצ'ינג היא לא זרה, היא קיימת גם בפקולטה לרפואה בצפת ובכל מקום.

<איתן דנגוט: אבל כפרויקט, אני השוויתי אותו בחשיבות, כשדיברנו על הדרום, ליום שעלו הדחפורים על הקרקע בעיר הבה"דים ויצרו בדרום איזשהו שינוי תודעתי כולל.

<איתן דנגוט: מעבר לשינוי המקצועי יש פה חשיבות גדולה מאוד גם לאזור, גם לפוריה, גם לטבריה וגם לכל התפיסה הזאת של השיקום בצפון.

<איתן דנגוט: וזה יביא כמובן יזמים ויש כבר רעיונות נוספים להוצאת הפרויקט הזה לפועל.

שלי יחימוביץ': אוקיי.

שלי יחימוביץ': זאת אומרת אתה אומר שמבחינה פסיכולוגית, תודעתית וציבורית זה טוב שתונח אבן הפינה.

<איתן דנגוט: עדיף שיעלו לקרקע.

שלי יחימוביץ': גם אם אין עוד - - -

<איתן דנגוט: המציאות מוכיחה לעיתים שכן.

<איתן דנגוט: גם אם אין עדיין את הכול.

שלי יחימוביץ': בסדר גמור.

שלי יחימוביץ': נמצא כאן עו"ד גיל גן מור?

<גיל גן-מור: כן.

שלי יחימוביץ': אתה מנהל היחידה לזכויות חברתיות כלכליות וראש תחום הזכות לדיור באגודה לזכויות האזרח - -

<גיל גן-מור: גם בריאות.

שלי יחימוביץ': - - סליחה שלא מניתי הכול.

שלי יחימוביץ': אתה אחד המייצגים של קבוצת אזרחים גם בצפון וגם בדרום שעתרו לבג"ץ נגד משרד הבריאות בתביעה להשוות את הזמינות והאיכות של שירותי השיקום הרפואי בפריפריה לאלה שבמרכז.

שלי יחימוביץ': אני מבקשת ממך אבל לייחד את הדיבור על פוריה.

<גיל גן-מור: אוקיי, תודה.

<גיל גן-מור: אז באמת העתירה היא ברקע, רק שנבין את הנתונים, מספר מיטות השיקום, מיטות האשפוז לשירותי שיקום בצפון הוא 0.08 מיטות ל-1,000 נפש, כשבתל-אביב זה 0.39 מיטות ל-1,000 נפש.

<גיל גן-מור: כלומר כמעט פי חמש.

<גיל גן-מור: במרכז – 0.36, כמעט פי ארבע וחצי.

<גיל גן-מור: זאת אומרת שיש פה תופעה של אפליה, תמיד מדברים בעצם על שיח של פערים, שיח של אי-שוויון שזה בעצם איזשהו משהו שנותן לנו תחושה שזה הגורל ואין כל-כך מה לעשות, פערים זה משהו שקיים.

<גיל גן-מור: אנחנו בעצם התחלנו להשתמש במילה "אפליה", כי כשהמצב הזה נמשך במשך כל-כך הרבה שנים, כולם יודעים את המצב ואין לו פתרון אז יש כנראה איזושהי בעיה באופן שבו מקצים את המשאבים, כי הפערים הללו נשארים באופן קבוע.

<גיל גן-מור: אז באמת ברקע יש את העתירה שלנו נגד משרד הבריאות שתידון ביום רביעי הבא, לגבי צעדים שמשרד הבריאות צריך לנקוט כדי להשוות את הזמינות וגם את האיכות של שירותי שיקום בפריפריה לעומת המרכז.

שלי יחימוביץ': למרות שאני לא מבינה למה דווקא מול משרד הבריאות, בשעה שמי שמתקצב את הפרויקטים האלה זה משרד האוצר.

שלי יחימוביץ': גם אם משרד הבריאות מאוד מאוד רוצה, ואני מניחה שיש שם אתוס כזה, הוא לא יכול כרגע ברמת התקצוב הנמוכה שלו.

<גיל גן-מור: לא, זה עניין טכני כי בעצם אתה פונה מול בעל הסמכות, לפי החוק משרד הבריאות הוא הבעלות כמובן שמשרד האוצר הוא מעורב בדיונים של פרקליטות המדינה לקראת העתירה הזאת, גם אם הוא לא המשיב הפורמלי.

שלי יחימוביץ': אוקיי, אתה רוצה להתייחס ישירות לפוריה?

<גיל גן-מור: כן.

<גיל גן-מור: לגבי פוריה, זהו בעצם אחד הדגלים שהמדינה הרימה בתגובה לעתירה הזאת.

<גיל גן-מור: בעצם במרכז שיקום ראשון בצפון שייתן מענה למחסור בשיקום ילדים, דבר שהוא אקוטי, אבל אנחנו רואים שיש פה פערים מאוד מאוד גדולים בין מה שצריך לבין המציאות.

<גיל גן-מור: ואני אתבסס גם על דו"ח ועדת גרוטו שזה דו"ח שפורסם בספטמבר 2016, והוא בעצם מונה את כל הפערים, או את כל הבעיות שיש בצפון והוא מדבר מפורשות על מרכז השיקום הזה, והוא מדבר על צורך ב-144 מיטות אשפוז בעלות של 240 מיליון שקל.

<גיל גן-מור: במציאות, החלטת הממשלה שהתקבלה מדברת על 90 מיטות ועל תקציב של 110 מיליון שקל, זאת אומרת פחות ממחצית הסכום שוועדת גרוטו – ועדה רשמית של משרד הבריאות – ציינה, ופלוס 40 מיליון, שזה המצ'ינג שעליו אנחנו מדברים, שבית החולים צריך לגייס בפני עצמו.

<גיל גן-מור: כלומר יש פה באמת איזשהו תת-תקצוב מאוד רציני גם בלי המצ'ינג, והמצ'ינג היא עוד גזירה שמחריפה את - -

שלי יחימוביץ': שאי אפשר לעמוד בה.

<גיל גן-מור: - - שגם אי אפשר לעמוד בה - - -

שלי יחימוביץ': לא, כרגע שמענו שאין שקל אחד.

<גיל גן-מור: נכון, אין שקל אחד.

<גיל גן-מור: אנחנו גם בדקנו מה אגודת הידידים של בית החולים הצליחה לגייס בשנים הקודמות, אז מדובר על סכום של 38,000 שקל ב-2015, 58,000 שקל ב-2016, אז באמת כנראה שקשה מאוד לגייס כסף בפילנתרופיה או מהציבור בצפון.

<גיל גן-מור: מבקר המדינה בעצם עמד גם על הבעיה שהמצ'ינג הזה יוצר בחינת אפליה של הפריפריה לעומת המרכז, משרד הבריאות בדו"ח של המבקר אפילו ציין בעצמו - - -

שלי יחימוביץ': אני מפסיקה אותך כי קצת מיותר שאנחנו נשמע אותך אומר מה המבקר אומר כשהמבקר נמצא כאן.

שלי יחימוביץ': אז אנחנו נלך עכשיו למשרד המבקר אחרי זה אנחנו - - -

<גיל גן-מור: אין בעיה.

<גיל גן-מור: אני רק רוצה להגיד עוד משפט אחד לסיום, שהמצב הגיע לידי כזה אבסורד שאחרי ערב התרמה שעשה בית החולים, אגודת הידידים החליטה לצאת בקמפיין מימון המונים, זאת אומרת כמו שאנשים עושים היום לכל מיני מטרות, לגייס מהציבור, מהאזרחים.

<גיל גן-מור: סכום של 40 מיליון שקל זה נראה לנו דבר שהוא אבסורד שבכלל במדינת ישראל בשנת 2018 אגודת ידידים צריכה לפנות לציבור לגייס כסף למשהו שהוא שירות שהוא בתוך סל הבריאות והוא נדרש והוא גם חלק ממענה של המדינה לטענה ברורה וידועה של אפליה.

שלי יחימוביץ': ובוודאי שתושבי הצפון זקוקים לו לא פחות מתושבי המרכז.

<גיל גן-מור: בוודאי.

<גיל גן-מור: אין שוני רלוונטי בין תושב הצפון לתושב המרכז - -

שלי יחימוביץ': לא, זה מטורף לחלוטין.

<גיל גן-מור: - - והם צריכים לקבל אותו שירות באותה זמינות ובאותה איכות.

