ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 544, 2018-01-30 12:10

יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, 30 בינואר 2018, י"ד בשבט תשע"ח.

יעקב מרגי: הנושא: חינוך לאורח חיים בריא בבתי הספר – לציון יום הבריאות.

יעקב מרגי: כיבד אותנו בנוכחותו, שר הבריאות.

יעקב מרגי: הוועדה סביב השולחן הזה, אנחנו תמיד כשקובעים את הדיון של יום הבריאות או יום הסוכרת, אני אומר להם, בכל הימים שמאזכרים בכנסת, אני יודע שזה יום אחד בשנה.

יעקב מרגי: בנושא הבריאות יש לי תחושה שזה כל שלושה חודשים.

יעקב מרגי: אנחנו כל פעם דנים ואני שמח, אני לא מלין על כך, כי יש כמה ימי ציון בכנסת שקשורים לבריאות.

יעקב מרגי: עירית, אני חושב שפוקדת את הוועדה לעיתים קרובות בגלל שהנושאים נושקים בהרבה תחומים, ואנחנו שמחים כאן לקיים עוד דיון, כי מערכת החינוך מחויבת לבריאות התלמידים.

יעקב מרגי: אני ציינתי בפני השר בשיחה שהייתה לנו, שנציגיו פוקדים את הוועדה לעיתים קרובות ויש שיתופי פעולה ניכרים בתחומים שונים, אז נכבד את כבוד השר.

יעקב מרגי: יש לו בוודאי לספר לנו מה נעשה במשרד התחום הזה.

יעקב ליצמן: תודה, אדוני היושב ראש.

יעקב ליצמן: מכל הוועדות בכנסת בחרתי חינוך.

יעקב ליצמן: אני חושב שיום הבריאות, מעבר לחשיבות של יום הבריאות, זה החשיבות של - - - שמתחילים הכול מלמטה, יותר קל ויותר אפקטיבי לעבוד.

יעקב ליצמן: קודם כל מה שאנחנו עושים לדבר היסודי, וזה נוגע לזה שהיום אנחנו בחורף, התחלנו שנה שלישית שאנחנו עושים חיסונים לילדים בבתי הספר.

יעקב ליצמן: אנחנו השנה כבר בכיתה ג' עושים חיסונים לשפעת.

יעקב ליצמן: אני לא מדבר על עוד סוגי חיסונים שעושים בבתי ספר, פפילומה ועוד דברים.

יעקב ליצמן: לדעתי זה עוזר מאוד לגבי השפעת.

יעקב ליצמן: אנחנו השנה בשפעת די מינורית, לא מי יודע מה.

יעקב ליצמן: אני לקחתי חיסון, אני אישית גם כן.

יעקב ליצמן: לא יודע כמה אנשים באחוזים לקחו חיסונים.

יעקב ליצמן: יש לנו ויכוח כמה החיסון עובד או לא עובד, אבל חייבים לקחת.

יעקב ליצמן: גם אם יש ספק אם זה עובד, חייבים לקחת את החיסון לדעתי.

יעקב ליצמן: זה בטח לא מזיק.

עליזה לביא: זה ניתן בבתי הספר?

עליזה לביא: לשפעת?

<ד"ר אודי קלינר: בכיתות ב' ו-ג'.

יעקב ליצמן: זו כבר שנה שלישית שאנחנו, א', ב', ג'.

<ד"ר אודי קלינר: א' לא.

<ד"ר אודי קלינר: ב'-ג' ושנה הבאה ד'.

יעקב ליצמן: אנחנו כל שנה נותנים לכל הילדים בבתי הספר.

יעקב ליצמן: זה עוזר מאוד להוריד את השפעת גם להורים, כי בדרך כלל זה מתחיל מההורים.

יעקב ליצמן: זה עוזר מאוד.

עליזה לביא: וזה חובה?

<ד"ר אודי קלינר: זה אף פעם לא חובה.

<ד"ר אודי קלינר: זה תמיד זכות.

עליזה לביא: אוקי.

יעקב ליצמן: במדינה אי אפשר להגיד על שום דבר חובה.

יעקב ליצמן: גם אם יש חוק, לא חייבים לקיים את החוק.

יעקב ליצמן: תראי את השבת.

יעקב ליצמן: יש לנו חוקים שאנחנו עשינו.

יעקב ליצמן: יש חוזר מנכ"ל על תזונה בריאה בבתי ספר שעשינו את זה ביחד עם משרד החינוך.

עליזה לביא: מה הוא אומר?

יעקב ליצמן: עוד מעט האנשים שלי יפרטו את הכול.

יעקב ליצמן: קודם כול הרחקנו את כל הג'אנק פוד ואת כל האוכל המזיק, מה שאנחנו קוראים, מבתי הספר.

יעקב ליצמן: אין מכירה בבתי ספר, גם בקרבת מקום.

יעקב ליצמן: יש מחקר על מפעל הזנה בבתי ספר הקיימים במגזר היהודי, חרדי וערבי, אנחנו עושים את זה.

יעקב ליצמן: קודם כול בכלל עצם הסימון של האוכל שאנחנו עושים, שעבר חוק, זה יכנס לתוקף בעוד שנתיים לא בגלל משרד הבריאות, אלא בגלל שמשרד המשפטים מחייב אותנו לרפורמה שנתיים, עד שנכנס, אז זה יכנס לתוקף ב-2020, אבל החוק נחקק.

יעקב ליצמן: החוק יכנס לתוקף ויהיה סימון אדום, סימון ירוק.

יעקב ליצמן: זה עוזר לכלל האוכלוסייה וכמובן יעזור גם לילדים.

יעקב ליצמן: יש לנו תוכנית חיוך "אפשריבריא" בגלל בריאות השיניים, בשיתוף משרד החינוך, אבל עצם הדבר שהכנסנו את הזה, אני יכול לגלות לכם שבתקציב 2019 הקדמתי את גיל 18, שהיה צריך להיות בגיל 20.

יעקב ליצמן: על חשבון משרד הבריאות הכנסתי את זה גם לתקציב 2019, עד גיל 18 טיפולי שיניים בחינם לילדים.

עליזה לביא: עד גיל 18?

יעקב ליצמן: עד גיל 18.

<יהודית גידלי: וכמה זה היום?

יעקב ליצמן: היום זה 16.

יעקב ליצמן: בתקציב 2019 היה צריך להיות גיל 17.

יעקב ליצמן: הגדלתי את זה.

עליזה לביא: עד גיל 18.

יעקב ליצמן: כן.

יעקב מרגי: יום חינוך ארוך, לא הצלחנו ליישם אותו, וטיפול שיניים, הצליח השר.

יעקב ליצמן: לא מהאוצר.

יעקב ליצמן: השנה האחרונה - - - על חשבוני.

עליזה לביא: רק תסביר בבקשה מה זה חינם?

יעקב ליצמן: 20 שקל טיפול שורש.

עליזה לביא: זה מרפאות של קופות חולים?

יעקב ליצמן: כן, בטח.

יעקב ליצמן: זה מדהים כמה אנשים קיבלו טיפולים בחינם.

יעקב ליצמן: ממש חינם.

יעקב ליצמן: היית מאמינה שטיפול שורש יעלה 20 שקל?

יעקב ליצמן: צילום, 10 שקלים, טיפול רגיל, 10 שקלים.

יעקב ליצמן: 21 שקל, אם אני לא טועה, כי המדד במשך עשר שנים עלה - - -

יעקב מרגי: אני זוכר את ההלוואה שאבי עליו השלום עשה.

יעקב מרגי: היא לקחה שש שנים החזרים, כדי שאני אטפל בבן שלי.

עליזה לביא: אני ממש לא מכירה את זה.

עליזה לביא: הולכים לקופת חולים ומקבלים תור לרופא שיניים?

יעקב ליצמן: כן.

עליזה לביא: יפה.

יעקב ליצמן: עצם הדבר שאת לא מודעת לזה - - -

יעקב מרגי: יש לה ילדים גדולים.

עליזה לביא: יש נטייה אוטומטית, רופא שיניים - - -

יעקב ליצמן: נכון.

יעקב ליצמן: זה חוק שעשיתי בקדנציה הראשונה.

יעקב ליצמן: זה דבר הכי פופולרי דווקא במערכת הבריאות.

יעקב ליצמן: זה לא קשור רק לדיון הזה, כי אנחנו עושים את זה גם לפי ההסכם עם משרד האוצר, שטיפולי שיניים בחינם יהיו לקשישים.

יעקב ליצמן: אגב, גם - - - ,אני מתכוון, אם תהיה עוד קדנציה אם אני אהיה.

יעקב מרגי: כולנו "אם".

יעקב ליצמן: אני חושב שאנחנו נצטרך לטפל בשיניים גם מעבר לטיפולים הרגילים, גם - - - - ועוד כל מיני דברים, אבל עוד חזון.

יעקב מרגי: אני זוכר שבקדנציה הראשונה רציתי להעביר הצעת חוק לאנשים עם שיתוק מוחין שיש להם בעיות בלסתות.

יעקב מרגי: אז התנגדו ואני שמח שבקדנציה הזאת זה אושר.

עליזה לביא: ברשותך, מישהו פה השתמש בשירות הזה של השיניים לילדים שלו?

<קריאה: כל הנכדים שלי, כל אחד בקופה אחרת.

עליזה לביא: מרשים.

יעקב מרגי: גם המנהלת שלי.

יעקב ליצמן: זה מיליוני טיפולי שיניים במשך השנים.

יעקב ליצמן: זה לא להאמין.

יעקב מרגי: יש לזה השלכות מעבר לשיניים.

יעקב מרגי: יש השלכות חברתיות.

עליזה לביא: ברור, לגמרי.

עליזה לביא: זה סוחב את זה שנים.

יעקב ליצמן: יש שני דברים שאני אגע.

יעקב ליצמן: דבר אחד, טיפות חלב.