<גיל גן-מור: כך קובע גם חוק בריאות ממלכתי.

שלי יחימוביץ': טוב, אם נשתמש במימון המונים במקום בתקציב המדינה אז אולי גם לא תהיה גביית מיסים בכלל ולא יהיו הכנסות מדינה, ולא תהיה מדינה וכולנו נעשה כל הזמן "הדסטארט" של גיוס המונים ואיש כנדבת ליבו ייתן.

שלי יחימוביץ': אין ספק שזה מצב אבסורדי במיוחד וקיצוני במיוחד.

שלי יחימוביץ': טוב, דן בנטל, מנהל האגף לביקורת מערכת הבריאות בחטיבת חברה ורווחה במשרד המבקר, יש לנו כמה דו"חות בעצם שעוסקים בזה, כל אחד ככה בקטנה, אז תעגם לנו את זה יחד לסוגיית פוריה.

<דן בנטל: אוקיי, בוקר טוב לכולם.

<דן בנטל: סוגיית התרומות במערכת הבריאות על כל היבטיה וכן סוגיית המצ'ינג, שהיא בעברית "השתתפות מקבילה", מעסיקה אותנו וטיפלנו בה במסגרת חמישה דו"חות.

<דן בנטל: הדו"ח הראשון כבר ב-2008, ששם כתבנו על המצ'ינג שתורמים נדרשים לגייס כסף כדי למנף את קיום החלטות ממשלה להקצות כספים לתוכניות, ואז יצאנו נגד השיטה הזאת: "על הממשלה להקצות כספים למימונן של תכניות החיוניות לציבור בלא להתנות זאת בגיוס כספי תורמים.

<דן בנטל: יש בעייתיות בהתניית מתן תקציב למטרה מסוימת בגיוס תרומות או בהשתתפות מקבילה, מצ'ינג , מצד הגוף המתוקצב.

<דן בנטל: על הממשלה לבחון את שיטת הקצאת הכספים באמצעות מצ'ינג בכל מקרה לגופו ולוודא כי הקצאת כספים בדרך זו אינה פוגעת דווקא בגופים חלשים".

<דן בנטל: זה כבר היה ב-2008.

<דן בנטל: אחרי זה, היה לנו עוד דו"ח על תרומות לבתי חולים והקשרים עם אגודת ידידים.

<דן בנטל: גם שם אמרנו על פוטנציאל הבינוי הנוסף שבמרכזים רפואיים במרכז הארץ גבוה לעומת הפריפריה, ואז המלצנו למשרדי הבריאות והאוצר לפעול במרץ לצמצום הפערים, כולל שיטות אופרטיביות.

<דן בנטל: אמרנו להם: "אחת הדרכים יכולה להיות בניית מאגר כללי של תרומות שהמשרד יקצה לפי הצרכים וסדרי העדיפויות של מערכת הבריאות".

<דן בנטל: כלומר לא כל בית חולים יגייס לעצמו.

<דן בנטל: "דרך אפשרית נוספת היא העברת שיעור מסוים מסכומי התרומות שמתקבלות במרכזים הרפואיים הגדולים במרכזים במרכז הארץ וחלוקתו לפריפריה בהתאם לצרכים ולסדרי עדיפויות".

<דן בנטל: זה היה דו"ח שני.

<דן בנטל: אחרי זה היה דו"ח ממוקד לנושא השיקום.

<דן בנטל: ישבנו בפוריה והזדעזענו ממה שראינו.

<דן בנטל: את מחלקת השיקום שהייתה שם, שיקום קשישים, מחלקה נוראית, קשה לתאר אותה במילים.

<דן בנטל: זה היה אחד הדו"חות הקשים ביותר שעשינו, זה היה ב-2012.

<דן בנטל: בין השאר ראינו שם קשישים שבמקום לשקם אותם, השאירו אותם בבית ומצבם מתדרדר.

<דן בנטל: השאירו קשישים במחלקות חריפות והם חטפו שם זיהומים.

<דן בנטל: ממש דו"ח קשה מאוד, ייעודי על השיקום.

<דן בנטל: אחרי זה היו עוד שני דו"חות שגם בהם כתבנו על השמירה על זכויות החולה המאושפז ועד כבודו 2015.

<דן בנטל: גם שם אמרנו שזה שקשישים, זה היה בעיקר קשישים, וצעירים שלא מקבלים שיקום זו פגיעה בזכויות שלהם.

<דן בנטל: זה נגד חוק זכויות החולה.

<דן בנטל: פשוט נגד החוק.

<דן בנטל: הדו"ח האחרון ב-2017, ממש עכשיו במאי בשנה שעברה, נגענו שוב בסוגיית התרומות.

<דן בנטל: הכול הרי מתחיל בסוגיית התרומות שכבר ב-2005 התחילו במשרדי הבריאות, המשפטים והאוצר לגייס את הנוהל לתרומות.

<דן בנטל: עד היום אין נוהל תרומות.

<דן בנטל: אני חושב שזה שורש הבעיה.

<דן בנטל: זה פחות או יותר.

שלי יחימוביץ': אוקיי.

שלי יחימוביץ': טוב, תודה רבה.

שלי יחימוביץ': חברת הכנסת סעיד אלחרומי, בבקשה.

סעיד אלחרומי: בוקר טוב, תודה, כבוד היו"ר.

סעיד אלחרומי: אני חושב שאנחנו דנו בנושא המצ'ינג במשרד הרווחה.

שלי יחימוביץ': ואני גם אגיד שהיה כאן שר העבודה והרווחה בוועדה והוא אמר שהם שוקלים שינוי רדיקלי בסוגיית המצ'ינג.

סעיד אלחרומי: אמרנו כמה שזה קשה, לפחות בפריפריה, דיברנו בזמנו על מחלקות הרווחה ועל סיפוק השירות החיוני הזה.

סעיד אלחרומי: אני חושב שאפשר להגיד את זה גם על נושא הבריאות.

סעיד אלחרומי: ידוע בוודאות שהפריפריה, אם זה בדרום או בצפון, המצוקות הן דומות.

סעיד אלחרומי: אם "בית לוינשטיין" הוא מרכז השיקום היחיד הקרוב ביותר לאנשי הצפון, אני חושב שהפרויקט הוא חיוני מאוד.

סעיד אלחרומי: ולכן, תתחילו בזה.

סעיד אלחרומי: פשוט מאוד להתחיל כי מי קודם למי – התרנגולת או הביצה - -

שלי יחימוביץ': כן, איתן דנגוט אמר את זה.

סעיד אלחרומי: - - נישאר שנים על גבי שנים וזה לא יתקדם.

סעיד אלחרומי: אם יש 110 מיליון שקל, אז להתחיל בזה כבר.

סעיד אלחרומי: להתחיל ולשים את היסודות ולהתחיל את - -

שלי יחימוביץ': עובדות בשטח.

סעיד אלחרומי: - - כי בערבית יש פתגם שאומר "בעל הכסף הוא פחדן".

סעיד אלחרומי: הוא רוצה לראות משהו לפני שהוא תורם, הוא רוצה לראות שזה קורם עור וגידים וזה מתקיים ואז אני מאמין שגם נושא התרומות זה יתקדם.

סעיד אלחרומי: אבל אנחנו כמדינה, אי-אפשר להפקיר כך את האנשים.

סעיד אלחרומי: אם זה פרויקט דגל בבריאות, המדינה צריכה להיכנס לזה בכוח ולתקצב את מרכז השיקום הזה בלי תלות בנדבות של איש זה או אחר.

סעיד אלחרומי: זו החובה שלנו ואני חושב שזאת הקריאה שצריכה להיות לוועדת הביקורת.

שלי יחימוביץ': אני רק רוצה להסביר לתלמידים פה מה זה מצ'ינג, כי אתם בטח לא ממש שמעתם את הביטוי הזה.

שלי יחימוביץ': זה אומר שהמדינה מחליטה לעשות משהו שהוא חשוב וקיבלו החלטה בממשלה ונגיד שהוא חשוב, ואז הממשלה אומרת 'בסדר, זה עולה נגיד 100 מיליון שקל, תביאו אתם 30 מיליון שקל מתורמים, ואז אנחנו, המדינה, ניתן 70 מיליון שקל'.