יעקב ליצמן: דבר שני, אני אגע בעישון.

יעקב מרגי: אני בסוף אדבר על תקנות המזון שיסייעו לנו.

יעקב ליצמן: אתייחס גם.

יעקב ליצמן: קודם כול על טיפות חלב.

יעקב ליצמן: אנחנו השנה החלטנו במשרד הבריאות להתלבש על הנושא של טיפות חלב, גם תקציבית וגם כתוכנית בריאות.

יעקב ליצמן: הרבה שנים לא טופל הנושא של טיפות חלב.

יעקב ליצמן: התחנות ישנות, יש מקומות חדשים שבלי עין הרע גדלו מאוד וחסר תחנות.

עליזה לביא: לקבל תור בטיפת חלב צריך לפני שהילד נולד, אדוני.

יעקב ליצמן: יכול להיות, אבל אני אגיד לך את הטענה של האוצר.

יעקב ליצמן: יש מישהו מהאוצר כאן?

יעקב ליצמן: אין.

יעקב ליצמן: אני אגיד מה שהם אומרים.

יעקב ליצמן: הם אומרים שאם תעשה חשבון כללי במערכת, יש מקומות שאפשר להוריד ותעביר אותם למקומות שצריך.

יעקב ליצמן: אני אתן לכם דוגמא.

יעקב ליצמן: אני התנגדתי, כי אני לא חושב שזה נכון לעשות את זה, אבל תארו לעצמכם, אני אומר את זה כמשל.

יעקב ליצמן: אם אני צריך לקחת עיר כמו גבעתיים.

יעקב ליצמן: אולי פה ושם יש פחות ילדים כרגע, ואני הייתי מעביר את זה לבית"ר או הייתי מעביר את זה למקומות אחרים, האם אתם חושבים שמותר לי לעשות את זה, לסגור בגבעתיים?

יעקב ליצמן: הרי יהרגו אותי.

יעקב ליצמן: לכן אני לא חושב שזה נכון.

יעקב ליצמן: צריך להשאיר את כל מה שיש.

יעקב ליצמן: צריך להגדיל את המקומות שחסר ואנחנו נעשה את זה.

יעקב ליצמן: צריך גם לשפץ.

יעקב ליצמן: יש לנו תוכנית, גם במקומות עמוסים לפתוח אחר הצהריים את התחנות וגם בימי שישי, כי יש נשים שעובדות.

יעקב ליצמן: קשה להן לבוא לפני הצהריים.

יעקב ליצמן: שיוכלו לבוא אחר הצהריים.

עליזה לביא: ברשותך, מתי זה יכנס, כל מה שדיברת עכשיו על טיפות חלב?

יעקב ליצמן: ב-2019.

עליזה לביא: כלומר, יהיה יום שישי וזה יעבוד בערב?

יעקב ליצמן: לא, זה יכול להיות שאנחנו נקדים, כי היה לי לחץ במקומות מסוימים, אז לא היה לי תקציב לפתוח חדש.

יעקב ליצמן: מה שעשיתי, פתחתי גם בשעות אחר הצהריים וזה הקל.

<קריאה: דווקא טיפת חלב שלי חדשה.

יעקב מרגי: גילוי נאות, יש לך ניגוד עניינים.

יעקב ליצמן: יש לך פרוטקציה כנראה.

<קריאה: לא, היא חדשה לגמרי.

יעקב מרגי: אם כבר דיברת, איפה?

<קריאה: בדיזנגוף.

יעקב מרגי: ומתי שאת רוצה את מקבלת תור?

<קריאה: אני מודה שיש לי טיפת חלב מדהימה.

עליזה לביא: לא קשור.

עליזה לביא: גם לנו יש טיפת חלב מדהימה, רק צריך פשוט לתאם חודש - - -

<קריאה: לא, גם תורים, בזה אין בעיה.

עליזה לביא: אני יכולה להעיד על נתניה.

עליזה לביא: אין תורים, אדוני.

יעקב ליצמן: אז אנחנו בעזרת השם נעשה.

עליזה לביא: זה מה שאתה דיברת, שאין לידות איפה שיש לידות.

יעקב ליצמן: אנחנו בודקים הרבה מקומות.

יעקב ליצמן: יכול להיות שבמקומות שיש תלונות על דברים דומים ולחץ, אני לא אחכה ל-2019, אני אוכל להקדים את זה.

יעקב ליצמן: זה כסף.

יעקב ליצמן: זה שכר לאחיות, לעובדים, אבל אני מוכן לעשות את זה.

יעקב ליצמן: זה גם מקל.

יעקב ליצמן: בכלל ראיתי שזה עוזר מאוד במקומות שפתחתי, שנשים עובדות, שלפני צהריים הן עסוקות, אז אחר הצהריים - - -

יעקב מרגי: משמרת שנייה זה דבר חשוב.

עליזה לביא: זה מעולה.

יעקב ליצמן: דבר אחרון זה עישון.