שלי יחימוביץ': מה שקורה זה שדווקא המקומות הכי עניים והכי חלשים לא מצליחים לגייס תרומות ולעשות את המצ'ינג, את החיבור הזה בין התקציב של הממשלה לבין התקציב של התורמים, והמקומות היותר עשירים במרכז הארץ מצליחים בקלות רבה להביא תורמים עשירים.

שלי יחימוביץ': וככה קורה שדווקא המקומות העניים והמוזנחים יותר מקבלים עוד פחות ממה שהם מקבלים בדרך כלל, והמקומות העשירים שיש להם תקציבים בשפע ותורמים בשפע מקבלים עוד יותר כסף מהמדינה.

שלי יחימוביץ': וזה מגדיל את האי-שוויון וזה מאוד לא צודק.

שלי יחימוביץ': עכשיו, באופן ספציפי, הוועדה הזאת מכונסת כדי לדון במרכז השיקום בבית החולים פוריה, ששוב אותו הדבר.

שלי יחימוביץ': המדינה החליטה שזה חשוב, התושבים צריכים את זה, יש חוק בריאות ממלכתי שמקנה בריאות לכולם באופן שוויוני באופן תיאורטי, אבל הם לא מצליחים לגייס תורמים בכלל.

שלי יחימוביץ': ולכן אנחנו חוששים מאוד שהקמת המרכז הזה, שהוא כל-כך חשוב, פשוט תתעכב ותיתקע ולילדים שזקוקים לשיקום לא יהיה איפה לקבל שיקום.

שלי יחימוביץ': מצ'ינג.

שלי יחימוביץ': תזכרו.

שלי יחימוביץ': ככה קוראים למילה הזאת.

שלי יחימוביץ': חבר הכנסת איל בן ראובן, בבקשה.

איל בן ראובן: בוקר טוב.

איל בן ראובן: אני חושב שלא צריך להרבות במילים לגבי חשיבות הפרויקט הזה.

איל בן ראובן: ילדים, אני חושב שהוא גם קטר מסוים לנושא תחילת הרצת התכנית לצפון בתחום הבריאות.

איל בן ראובן: כי אנחנו מכירים את הנתונים.

איל בן ראובן: הבריאות בצפון נמצאת מאחור, זה בא לידי ביטוי בדברים מאוד מאוד בסיסיים של כמות רופאים, של כמות מיטות, של תמותה של ילדים, תמותה של מבוגרים.

איל בן ראובן: כל זה רשום בסטטיסטיקות ובנתונים מאוד מאוד מוגדרים.

איל בן ראובן: עכשיו, אני אומר פה משפט שלדעתי גם עולה פה בהצגה, גם כפי שהציג ארז, מנהל בית החולים.

איל בן ראובן: בצורה שבה מתנהל הנושא כרגע, כפי שזה מתנהל, מרכז השיקום הזה לא יתקדם, לא יוקם ובוודאי לא יעמוד בלוח הזמנים כפי שמתוכנן ומצופה.

איל בן ראובן: זאת אמירה חד-משמעית כפי שזה נראה כרגע בעניין, ולכן מתחייב שינוי.

איל בן ראובן: מתחייב שינוי כי אנחנו לא יכולים לסבול את זה שאנחנו מדברים פה על נושא כל-כך חשוב, כל-כך מרכזי, "דגל" כפי שאמר בצדק איתן דנגוט, והדבר הזה מתנהל, כל שיטת הקיביצר הזה שבפרויקטים מרכזיים היא פסולה בעיניי בסיפור הזה.

איל בן ראובן: אני כמובן לא נגד תרומות, אני לא נגד זה, אבל לקחת פרויקט כזה ולהתנות אותו בזה שפוריה היא תביא את הכסף, אנחנו הרי יודעים שכשאנחנו מדברים על אי-שוויון בין המרכז לפריפריה מה עולה תמיד כנקודה ראשונה על-ידי מנהלי בתי החולים.

איל בן ראובן: עניין התרומות, שהם לא מצליחים להביא תרומות למקומות האלה, ופה אנחנו שמים על הפרויקט המרכזי את השיטה הזאת.

איל בן ראובן: אין, זה פשוט לא יכול לעבוד ולכן אנחנו מוכרחים לשנות.

איל בן ראובן: אני רוצה להוסיף פה עוד נתון.

איל בן ראובן: ביקרתי בבית החולים ובדקתי עכשיו עם מנהל בית החולים האם השתנה תקן לרופאים שצריכים להתמחות, כי גם זה כסף, על-מנת להיות כשירים לקלוט את הבניין, לקלוט את האבנים האלה ב-2021 או כאשר הדבר יגיע.

איל בן ראובן: אין כרגע את התקן הזה.

איל בן ראובן: כרגע אין תקן לאנשים, כלומר אין כרגע הכשרה של אנשים שהם אמורים להיות אלו שיפעילו את מרכז השיקום הזה כאשר הוא יגיע, שגם זו תקלה חמורה.

איל בן ראובן: לסיכום אני אומר ככה, אני חושב שהממשלה חייבת להקצות את כל הכסף.

איל בן ראובן: צריכה לצאת מפה קריאה להקצות את כל הכסף.

איל בן ראובן: ואנחנו עכשיו לקראת תקציב, אנחנו צריכים לראות את זה בתקציב 2019, שהדבר הזה ניתן, ולא רק ניתן אלא לתגבר על מנת לענות ל-gap שכבר נוצר היות שלא נכנס כסף, כלומר כבר עכשיו אנחנו בפיגור, חייבים להגביר את הדבר הזה.

איל בן ראובן: הדבר האחרון, תקן לאנשים.

איל בן ראובן: זו עבודת מטה בסיסית שלא יכולה להיות אחרת בעניין הזה של הקצאת אנשים לבית החולים.

שלי יחימוביץ': חברת הכנסת יעל גרמן, לשעבר שרת הבריאות, בבקשה.

יעל גרמן: תודה רבה.

יעל גרמן: ואני תמיד חייבת להתחיל בברכות לך, גבירתי היו"ר, שאת לוקחת באמת את הנושאים הכל-כך חשובים, שמה אותם על סדר היום, לא מבזבזת זמן, עושה את זה במיידית.

יעל גרמן: כולנו ראינו את הכותרות שבאו ואמרו 'יוקם מרכז שיקום', 'המדינה נותנת 150 מיליון', ככה היה כתוב בכל הכותרות.

יעל גרמן: זאת אומרת הממשלה כבר זכתה בכותרות, כבר זכתה בקרדיט, ואני חייבת לומר שאני בירכתי על כך.

יעל גרמן: במקרה כזה זה לא חשוב – אופוזיציה כקואליציה – כולנו בעד מתן כספים לפריפריה ובעד השקעה בכל תחום, בוודאי בתחום השיקום, ובירכתי על כך.

יעל גרמן: אז מה קורה פה פתאום?

יעל גרמן: מה-150 מיליון שהכותרות זעקו, כך היה כתוב, 'הממשלה נותנת 150 מיליון', אף אחד לא דיבר שם על כך שבית החולים יצטרך לתת מצ'ינג.

יעל גרמן: פתאום באים ואומרים "צריך מצ'ינג".

יעל גרמן: לי זה נראה כתירוץ עלוב ואומלל לכך שהממשלה כנראה לא מוכנה להשקיע ושוב אנחנו רואים, פעם נוספת, את היחס של הממשלה הזאת לפריפריה.

יעל גרמן: אני יכולה לספר לך, גבירתי היו"ר וארז בוודאי יודע זאת, אני הייתי באחד האירועים של ההתרמות, שדרך אגב אז דיברו גם על מימון המונים, וראיתי שם תורמים שאני מכירה שתרמו עשרות מיליוני שקלים לבית חולים אחר - -

שלי יחימוביץ': מן הסתם במרכז הארץ.

יעל גרמן: - - במקום מרכזי.

יעל גרמן: בוא נאמר כך כי אני כל-כך מודה לכל תורם שעושה זאת, שלא יובן שאני נגד, אני בעד.

יעל גרמן: ושם, בבית חולים פוריה הם נתנו הרבה, נדמה לי 500,000.

שלי יחימוביץ': זה מה שהצליחו לגייס.

יעל גרמן: כן, נכון.

שלי יחימוביץ': מתוך ה-40 מיליון שצריך?

יעל גרמן: נכון.

יעל גרמן: מה שאני רוצה לבוא ולומר, לא נותנים לפריפריה ולא נותנים דרך אגב גם לפסיכיאטריה, שגם בכך אני בטוחה שתעסקי.