יעקב ליצמן: את חוק בתי ספר נקיים מעישון משנת 2019, זה אנחנו עשינו יחד עם חינוך.

יעקב ליצמן: יש לנו קמפיין.

יעקב מרגי: השאלה אם הגדרתם את הגגות כאזורים נטולי עישון.

יעקב מרגי: זאת אומרת, זה השלב הבא.

יעקב ליצמן: השלב הבא, אני הייתי יכול למנוע כל המקומות לעישון כולל בכנסת, את המרפסת שם בצד.

יעקב ליצמן: הייתי עושה את זה, כולל מאחורי המליאה.

יעקב ליצמן: הייתי סוגר את זה.

יעקב ליצמן: הבעיה במגזר הערבי, אנחנו התחלנו קמפיין מורכב למניעת עישון בחברה הערבית, שם זה גבוה, בעיקר זה נרגילות.

יעקב ליצמן: צריך להוריד את זה עד כמה שניתן.

יעקב מרגי: תראה, אנחנו הרגלנו אותם באוכל לא בריא והם הרגילו את החברה שלנו עם נרגילות.

יעקב מרגי: יש סחר חליפין של קלקולים.

יעקב ליצמן: יש ירידה בשיעור העישון בנוער.

יעקב ליצמן: זו בשורה טובה.

יעקב ליצמן: בכל זאת אנחנו עובדים על יותר.

יעקב ליצמן: כללית, יש הרבה דברים שאני אתן לאנשי המקצוע של המשרד שירחיבו קצת, ברשותך.

יעקב ליצמן: אני אסכם אולי אחר כך כמה דברים.

יעקב מרגי: משרד הבריאות, נציגי המשרד.

יעקב מרגי: כל אחד שיציג את עצמו, את תפקידו.

<ד"ר אודי קלינר: אודי קלינר, סגן ראש שירותי בריאות הציבור, משרד הבריאות.

<ד"ר אודי קלינר: סגן השר די אמר את רוב הדברים, אז אני ארחיב קצת.

<ד"ר אודי קלינר: - - - תקל על שירותי בריאות התלמיד כנדבך הבסיס או העיקרי של ההתעסקות עם בריאות עם ילדים, אבל זה באמת רק חלק אחד מהמון פעולות שהמשרד עושה במיקוד בילדים.

<ד"ר אודי קלינר: בכל זאת אני אתחיל אולי משם, כי באמת השירות עבר כמה שינויים חשובים בשנים האחרונות.

<ד"ר אודי קלינר: אחד, זה באמת הכנסה של כמה וכמה חיסונים חדשים לתוך התוכנית, אם זה פפילומה של גם בנים וגם בנות.

<ד"ר אודי קלינר: הזכיר פה סגן השר את הנושא של חיסוני השפעת, שזו תוכנית צומחת.

<ד"ר אודי קלינר: התחלנו ב-ב', עלינו ל-ג'.

<ד"ר אודי קלינר: שנה הבאה אני מקווה שנריץ גם את ד' וכן הלאה.

<ד"ר אודי קלינר: אנחנו רואים עלייה ניכרת, לדוגמא בשפעת, בשיעורי הילדים המתחסנים.

<ד"ר אודי קלינר: אם לפני התוכנית זה היה בסביבות ה-10%, היום אנחנו כבר עומדים על מעל ל-50%, אז זו באמת עלייה ניכרת.

<ד"ר אודי קלינר: אנחנו מקווים שתהיה לזה גם השפעה על הבריאות של הילדים והאוכלוסייה הכללית.

<ד"ר אודי קלינר: עוד צעד חשוב זה ההחזרה של השירות באזור הצפון לידי המדינה.

<ד"ר אודי קלינר: זה חלק גם מהתייחסות שלנו לנושא אי השוויון, להתמקד באזורי הפריפריה, וזה די מצטרף להחזרה של הדרום, וזה מהלך, שבינינו, הוא מאוד חשוב.

<ד"ר אודי קלינר: אם נצא מתחומי בריאות התלמיד, אז באמת סגן השר הזכיר פה את הנושא של התזונה שמקבל הרבה מאוד תשומת לב, גם אם זה במסגרת ההמלצות של ועדת ההסדרה, זה הסימון האדום שבוודאי נותן לילדים הרבה מאוד כוח סביב העצמאות, אם זה הנושא של הוועדה שדנה היום בנושא הגבלות השיווק של מזון מזיק לילדים, שאנחנו מקווים שיהיה לזה גם כן השפעה משמעותית על הבחירה של הילדים איך לאכול ומה לאכול.

<ד"ר אודי קלינר: הזכירו פה את חוזר מנכ"ל של משרד החינוך.

<ד"ר אודי קלינר: עירית, את תפרטי עוד, אז אני לא ארחיב.

<ד"ר אודי קלינר: במסגרת התוכנית הלאומית לאורך חיים פעיל ובריא אפשר גם לציין את כל הנושא של בתי ספר וגנים כמקדמי בריאות.

<ד"ר אודי קלינר: עד 2020 אנחנו נגיע לכל המוסדות.

<ד"ר אודי קלינר: הם כולם יהיו מוסדות כמקדמי בריאות, שזה מהלך גדול וממש נכנס לתוך חלק ההשכלה שהיום התלמידים מקבלים ויקבלו בשנים הקרובות.

<ד"ר אודי קלינר: הזכירו פה את הנושא של טיפות חלב, אז גם להכניס דיאטניות לטיפות חלב, שבכל תחנה תהיה דיאטנית שתוכל לתת מענה.

<ד"ר אודי קלינר: נקים גם מוקד לייעוץ בטלפון להורים שלא יוכלו דווקא ללכת לטיפת חלב.

<ד"ר אודי קלינר: הם יוכלו לדבר עם איש מקצוע או אשת מקצוע בטלפון.

<ד"ר אודי קלינר: זו גם התוכנית שלנו לשנתיים הקרובות.

<ד"ר אודי קלינר: הזכירו פה את השיפוץ, אז אני לא ארחיב, את השיפוץ הרב שנתי של התחנות ואת הפתיחה בשעות אחר הצהריים וימי שישי.

<ד"ר אודי קלינר: זה בגדול.

<ד"ר אודי קלינר: נעביר אולי גם לעירית.

יעקב מרגי: אחריכם תדבר עירית.

<ד"ר אודי קלינר: רוב מה שאנחנו עושים, אם לא הכול פה, זה נעשה בשיתוף עם משרד החינוך והמשרד לתרבות והספורט ובאמת זה כייף גדול.

יעקב מרגי: בבקשה, עירית.

<עירית ליבנה: עירית ליבנה, המפקחת על הבריאות במשרד החינוך.

<עירית ליבנה: אני אעשה את זה מאוד ענייני.

<עירית ליבנה: קודם כול באמת שיתוף פעולה, הדבר הראשון ב"אפשריבריא", שזו תוכנית שבשתי ידיים אומצה, ביחד מובלת, ביחד שני מנכ"לי המשרדים הכריזו יעד ברור שעד 2020 כל מוסדות החינוך, גני ילדים ובתי ספר יפעלו כמקדמי בריאות.

<עירית ליבנה: אנחנו תומכים בזה בשני הכיוונים.

<עירית ליבנה: אנחנו מתמרצים בתקציב משותף.

<עירית ליבנה: על כל שקל שאני מקבלת ממשרד הבריאות, אני מקבלת שקל נוסף ממשרד החינוך.

<עירית ליבנה: יש לנו קופה משותפת שמיועדת ליצור תכנים, רעיונות, ליווי, הדרכה לכל מוסדות החינוך כדי שבאמת נעמוד ביעד המשותף הזה וכולם יעמדו ויהיו מקדמי בריאות.

עליזה לביא: לכמה בתי ספר זה נכנס?

עליזה לביא: אני פה רק שומעת תיאורים.

עליזה לביא: איפה זה קורה?

<עירית ליבנה: קודם כול בתשע"ז, ביוני, שאנחנו כל שנה מודדים, מציגים.

<עירית ליבנה: מנכ"ל משרד החינוך עוקב איתנו בשיתוף, בודק אותנו בזכוכית מגדלת.

<עירית ליבנה: בתשע"ז היינו על 1,096 בתי ספר מתוך 4,000.

עליזה לביא: מה זה אומר?

עליזה לביא: מה קרה באותו בית ספר?

<עירית ליבנה: באותו בית ספר תחום הבריאות הוא תחום של דרך חיים ואין שיעור בבריאות, אלא זה גם בלמידה, זה גם בוועדה משותפת להורים וגם בנראות.

<עירית ליבנה: זה גם בהתנהגות עצמה.

<עירית ליבנה: שני מוקדים ש"אפשריבריא" עזר לנו למקד, זה הנושא של התזונה, ותיכף אני ארחיב, והנושא של תוספת פעילות גופנית, 90 דקות נוספות בנוסף לשעתיים של החינוך הגופני, כל יום בתחילת יום.

עליזה לביא: באותם 1,000 ומשהו בתי ספר, יש יותר ספורט?

<עירית ליבנה: יש פעילות גופנית שהיא יכולה להיות בהתחלה, באמצע, בסוף.

<עירית ליבנה: הסך השבועי, שזה אחד מהמדדים להכרה בבית ספר, זה 90 דקות נוספות של פעילות.

<עירית ליבנה: זה יכול להיות ריקוד, משחק, כל מה שבית הספר מחליט.

<עירית ליבנה: אנחנו עכשיו מפתחים בשני התחומים האלה ערכות מאוד עשירות של רעיונות, של משחקים, של כישורים בנושא של התזונה.

<עירית ליבנה: הגדרנו ביחד עם משרד הבריאות ואנחנו יושבים בימים האלה, שכל שכבת גיל מ-א' עד י"ב תהיה ממוקדת לשני נושאים בתחום התזונה, שאנשי המקצוע, המחלקה לתזונה, עמותת "עתיד" ואנחנו בונים.