יעל גרמן: אלה שני תחומים שלא נותנים להם.

יעל גרמן: נותנים למרכז, נותנים לבתי חולים כלליים ואסור, ולא יכול להיות שאנחנו, שהמדינה – לא אנחנו - - -

שלי יחימוביץ': את יודעת למה פסיכיאטריה ופריפריה זה אותו הדבר?

שלי יחימוביץ': כי אלה דברים שלא רואים בעין - -

יעל גרמן: יפה מאוד.

שלי יחימוביץ': - - אין תוצאות.

שלי יחימוביץ': אי אפשר לתקשר את זה באמת.

שלי יחימוביץ': בקיצור, קל יותר לגייס כסף איפה שאור הזרקורים.

יעל גרמן: וגם האדם שנותן כסף חושב שהוא לא יזדקק לזה, ואולי במרכז הוא כן יזדקק.

יעל גרמן: יש גם "אולי" בדבר הזה.

יעל גרמן: וכמובן ברור אם את רוצה - - - אז, את אמרת את זה.

יעל גרמן: לכן, שני דברים, אחד, קודם כול לדרוש מהממשלה לעמוד מאחורי הכותרות שהיא עשתה בעצמה.

יעל גרמן: שנית, לבטל את כל הנושא של מצ'ינג בפריפריה.

יעל גרמן: זה לא סביר, זה לא הוגן, זה לא נכון, זה בכלל לא אפשרי.

שלי יחימוביץ': מי מהדוברים שלא רשום ורוצה לדבר, מתבקש לרשום בפתק את שמו ואת תוארו ולהעביר למנהלת הוועדה.

שלי יחימוביץ': חברת הכנסת לאה פדידה, בבקשה.

לאה פדידה: ראשית, תודה רבה ליושבת ראש.

לאה פדידה: זהו נושא מאוד מאוד חשוב.

לאה פדידה: אנחנו עוד פעם נתקלים במילה שנשמעת מה-זה תמימה, והיא נקראת מצ'ינג.

לאה פדידה: כשניסיתי להסביר בבית, לילדים שלי, מה זה מצ'ינג, אמרתי לו, "תקשיב, עידו, אם אתה רעב אני לא יכולה לתת לך כסף, אבל אם אתה שבע, אז אני כן יכולה לתת לך כסף", וזה האבסורד במילה הזאת "מצ'ינג".

לאה פדידה: אנחנו רואים אותה בבריאות, אנחנו רואים אותה בחינוך ואנחנו רואים אותה ברווחה.

לאה פדידה: בטווחים הקשים ביותר.

לאה פדידה: גם אני, כמי שגרה בצפון, הולכת לבית חולים פוריה, ואנחנו עדיין רואים את הקושי הגדול הזה בגיוס תרומות.

לאה פדידה: יש מה שנקרא דברים שהמדינה לא יכולה להסיר את היד שלה מהם, ואלה בריאות, רווחה וחינוך.

לאה פדידה: האבסורד הגדול ביותר הוא שכמות המצביעים הגדולה ביותר בפריפריה היא למפלגה ששוכחת אותם פעם אחרי פעם.

לאה פדידה: לא משקיעה בה, לא נותנת ומתייחסת לצפון כחצר אחורית.

לאה פדידה: כי אם מנהל בית החולים אמר שאין מיטות לשיקום ילדים, ומשפחות שגם ככה קשה להם צריכים להפסיד ימי עבודה וללכת ל"בית לוינשטיין", ואם אמרו פה את הדברים האלה אז המדינה כבר הכירה בצורך הזה.

לאה פדידה: המדינה כבר הכירה בצורך שחייבים מרכז שיקום, שיש פה פער מטורף בנושא הבריאות, ראינו את הדו"חות שפורסמו, שיש יותר תמותה בצפון, ושאין שירותים בצפון.

לאה פדידה: אז אם כבר הכרתם בצורך – תתנו את הכסף.

לאה פדידה: הרי לא יכול להיות שתתנו את הבריאות של בן אדם לאיפה נולד ולאיזו משפחה הוא נולד.

לאה פדידה: אדם במדינת ישראל חייב שיטפלו בו, הן בנושא בריאות.

לאה פדידה: את המילה הארורה הזאת "מצ'ינג" שנשמעת כל כך תמימה, וכבר הנחנו הצעות חוק לביטול המילה הזאת לערים החלשות יותר ולפריפריה, אני מקווה מאוד שלא נמצא אותה יותר בשום מקום, ואני מקווה שהמדינה תבין ותשכיל שבית חולים, מרכז שיקום, בריאות, זו חובת המדינה.

לאה פדידה: ה-מ-ד-י-נ-ה.

לאה פדידה: ונראה שנוכל, שלא נזדקק, אבל אם נצטרך נוכל להגיע למרכז השיקום המפואר שיקום בפוריה וישרת את אנשי הצפון ולא נצטרך לנדוד דרומה, מרכזה, אלא גם למי שנולד בצפון מגיע בריאות.

לאה פדידה: תודה.

שלי יחימוביץ': תודה רבה, חברת הכנסת פדידה.

שלי יחימוביץ': אוצר, מי מדבר מהאוצר?

<אלעד מסאסא: אלעד מסאסא מהאוצר.

שלי יחימוביץ': רפרנט בריאות צפון או רפרנט בריאות בכלל?

<אלעד מסאסא: רפרנט בריאות.

<אלעד מסאסא: אני אחראי על התחום - - - של הצפון, אבל אין לנו מישהו שאחראי - - - אשמח להתייחס לכמה דברים.

<אלעד מסאסא: דבר ראשון, אני מסכים עם מה שמנהל בית החולים, פרופ' רון, אמר שהנושא של מרכז שיקום בפוריה זו בשורה אדירה לתושבי הצפון - - -

שלי יחימוביץ': אל תשכח שהוא גם לא רוצה להסתכסך אתכם אז הוא צריך לדבר יפה.

שלי יחימוביץ': אנחנו יכולים להסתכסך אתכם בשמו.

<אלעד מסאסא: א', נכון.

<אלעד מסאסא: ב', אני חושב שזו עובדה שזו בשורה לצפון, לא משנה אם - - -

שלי יחימוביץ': אין ספק.

שלי יחימוביץ': זו בשורה נפלאה.

<אלעד מסאסא: אני גם רוצה לשבח את משרד הבריאות, שזה פרויקט דגל כמו שמר דנגוט אמר פה שהוא רואה את זה לנגד עיניו ושם את זה בהחלטות הממשלה.

<אלעד מסאסא: צריך לזכור גם שזה פרויקט עצום, גם מבחינת בית החולים.

<אלעד מסאסא: זאת אומרת, זה כמעט כמו להכפיל את בית החולים אם נסתכל מבחינת היקף הבינוי.

<אלעד מסאסא: זה לא פרויקט קטן, אי אפשר להשוות את זה לתרומה למחלקה כזו או אחרת, זה באמת פרויקט עצום.

שלי יחימוביץ': זה לא כל כך עצום, סליחה שאני אומרת.

שלי יחימוביץ': אתה יודע, 200 מיליון שקלים זה לא משהו שהוא בשמיים.

<אלעד מסאסא: ביחס להיקף הפעילות של בית החולים זה כן פרויקט גדול.

שלי יחימוביץ': ביחס לדלות ולהיעדר התקציבים בבית החולים בוודאי זה נשמע גדול, אבל זה לא איזה פרויקט לאומי של מיליארדים.

שלי יחימוביץ': זה משהו שהוא גם חיוני.

<אלעד מסאסא: קודם כול מבחינת מערכת הבריאות כשלעצמה זה לא פרויקט קטן גם אם אני משווה לבתי חולים אחרים.

<אלעד מסאסא: ביחס לבית החולים הזה זה פרויקט גדול.

<אלעד מסאסא: מבחינת צמצום הפערים אני חייב גם להדגיש פה איזו נקודה, בשנים האחרונות משרד הבריאות, לפחות מאז שאני נמצא ואני מאמין גם שבשנים לפני, לפי מה שרואים בנתונים מתעדף את הפריפריה, דרום וצפון, על-פני המרכז.

<אלעד מסאסא: אני לא חושב שתוכלו לתת פה - - -

שלי יחימוביץ': אלעד, תקשיב.

שלי יחימוביץ': אני חושבת ששר הבריאות ליצמן הוא שר בריאות נהדר.

שלי יחימוביץ': באמת.

שלי יחימוביץ': אני אומרת לך את האמת.

שלי יחימוביץ': אני מעריכה את עבודתו, אני מעריכה את עבודת משרד הבריאות, אני יודעת שזה משרד שפועל בתת-תקצוב מזעזע, תמידי, מתמשך, כרוני.

שלי יחימוביץ': הכול ברור, באמת.

שלי יחימוביץ': אני באמת רוצה שנמקד את זה עכשיו על מה שקורה בפוריה, אם העברת התקציבים מותנית באותם 40 מיליון שקלים - - -

<אלעד מסאסא: אני אגיע, אני אגע בכל הנקודות.

<אלעד מסאסא: אז אני רק אשלים את הנקודה הזו, משרד הבריאות מתעדף פריפריה ולראיה הנושא של הפרויקט הזה.

<אלעד מסאסא: עכשיו בנוגע למצ'ינג, שני דברים עיקריים, דבר ראשון, המצ'ינג הוא בין 40 אחוזים ל-19 אחוזים, תלוי בהיקף הפרויקט.

<אלעד מסאסא: זה נמוך ביחס לפרויקטים אחרים כשאני משווה את זה.

<אלעד מסאסא: הדבר השני, שהוא לא הפתעה ונרשם בהחלטת הממשלה, הוא שהפרויקט הזה כתוב שחור על גבי לבן, כתוב מה היקף הפרויקט וכתוב מה היקף התרומות שנדרש להביא.

<אלעד מסאסא: זה לא בא כהפתעה או כרעם ביום בהיר, זה - - -

שלי יחימוביץ': אנחנו לא חושבים שזאת הפתעה.

שלי יחימוביץ': זה לא מפתיע אותנו בכלל שיש מצ'ינג.

שלי יחימוביץ': זה קורה כל הזמן.

שלי יחימוביץ': אני שואלת שאלה קונקרטית: האם הפרויקט לא יתקדם אם בית החולים לא יצליח להשיג את התרומות?

<אלעד מסאסא: אז בהקשר הזה: א', עד עכשיו הפרויקט הזה לא מעוכב דקה ואת מוזמנת לשאול פה את הנציגים של משרד הבריאות - - -

שלי יחימוביץ': כלומר כרגע הוא יצא לדרך.

<אלעד מסאסא: הוא פועל בדיוק כמתוכנן.

<אלעד מסאסא: מבחינת הלו"ז יושבים כאן הנציגים שיכולים להסביר פה בפירוט יותר טוב מה הלו"ז ואיך זה מתקדם והכול.

<אלעד מסאסא: והדבר השני, צריך לזכור שפוריה הוא לא איזה בית חולים מנותק מהמציאות, זה בעצם משרד הבריאות.

<אלעד מסאסא: זה בית חולים של משרד הבריאות, בבעלות משרד הבריאות, זה בית חולים שיש לו גב.

<אלעד מסאסא: זה בעצם כמו שמשרד הבריאות לקח על עצמו לבנות איזה פרויקט ואומר: "אני בונה את הפרויקט הזה, אבל אני יודע שאני צריך להביא תרומות בגין הדבר הזה" ויש פה ליווי מלא של המשרד וזה לא ששלחו איזה בית חולים קטן להתמודד לבד עם משהו שהוא לא - - -

שלי יחימוביץ': האם הפרויקט ייתקע אם לא יצליחו להשיג את המצ'ינג?

<אלעד מסאסא: אז אני אומר שוב.

<אלעד מסאסא: אין עיכוב של דקה בלו"ז של הפרויקט - -

שלי יחימוביץ': ובהמשך?

<אלעד מסאסא: - - ואני לא חושב שתהיה בעיה להשיג את התרומות הללו.

<אלעד מסאסא: יש - - - של המשרד - - -

שלי יחימוביץ': מה זאת אומרת לא תהיה בעיה?

שלי יחימוביץ': הם עשו התרמה ענקי והצליחו להשיג חצי מיליון שקל מתוך 40 מיליון.

שלי יחימוביץ': והלכו ל"הדסטארט" שזה דבר באמת הזוי.

<אלעד מסאסא: אז א', אני אומר, יש פה מגעים של המשרד עם כמה קרנות - - -

שלי יחימוביץ': לעזור להם בתורמים.

<אלעד מסאסא: כן, כן, כן.

<אלעד מסאסא: חד משמעית.

<אלעד מסאסא: וגם פה צריך לבוא ולזכור, הם שמו פה סכום אדיר של כסף, אני לא חושב שתצליחי להביא לי פרויקט מהמרכז עם סדר גודל כזה של תקצוב מדינה, כי אין כזה, בסדר?

<אלעד מסאסא: והמשרד באמת מתעדף את הנושא הזה, אי אפשר לבוא ולהגיד שהמשרד שלח את בית החולים להתמודד לבד.

<אלעד מסאסא: הוא גם שם את הכסף וגם מלווה את הפרויקט גם בתרומות וגם בהליכים.

שלי יחימוביץ': אוקיי.

שלי יחימוביץ': מי נמצא כאן ממשרד הבריאות?

שלי יחימוביץ': תציג את עצמך.

<אבי בן זקן: אבי בן זקן.

<אבי בן זקן: סמנכ"ל וראש המינהל לתכנון ופיתוח מוסדות רפואה.

<אבי בן זקן: חשוב לי מאוד שמה שיצא פה מהוועדה, הוא שהפרויקט הזה הוא פרויקט בהקמה.

<אבי בן זקן: הוא לא פרויקט שנעצר ולא פרויקט שנמצא כרגע בתהליכי - - -

שלי יחימוביץ': זה חשוב מאוד.

<אבי בן זקן: זה חשוב מאוד כי אנחנו בעצם נשרת את הפרויקט שירות רע אם זה מה שיצא מהוועדה.

<אבי בן זקן: חשוב מאוד שנראה את הפרויקט הזה כפרויקט שקם.

<אבי בן זקן: אנחנו בהליכי תכנון, אנחנו בישיבות תכנון כמעט שבועיות יחד עם ד"ר רון ויחד עם צוות בית החולים וצוות אדריכלים.

<אבי בן זקן: משרד הבריאות שכר לפרויקט הזה את כל צוותי התכנון.

<אבי בן זקן: והפרויקט הזה בתכנון ומתנהלים בדרך להקמת הפרויקט.

שלי יחימוביץ': אין עיכוב?

<אבי בן זקן: אין שום עיכוב בפרויקט.

<אבי בן זקן: אנחנו לא עוצרים שום דבר, אנחנו בתהליכי תכנון מואצים.

<אבי בן זקן: אנחנו מתכננים פרויקט גדול והוא דורש זמן תכנון, דורש היתרי בנייה, דורש את כל מה שנדרש בפרויקט בסדר גודל הזה.

<אבי בן זקן: הפרויקט עצמו מטפל בכל מיני דברים נוספים בתוך בית החולים, כמו אזורים ממוגנים, כמו מאגרי מים ממוגנים ודברים נוספים שבית החולים צריך כדי שיוכל לתת שירות גם בזמני חירום ולכן אנחנו רואים את הפרויקט הזה כפרויקט חשוב ולא מעכבים אותו אפילו לא ברגע.

<אבי בן זקן: אנחנו רואים אותו כפרויקט שקם על-פי החלטת הממשלה ואנחנו פועלים במלואה.

<אבי בן זקן: אני רק רציתי להגיד בנושא התקצוב של תרומות בצפון, גם בנהרייה וגם בצפת היו פרויקטים גדולים מאוד שבחלקם היה מצ'ינג בסדרי גודל דומים למה שנדרש פה אם לא גדולים יותר.

<אבי בן זקן: ולכן אנחנו חושבים שהתקצוב והתרומות האלו יגיעו, המצ'ינג הזה יגיע, וזה לא סותר שום דבר שנאמר פה.

<אבי בן זקן: אנחנו חושבים שהצפון הוא בראש מעיינינו כרגע, גם לפסיכיאטריה שעלתה פה לפני רגע הוקצו - -

שלי יחימוביץ': החבר'ה עם הטרנינג נכנסו?

<קריאה: כן.

שלי יחימוביץ': יופי.

שלי יחימוביץ': בפעם הבאה לא לבוא בטרנינג לכנסת.