<עירית ליבנה: מקשרים את זה למדעים, מקשרים את זה לשאר תחומי הלימוד.

<עירית ליבנה: ב-1 במרץ זה יושם על שולחנו של מנכ"ל משרד החינוך, העבודה הבין-צוותית הזאת, שזה עוד כלי שאנחנו נותנים.

<עירית ליבנה: הנושא של החקיקה, אדוני היושב ראש, יצא בגלל הפוליטיקה הישראלית ואנחנו אמרנו שאנחנו מתעלמים.

<עירית ליבנה: חילקנו את התקנות.

<עירית ליבנה: התקנות שיגובשו ביחד פורסמו כדי לקבל תגובות לגבי המזנונים, הקיוסקים, המכירה של המזון בכל האופנים.

<עירית ליבנה: זה באוויר.

<עירית ליבנה: יש עוד שבוע בערך וזה יונח פה ונתקדם עם זה ואנחנו נעשה מאמצים משותפים להמשיך עם החלק השני שקצת נתקענו איתו.

<עירית ליבנה: חוזר מנכ"ל ירוענן שוב.

יעקב מרגי: אנחנו, איך אומרים, "בתחבולות תעשה לך מלחמה", נטפל בהם מאפיק אחר.

<עירית ליבנה: סומכת עליך.

<עירית ליבנה: אנחנו עוברים עכשיו על נושא של ריענון של כל הנהלים שלנו, אפרופו שירותי בריאות שתיכף נדבר, כי אחד מהלקויות שראינו, שכל בעל דעת במשרד החינוך או איפשהו מבקש אישורים רפואיים.

<עירית ליבנה: עשינו עם משרד הבריאות סדר, זה יתפרסם, גם הצהרה מחודשת של הורים על הבריאות.

<עירית ליבנה: אנחנו רוצים למנוע סרבולים, אנחנו רוצים להפסיק להטריד את הרופאים שיתנו סתם אישורים כי ילד הבריז וכו'.

<עירית ליבנה: עשינו סדר עם מינהל רפואה.

<עירית ליבנה: זה יפורסם גם.

יעקב מרגי: עירית, שאלה לי ושאלה לעליזה ואחר כך תמשיכי.

יעקב מרגי: בדרך כלל אנחנו נתקלים בוועדות הכנסת על חוסר תקשורת בין-משרדי.

יעקב מרגי: את מקבלת מענים ממשרד הבריאות, שיתופי פעולה?

<עירית ליבנה: אנחנו עובדים כמו זוג נשוי, אבל בנישואים טובים.

<עירית ליבנה: ככה אנחנו עובדים, באמת בשיתוף פעולה, ולא תמיד מסכימים בהתחלה ויש דין ודברים וזה בסדר.

יעקב מרגי: אבל זה על השולחן.

<עירית ליבנה: זה מתקיים כל הזמן.

יעקב מרגי: חשוב.

מסעוד גנאים: זה בין משרד החינוך והבריאות?

<עירית ליבנה: כן.

<ד"ר אודי קלינר: זו דוגמא מעולה לשיתוף פעולה.

<עירית ליבנה: ממש, והם הגורם המקצועי.

יעקב מרגי: שאלה לעליזה.

עליזה לביא: קודם כול אני שמחה ומברכת.

עליזה לביא: הבריאות של הילדים שלנו, הדבר הכי חשוב.

עליזה לביא: זה גם בסופו של דבר יחסוך הרבה מאוד כסף למדינת ישראל, אבל אני חייבת לשאול וללמוד, משום שהנתונים שאני מכירה גם לגבי השמנת ילדים וגם לגבי תחלואה של ילדים ומחלות חדשות.

עליזה לביא: הרי הגלידה שאנחנו אכלנו, הקרטיב שאנחנו אכלנו בבריכה, הוא היה איקס קלוריות.

עליזה לביא: היום הגלידה שאתה קונה בלי בכלל מודעות, אני לא יודעת כמה קלוריות.

עליזה לביא: השאלה שלי, איך כל מה שאתם מתארים עכשיו מתכתב עם הנתונים המאוד קשים שהולכים ונהיים קשים משנה לשנה בכל המדדים שאנחנו רואים פה את ילדי ישראל, גם בהשמנה, גם במחלות, גם מחלות, גם חוסר אולי היכרות של ההורים עם כל המערכת שהשתנתה, ומודעות.

עליזה לביא: מה שיותר מטריד אותי גם כאימא, זה לראות עד כמה הילדים שלנו בורחים משיעורי הספורט בבית הספר וכמה הורים מממנים את הספורט אחר הצהריים.

עליזה לביא: האם אתם נכנסים בכלל לחשיבה הזאת, מה קורה בשעות היקרות האלה?

עליזה לביא: למה הילדים לא נמצאים בכל המערך הזה?

עליזה לביא: תוספת של מה שקיים בלי לעשות ראורגניזציה בספורט בבתי הספר - - -

<עירית ליבנה: אנחנו כן ישבנו עם הפיקוח על החינוך גופני.