שלי יחימוביץ': קיבלתם יחס מועדף על-ידי מנכ"ל הכנסת באופן חד פעמי.

שלי יחימוביץ': כן.

<אבי בן זקן: שוב לנושא הפסיכיאטריה, גם נושא הפסיכיאטריה הוא נושא שהוא בראש מעיינינו.

<אבי בן זקן: הוקצה לנו כרגע תקציב של מיליארד שקל, הוא עשר שנתי אמנם, אבל מיליארד שקל לפיתוח הפסיכיאטריה שם אנחנו מבינים שתרומות לא מגיעות לפסיכיאטריה ואנחנו רואים שזה צריך להגיע ב-100 אחוזים מתקציב המדינה.

<אבי בן זקן: אנחנו פועלים לצמצם פערים גם בפסיכיאטריה.

שלי יחימוביץ': אוקיי.

שלי יחימוביץ': מי גבירתי?

שלי יחימוביץ': היה לך משהו להגיד קודם?

<סמדר אונה: אני סמדר אונה, חברת קיבוץ איילת השחר, לדעתי הכי צפוני מכל היושבים פה.

<סמדר אונה: מכל היושבים פה, אני הדגם של בדיוק כל מה שאמרו פה, אם לא ייעשה מה שחבר הכנסת אייל אמר.

<סמדר אונה: אני כבר שנתיים וחצי חייה מחוץ לבית וחצי שנה ברחובות.

<סמדר אונה: אני שנתיים וחצי לא בבית בגלל אי-שיקום.

<סמדר אונה: לא רק שאין לנו שיקום בצפון, גם המערכות במרכז הארץ מתעדפות אותנו לשלילה.

<סמדר אונה: אני בעצמי הייתי ב"בית לוינשטיין", ב"הדסה" וכו'.

<סמדר אונה: רופאת המשפחה מחפשת למצוא לי שיקום באיזשהו מקום.

<סמדר אונה: כבר חצי שנה שאני חיה ברחובות, לא רק באי-שיקום.

<סמדר אונה: ונניח שמחר גם יהיה שיקום וצריך להרחיב בגלל זה את התמונה - - -

שלי יחימוביץ': אז מה את עושה?

שלי יחימוביץ': איפה את כן מקבלת טיפול שיקומי?

<סמדר אונה: אני לא מקבלת כלום.

<סמדר אונה: אם היה סיכוי שאני אחזור ללכת, הסיכוי הזה היום כבר נפל.

<סמדר אונה: כבר אמרת שיש פה כמה רופאים, אני מוכנה לתת להם, תבדקו את הנושא.

<סמדר אונה: בגלל אי-שיקום שלא קיים לנו בצפון וגם כשנניח ייפתח השיקום הזה אז זה צריך להיות חלק מתכנית יותר רחבה.

<סמדר אונה: כי להגיע מטבריה לתוך פוריה זה קל, אבל להגיע ממטולה לתוך פוריה או מקצרין ומרום גולן, אז גם אין לנו תחבורה להגיע, כי אין תחבורה ציבורית בשביל אנשים שצריכים שיקום, כי אין תחבורה ציבורית שיכולה לקחת אותי בצפון.

<סמדר אונה: בדרך לפה, במקרה, תפסו אותי על הנושאים האלה גם.

<סמדר אונה: זאת אומרת זאת תכנית הרבה יותר רחבה בשביל לא לזרוק אנשים.

<סמדר אונה: שאלת מקודם את מנהל בית החולים שהדגיש לגבי ילדים.

<סמדר אונה: לא רק לגבי ילדים.

<סמדר אונה: אני כבר שנתיים וחצי לא בבית, עם הרס חיי משפחה ולצערי הרב אני לא יחידת סגולה אצלנו בגליל.

<סמדר אונה: אז זה לא רק שיושבים בכנסת ומדברים או בכל מקום ומכתבים יפים.

<סמדר אונה: זה החיים של בני אדם.

<סמדר אונה: זה המובנות.

<סמדר אונה: זה כל רמת הגולן, זה גליל עליון שטבריה מבחינתנו זה גם דבר רחוק בגלל חוסר נגישות של תחבורה למקום שם.

<סמדר אונה: גם ההרחבה שעשו לצפת, אני לא יודעת מי טייל בפעם האחרונה בגליל, עם הגשר שלקחו כדי להגיע לבית החולים, אני לא מבינה איך אנשים לא מתים בדרך לצפת בכלל עם כל האי-נגישות לבית החולים שם.

<סמדר אונה: ואם הזכירו את מחלקת פסיכיאטריה, אני לא יודעת מי היה בפעם האחרונה במחלקה הפתוחה בצפת, שזו אפילו בושה לאנשים שיטופלו שם בדברים האלה, בחלקם.

<סמדר אונה: אז זה שילוב של בעצם אנחנו כאילו לא שייכים למדינה.

<סמדר אונה: אני ביקשתי מהמדינה שבפעם הבאה ישלחו אותי לסוריה לטיפולים, כי ממילא לא נותנים לי פה שום טיפול.

שלי יחימוביץ': אוקיי, תודה רבה.

שלי יחימוביץ': לכן אנחנו יושבים פה.

שלי יחימוביץ': ברור לנו שאת לא אחת ויש רבים ורבות כמוך, גם ילדים, גם מבוגרים ואני לא חושבת שיש מישהו סביב השולחן הזה שמטיל ספק בנחיצות של פתיחת מרכז השיקום וכמובן כל השירותים הנלווים.

שלי יחימוביץ': אנחנו מתכנסים כדי לפתוח פקקים שבדרך ולהאיץ את מי שקיבל את ההחלטה החשובה הזאת לבצע את ההחלטה החשובה הזאת.

שלי יחימוביץ': שמך אורן, ממשרד הבריאות?

שלי יחימוביץ': רק עוד שאלה אחת.

שלי יחימוביץ': קודם כול, אני שמחה לשמוע שזה לא מתעכב ולו ברגע, שיש ישיבות שבועיות ושתקציב הפיתוח כבר הועבר, אבל השאלה שלי היא שאלה לגבי ההמשך, היה ואכן לא מצליחים לגייס את הכסף לצורך המצ'ינג.

שלי יחימוביץ': מה שעולה כאן באופן ברור וחד, עולה שהם לא יצליחו לגייס את הכסף.

שלי יחימוביץ': שגם בשיא המאמץ שלהם עם התורמים הגדולים ביותר, כפי שתיארה כאן שרת הבריאות לשעבר יעל גרמן, תורמים שהיא יודעת שתורמים עשרות מיליונים למקומות אחרים, עם כל התורמים האלה הצליחו להגיע לחצי מיליון שקלים מתוך 40 מיליון.

שלי יחימוביץ': מה קורה אם לא מצליחים לגייס את הסכום הדרוש לצורך המצ'ינג בהמשך?

<אורן פרלסמן: אז כמו שאמר אבי אנחנו פועלים יחד עם קרנות נוספות ועם הכנ"ר לסייע לבית החולים להשיג את התרומות - - - שלו.

<אורן פרלסמן: אנחנו עושים כל מה שאפשר.

<אורן פרלסמן: זה תהליכים של הבשלה - - -

שלי יחימוביץ': ואתם יכולים להתחייב כאן שלא יחול עיכוב בפרויקט, אם הם חלילה לא יצליחו לגייס את התרומות?

<גיל גן-מור: שתיקה רועמת.

שלי יחימוביץ': רגע, נו להם זמן.

שלי יחימוביץ': הם שתקו רבע שנייה.

<אבי בן זקן: עוד פעם, אני לא בטוח שזה בסמכות שלנו להגיד כזה דבר שאם לא יהיה כסף אז הפרויקט יתקדם בכל מקרה.

<אבי בן זקן: בסדר?

<אבי בן זקן: בל אני חושב שמה שאפשר להגיד כאן, שהכסף מהקרנות יגיע בוודאות גבוהה.

<אבי בן זקן: אלה לא תורמים פרטיים, אלא אפוטרופוסים וגופים יחסית גדולים ורציניים שמביעים נכונות גבוהה להשלים את הכסף לפרויקט הזה.

<אבי בן זקן: ואני מקווה מאוד, אין עדיין התחייבות כתובה אז אני לא יכול להגיד בוודאות מלאה, אבל אני מקווה מאוד שהכסף הזה יגיע כמו שהוא הגיע לפרויקטים אחרים בצפת ובנהריה ובברזילי ובמקומות אחרים שבהם הוקמו מרכזי שיקום.

<אבי בן זקן: אז הנה, הכיוון נראה מאוד חיובי וכרגע הפרויקט לא מתעכב ברגע אחד.

שלי יחימוביץ': כלומר, מה שאתה אומר הוא שאתם לוקחים אחריות לא רק לצד של תקצוב המדינה, אלא גם לצד התרומות.

<אבי בן זקן: נכון.

<דן בנטל: למה אתם לא מנסים אולי לקחת 5 אחוזים מהתרומות של פרופ' ביאר ולתת אותם - - -

שלי יחימוביץ': רגע, רגע, שנייה אחת.

שלי יחימוביץ': באמת.

<רפאל ביאר: אני לא משרד האוצר.

שלי יחימוביץ': כן, בדיוק.

שלי יחימוביץ': אפשר לחשוב שהוא מחזיק בקופת המדינה ומחלק תקציבים, באמת.

שלי יחימוביץ': הדבר האחרון שאנחנו רוצים זה להתחיל לעשות פיקוח מדינתי על דבר שהוא ממילא מחוץ למדינה.

שלי יחימוביץ': היינו רוצים לוותר על העובדה שזה כבר נכנס לתוך מבנה התקצוב של פרויקטים לאומיים.

שלי יחימוביץ': זה הדבר המעוות: שחלק מהתקצוב שניתן לפרויקט לאומי ראשון במעלה בחשיבותו, הוא תרומות.

שלי יחימוביץ': זה דבר שהוא בלתי סביר.

שלי יחימוביץ': עכשיו, זה שמנהלי בתי חולים אחרים מגייסים תרומות יותר גדולות, אנחנו לא יכולים לבוא אליהם בטענות.

שלי יחימוביץ': הם עושים את עבודתם.

שלי יחימוביץ': על כל פנים, פרופ' רפאל ביאר, מנהל בית החולים "רמב"ם" ביקש לבוא לדיון הזה.

שלי יחימוביץ': אני אשמח לשמוע את עמדתך.

שלי יחימוביץ': אתה הגעת קצת באיחור, אנחנו דיברנו על ההחלטה החשובה מאוד להקים את מרכז השיקום בפוריה ודיברנו על סוגיית המצ'ינג שמאוד מפריעה פה לרוב היושבים אם לא לכולם, שאומרת 40 מיליון כנגד 110 מיליון, אומר מנהל בית החולים פוריה שגם התקצוב הזה של 150 מיליון הוא לא מספק, צריך יותר, צריך יותר מ-200.

שלי יחימוביץ': אבל בכל מקרה, מה שאנחנו רוצים להבטיח כאן, הוא שהיעדר הצלחה לגייס תרומות לא תמנע ולא תעכב ולו ברגע את הקמת מרכז השיקום.

<רפאל ביאר: ראשית, אני תומך כמובן בהקמת שיקום בפרויקט של פוריה.

<רפאל ביאר: אני חושב שזה דבר נחוץ מאוד מבחינה לאומית.

<רפאל ביאר: יש צורך בשיקום בצפון.

<רפאל ביאר: לא סביר שכל האנשים והילדים שם שנזקקים לשיקום צריכים לנסוע למרכז, בלי קשר לעובדה שכן מקבלים עדיפות שם או לא מקבלים שם עדיפות.

<רפאל ביאר: שיקום זה עניין ארוך טווח שקשור גם למשפחות והמרחק הפיזי הזה הוא בעיה ולכן אני מאוד מברך על כך.

<רפאל ביאר: אני חושב שברגע שהמדינה החליטה שזה חשוב, וזה חשוב, היא צריכה גם לעמוד מאחורי התשלום, וגם אם לא יהיה מצ'ינג מתרומות, המדינה צריכה לעמוד מאחורי זה.

<רפאל ביאר: אי אפשר להתנות את זה.

<רפאל ביאר: בכל תכנית השיקום של הצפון יש את השיקום הזה שמתוכנן.

<רפאל ביאר: יש את פלימן בחיפה, שיש גם תכנית ייחודית שלו עם רמב"ם, שאני מקווה שהיא תצא לדרך כמה שיותר מהר כי אנחנו מדברים על זה כבר שנתיים, שזה גם יחזק את השיקום בצפון, שיקום גריאטרי ושיקומים אחרים.

<רפאל ביאר: הדבר הוא חשוב, אבל המסר הוא שחסרים מאוד תקציבים לפיתוח בתי חולים במדינת ישראל בכלל.

<רפאל ביאר: זה לא ניתן ולכן בתי חולים נדרשים כמעט, אם אתה רוצה לעשות משהו, אתה חייב תרומות.

<רפאל ביאר: בעשר השנים האחרונות אנחנו גייסנו תרומות של כמיליארד שקל לצורך הקמת המבנים החדשים ברמב"ם, ומהמדינה קיבלנו 200 מיליון שקל.

<רפאל ביאר: 20 אחוזים - -

שלי יחימוביץ': מדהים.

<רפאל ביאר: - - זאת אומרת, לא סביר לחלוטין רמת המצ'ינג.

<רפאל ביאר: ומדובר במבנים בעלי חשיבות לאומית - - -

שלי יחימוביץ': אני חייבת להגיד, זה כבר לא נשמע כמו מצ'ינג, זה נשמע כמו יכולת שלכם לגייס תרומות.

שלי יחימוביץ': זה לא שעשיתם הסכם של מצ'ינג של מיליארד מול 200 מיליון.

<רפאל ביאר: לא, לא.

<רפאל ביאר: ודאי.

<רפאל ביאר: לא היה הסכם.

<רפאל ביאר: רק להגיד עד כמה המדינה - - - ומדובר בפרויקט לאומי, למשל מרכז סרטן ש-75 אחוזים מהחולים שמטופלים שם הם מהגליל והצפון.

<רפאל ביאר: זה לא שחיפה היא רק לחיפה.

<רפאל ביאר: חיפה נותנת מענה לכל הצפון, עוזרת לכל בתי החולים בסביבה.

<רפאל ביאר: כך שאין ספק שהתרומות מבורכות וכו', אבל אין ספק גם שמשרד הבריאות והאוצר צריכים להביא בחשבון שבתי החולים צריכים להתפתח, לגדול ולצמוח ולא להטיל את הכול רק על תורמים.

<רפאל ביאר: כי תורמים, אז בתי חולים שמסוגלים להשיג תרומות יתפתחו ואלה שלא, לא יתפתחו, וזה אסור להתנות פיתוח בתרומות, ואני יודע שלפריפריה קשה יותר לגייס תרומות.

<רפאל ביאר: אנחנו יודעים את זה.

שלי יחימוביץ': מנהל בית החולים פוריה, אני רוצה לשאול אותך, מדבר בית החולים רמב"ם על מיליארד שקלים שהוא הצליח לגייס בעשור האחרון לתרומות.

שלי יחימוביץ': כמה אתה הצלחת בעשור האחרון?

<ארז און: בשנה הקודמת דובר על הסכומים, אז גייסנו 2.5 מיליון שקל.

שלי יחימוביץ': בעשור?

<ארז און: לא, לשנה - -

שלי יחימוביץ': ואומדן ככה לעשור אתה יכול לשלוף לי?

<ארז און: מדובר על השנה האחרונה כאשר סכום נכבד מתוך זה הוא מקרן "הלמסלי" שתרמה לנו לטובת חדרי הניתוח שאנחנו בונים.

<ארז און: כלומר יכולת בית החולים לגיוס תרומות היא מאוד מאוד נמוכה, במספרים שאת ציינת אותם.

שלי יחימוביץ': אני גם חייבת לציין עוד על הקיצוץ הרוחבי שמתוכנן בתקציב המדינה, שהגיע ל-5 מיליארד שקלים, הוא פוגע ישירות בתקציב משרד הבריאות.

שלי יחימוביץ': ישירות.

שלי יחימוביץ': זהו קיצוץ בתקציבי הבריאות, ולכן גם כשעושים כל מיני פרויקטים שהם מבורכים לכשעצמם ומקבלים יחסי ציבור טובים ומסיבות עיתונאים, בסוף, כשעושים את הקיצוץ הרוחבי זה ממש שוחק גם את תקצוב מערכת הבריאות ובעקיפין אבל בעצם במישרין שוחק את התקצוב של בתי החולים.