<עירית ליבנה: אנחנו יודעים שהנתונים של סך הפעילות ב-45 דקות לוקה בחסר.

<עירית ליבנה: לקחנו את זה.

<עירית ליבנה: אנחנו עכשיו מפעילים גם מדד.

<עירית ליבנה: אנחנו בונים למורים לחינוך גופני כלי מעקב שיראה וישאל את התלמיד.

<עירית ליבנה: קודם כול יטייב את השיעור עצמו וישאל אותו לגבי כמה פעילות אתה עושה אחר הצהריים.

<עירית ליבנה: זה שההורים מממנים, זה מצוין וזה מתווסף לסך הכול ההמלצות שיש בעולם.

עליזה לביא: כלומר, שהרצון קיים אצל הילד, אז למה בבית הספר הוא לא נכנס לשיעור?

<עירית ליבנה: אז אני אומרת, לקחנו את זה.

<עירית ליבנה: ישבנו עם הפיקוח על החינוך גופני.

<עירית ליבנה: על זה אנחנו מתלבשים ואנחנו כן מוסיפים את ה-90 דקות.

<עירית ליבנה: הסך הכול, אנחנו רוצים שהילד יעמוד בהמלצות הבינלאומיות של הפעילות.

<עירית ליבנה: הנושא של שילוב הורים.

<עירית ליבנה: אי אפשר לעבוד בקידום בריאות בלי, ולכן יש לנו רמות שונות, יידוע, שיתוף וכו'.

<עירית ליבנה: יש הורים שכמובן משתפים מאוד פעולה.

<עירית ליבנה: יש פה נציגים של ועדי ההורים היישוביים.

<עירית ליבנה: הפורום יעיד על שיתופי הפעולה והשימוש שלנו בהם להפיץ את התורה עצמה.

<עירית ליבנה: הוספנו את הנושא של יעדים ומושג מקדם בריאות.

<עירית ליבנה: גם המכללות להכשרת עובדי הוראה, עכשיו הצבנו להם יעדים להיות מקדמי בריאות, ביחד, והסילבוס יהיו לימודי חובה, קידום בריאות לגננות ולמורים בשלב הראשוני.

<עירית ליבנה: יש לנו הרבה תוכניות.

<עירית ליבנה: שירותי בריאות לתלמיד, אני אתייחס, כי אחר כך ההסתדרות הרפואית תתייחס.

יעקב מרגי: אנחנו נפתח את הדיון ויהיה עוד סבב התייחסויות.

יעקב מרגי: חשוב לומר, לפני כחודש קיימנו כאן דיון על בתי ספר, מתקני בריאות ואורח חיים בריא, אבל כפי שאמרה עירית, אנחנו יכולים לדרוש ממערכת החינוך לעשות הכול.

יעקב מרגי: משרד הבריאות יכתוב את כל התקנות ואת כל הסימונים על המוצרים ובסוף גם החינוך לאורח חיים בריא, מתוך הבית הוא לא פחות חשוב.

יעקב מרגי: כל אחד מביא מהדוגמא האישית שלו.

יעקב מרגי: אמרה עליזה ובצדק, וחבל שאין פה את הפונקציה הפדגוגית.

יעקב מרגי: שיעורי חינוך גופני במערכת החינוך, ואת לא הכתובת, לא השתנה בהם כלום מאז היותי תלמיד.

<עירית ליבנה: נכון.

יעקב מרגי: זה נעשה בשעות הבוקר לעיתים קרובות, כשאחד מחפש את הזנב של השני והמורה מחפש את התלמידים, ואחד במגרש והשני לא בא.

יעקב מרגי: לעומת זאת, הבן שלי כן כל חודש משלם טבין ותקילין והולך לחדר כושר.

יעקב מרגי: כשהוא התחיל, אז כבר יש לו מודעות והוא כבר לא רוצה לאכול מטוגן ולא אוכל ג'אנק.

יעקב מרגי: אם את שואלת אותי, כנראה לא תהיה ברירה.

יעקב מרגי: זה לא כסף גדול.

יעקב מרגי: לא תהיה ברירה.

יעקב מרגי: כרגע בזכות הממשלה אנחנו הולכים להציב מכשירי החייאה.

יעקב מרגי: יש לי חזון, שבכל בית ספר יהיה חדר כושר.

יעקב מרגי: עליזה, זה עונה לך? זה צריך להיות כפי שאמרה עירית, שיתוף פעולה של ההורים, של מערכת החינוך וכולם ביחד.

יעקב מרגי: בבקשה, השר.

יעקב ליצמן: סימון מזון אדום, ירוק, זה בדיוק בשביל המטרה הזאת.

יעקב ליצמן: אנחנו יודעים את הקשיים גם לחינוך אוכל בריא וטוב.

יעקב ליצמן: לא פשוט.

יעקב ליצמן: גם ילדים, אם הם רואים סימון, הם מתחילים להבין שזה אדום, יש בעיה.