שלי יחימוביץ': חובב ינאי נמצא פה?

שלי יחימוביץ': הפורום האזרחי לקידום הגליל, בבקשה.

<חובב ינאי: כן, אני מייצג כאן את הפורום האזרחי לקידום הבריאות בגליל.

<חובב ינאי: זה פורום של אנשי ונשות ממקצועות הבריאות.

<חובב ינאי: אני רוצה אולי לדייק קצת את העניין.

<חובב ינאי: אנחנו מברכים מאוד על הדיון הזה ומברכים מאוד מאוד על ההקמה של מרכז השיקום, כמובן, זהו צעד ענק.

<חובב ינאי: אני רוצה טיפה לדייק את הנושא של המרכז הרדיו-תרפיה שהוקם בבית החולים זיו לפני שנה או שנה ומשהו.

<חובב ינאי: לדעתי היה טקס, אולי חברת הכנסת גרמן - - -

שלי יחימוביץ': זה קשור לנושא הדיון עכשיו?

<חובב ינאי: זה קשור מכיוון שגם שם הייתה דרישה למצ'ינג והפרויקט התעכב.

<חובב ינאי: הוא בסוף הוקם ובסוף משרד הבריאות, לדעתי בתקופת גרמן, נתן תוספת תקציב והפרויקט בסופו של דבר הוקם.

<חובב ינאי: הדבר הזה יכול לקרות גם כאן.

<חובב ינאי: אני חושב שיש איזה פער בין תגובות משרד הבריאות, גם לדו"חות המבקר וגם לפנייה של האגודה לזכויות האזרח, כאילו הפריפריה בראש סדר היום ובסוף התקציבים או תשומת הלב, אנחנו רואים לאורך עשור כמעט, זה פחות בראש סדר היום שלהם.

<חובב ינאי: זה מהדהד במיוחד או עצוב במיוחד בגלל העבודה הנפלאה שעשה פרופ' איתמר גרוטו בדו"ח גרוטו.

<חובב ינאי: הוא כתב שמרכז השיקום בבית החולים פוריה יכול וצריך להיות מרכז של מצוינות.

<חובב ינאי: יש לנו הזדמנות לשים את הפריפריה לא במקום מסכן, לא במקום שבו, כפי שמהודהד בתקשורת, מקום מוזנח אלא כמקום של מצוינות.

<חובב ינאי: את זה אפשר וצריך לעשות.

<חובב ינאי: זה יעשה טוב לא רק לתושבי הצפון, זה יעשה טוב בשביל כולם.

<חובב ינאי: זו חובה בסיסית, צעד בסיסי מצד המדינה לנהל את המשאבים שלה בשום-שכל ולעשות את זה לטובת כולם ולא להתבסס באופן אקראי על מדיניות של שנור מכאן ומשם.

<חובב ינאי: אני יכול לספר שבארגון שאני עובד בו, בארגון שתי"יל שמלווה את הפרויקט הזה, יש אצלנו מחלקה שעוזרת לארגונים לגייס משאבים.

<חובב ינאי: הרעיון הזה שמשרד הבריאות יעזור לבית החולים פוריה לגייס משאבים להקמת המרכז, הוא נראה לי רעיון רע.

<חובב ינאי: רק לסיכום, זה באמת צעד מבורך, ואפשר וצריך ולעשות את זה.

<חובב ינאי: להיות המקום הכי מצוין לשיקום במדינת ישראל ואני מקווה שככה זה יהיה.

שלי יחימוביץ': טוב.

שלי יחימוביץ': אנחנו נסכם את הדיון הקצר הזה, אלא אם סביב השולחן יש מישהו שיש לו - - -

<אורן פרלסמן: אני רוצה לתת התייחסות יותר רחבה בנושא של שיקום ושיקום גריאטרי בפרט.

<אורן פרלסמן: המשרד פועל עכשיו רבות לחזק את נושא השיקום בגריאטריה בפרט, אם זה הרפורמה בסיעוד שהועברה, אם זו תוספת של 750 מיטות גריאטריה ושיקום שיהיו בעיקרן לצפון ולדרום.

<אורן פרלסמן: גם במיטות הכלליות נתנו תעדוף לפריפריה.

<אורן פרלסמן: אמנם ייקח זמן עד שהפרופורציה ביחס לאוכלוסייה תגיע להיות זהה למרכז, אבל אנחנו מצמצמים את הפערים גם מעורבים באחריות.

<אורן פרלסמן: תקני ההתמחות שיוקצו לשנים הקרובות יינתן תעדוף לשיקום בפוריה על מנת שכשיוקם מרכז השיקום יהיו רופאים מוכשרים.

<אורן פרלסמן: כמו שצוין פה, מיליארד ש"ח לפסיכיאטריה, עוד כמיליון שקל בשנה לשיפוץ חדרי מיון ומחלקות פנימיות.

<אבי בן זקן: 100 מיליון.

<אורן פרלסמן: 100 מיליון, כן.

<אורן פרלסמן: שזה כולל גם את בתי החולים בצפון, גם בדרום.

<אורן פרלסמן: המשרד לא שוקט על שמריו.

<אורן פרלסמן: אין ספק שיש לנו דרך ארוכה ואנחנו לא יכולים לנוח בשקט, אבל המשרד כן פועל רבות.

<אורן פרלסמן: אם זה מרכז שיקום שמקדמים עכשיו בכרמיאל, מרכז נוסף בנצרת בתוך בית חולים גריאטרי - - -

<דן בנטל: גם זה נראה לי מתרומות.

<דן בנטל: עיזבון הלנברג המפורסם.

<דן בנטל: גם זה מתרומות.

<אורן פרלסמן: נכון.

<אורן פרלסמן: זהו.

<אורן פרלסמן: תודה על האפשרות להשאיר כאן דברים.

שלי יחימוביץ': טוב, אני מסכמת.

שלי יחימוביץ': קודם כול יש כאן את הסוגיה העקרונית והמוסרית והממלכתית ויש את הסוגיה הספציפית שהן כמובן קשורות זו בזו.

שלי יחימוביץ': אני חושבת שאני כן אבטא כאן בוודאי את עמדת חברי הכנסת שנמצאים כאן ונמצאו כאן במהלך הדיון, שעצם המצ'ינג וההבניה שלו בתוך תקציבי המדינה ובתוך תקצוב מטרות לאומיות זה עניין קלוקל שמנציח את האי-שוויון בצורה ברוטלית ובאופן הכי - - - והכי קל להסבר בעולם, מי שיש לו יותר מקבל יותר ומי שיש לו פחות מקבל פחות, שזה דבר בלתי סביר לחלוטין, ולכן אנחנו רואים הזנחה מתמשכת של פרויקטים חיוניים בפריפריה בין אם בתחום הבריאות, בין אם בתחום הרווחה, בין אם בתחום החינוך ועוד כהנה וכהנה.

שלי יחימוביץ': אנחנו מקיימים על כך דיון מתמשך פה בוועדה, ואני לא מתכוונת כמובן להרפות מהנושא הזה.

שלי יחימוביץ': לשיטתי, סוגיית המצ'ינג היא פסולה והיא צריכה לעבור מן העולם, אבל אנחנו חיים בתוך מציאות מסוימת ואנחנו לא מדברים רק על פתרונות אוטופיים ואידאולוגיים אלא אנחנו באמת באמת רוצים לעזור לכם.

שלי יחימוביץ': לכן, אני חושבת ששמענו כאן ממשרד הבריאות הצהרות מאוד מחייבות לגבי מחויבות לפרויקט הזה, לרבות, לצערי הרב, אבל גם לשמחתי בהקשר שלכם, נכונות להירתם גם לצד של התרומות במצ'ינג.

שלי יחימוביץ': לכן אני לא אסכם את הישיבה הזאת בשום action item או פעילות לביצוע משלנו, אבל אני כן רוצה לומר לך שאנחנו עומדים לרשותכם, ואם אתם חשים בעיכוב בפרויקט הזה אתם מוזמנים לחזור ולפנות אלינו ואנחנו שוב נכנס את השולחן הזה ואולי אף שולחן בכיר יותר כדי לדאוג לזה שלא יהיה עיכוב ולו ביום אחד בפרויקט הכל-כך חשוב הזה לטובת הצפון.

שלי יחימוביץ': אני מודה לכולם.

שלי יחימוביץ': תודה רבה.