יעקב ליצמן: אנחנו התחלנו לעשות את זה בגלל הנושא של השמנה.

יעקב ליצמן: השמנה, אנחנו בין הכי גרועים בעולם, ובסוכרת, השם ישמור מה שקורה.

יעקב ליצמן: בכל העולם המגיפה היום גם.

יעקב ליצמן: ברור לכם, הכול תלוי בחינוך, בהורים.

יעקב ליצמן: אני מודע גם שילדים לא אוהבים את כל הדברים.

יעקב ליצמן: אם הייתי לומד טוב, לא הייתי שר, הייתי תלמיד חכם.

יעקב ליצמן: לא הצלחתי בלימודים ואין לי תואר ואין לי בגרות, אז נהייתי שר.

יעקב ליצמן: בכל אופן מה שאני רוצה להגיד, שסימון האוכל זה הדרך לדעתי, חלק מהחינוך לנוער.

יעקב מרגי: להגברת המודעות גם.

יעקב מרגי: בקשה, עליזה.

עליזה לביא: תודה, אדוני היושב ראש.

עליזה לביא: אני קודם כול רוצה להודות לך אדוני השר, שבחרת לבוא לדיון הזה משלל הדיונים.

עליזה לביא: זאת אמירה מאוד משמעותית, שהעתיד של הילדים שלנו חשוב גם במשרד החינוך וגם במשרד הבריאות שאתה עומד בראשו, והדברים שכרגע הצגת בפנינו, גם רפואת השיניים וגם הדברים האחרים.

עליזה לביא: יחד עם זאת, אי אפשר שלא לראות את המדדים, מה שהתחלתי לומר.

עליזה לביא: אנחנו הולכים אחורה בהרבה מאוד מהדברים.

עליזה לביא: אם בעצם יש כזאת פעילות מבורכת ועם מודעות וקוראים כבר לילד בשמו - - -

יעקב ליצמן: באיזה נושא?

עליזה לביא: אדוני, גם אתה אמרת, מבחינת השמנה.

יעקב ליצמן: לא אחורה.

יעקב ליצמן: אנחנו מתקדמים.

יעקב מרגי: אנחנו מובילים.

עליזה לביא: בסוכרת ובהשמנה.

עליזה לביא: הילדים שלנו הם ילדים מאוד חכמים.

עליזה לביא: הרבה מהחינוך בבית הצליח בעזרת הילדים.

עליזה לביא: אני זוכרת שכשהילדים שלי אמרו לי, לא אימא, הסנדוויצ'ים לא יהיו בשקית ניילון, וכל הנושא של מודעות ואיכות הסביבה וכל אהבת הטבע ועוד ועוד, התחילה בבתי הספר, והחינוך הם בסוף קוני הסוציאליזציה הטובים ביותר בבית, כך שגם הנושא הזה של הבריאות, צריך לשים על זה הרבה יותר תשומת לב.

עליזה לביא: אני מברכת שעד 2020 אתם רוצים להגיע, רק עדיין לא הבנתי מה באמת הולך לקרות.

מירב בן ארי: את מדברת, 2020, על רפורמת סוגי מוצרים?

עליזה לביא: לא, לא, את איחרת.

עליזה לביא: הם הציגו כאן שעד 2020 - - -

מירב בן ארי: הוא דיבר גם על סימון מוצרים.

עליזה לביא: עד 2020 הם אמרו שכל בתי הספר יכוסו בתוך המסגרת הזאת של התוכנית שבעצם - - -

מירב בן ארי: "אפשריבריא"?

עליזה לביא: אדוני, ברשותך, אני יודעת שגם הנושא הזה מאוד קשוב וקרוב אליך.

עליזה לביא: אני הייתי מבקשת לתחום את זה בזמן.

עליזה לביא: 2020 זה מחר.

עליזה לביא: לבוא ולראות כל כמה חודשים כאן בוועדה מה קצב ההתקדמות וכמה בתי ספר נכנסים לתוכנית ואיפה בחלוקה הגיאוגרפית, אדוני, ברשותך.

יעקב ליצמן: אם שמת לב מה שאמרו לך כאן, שרבע כבר בתוכו.

יעקב ליצמן: 1,000 ומשהו מתוך 4,000.

יעקב ליצמן: סך הכול אנחנו באמצע הדרך.

עליזה לביא: כן, אבל אדוני, ברשותך, אני לא יודעת אם יש פה את הזמן, אבל אני לא הבנתי מה קורה בבתי הספר.

מירב בן ארי: אז תבואי לוועדת החינוך, ואני רוצה להגיד לך - - -

יעקב מרגי: היה דיון לפני כחודש.

מירב בן ארי: כי אנחנו עוסקים כל הזמן בנושא.

מירב בן ארי: היא נמצאת כאן כמעט כל חודש וגם מהחינוך והבריאות.

מירב בן ארי: בגלל זה שאלתי איזו תוכנית, כי אנחנו באמת עוסקים כל הזמן, מהפיקוח על האוכל עד להוציא את הקפיטריות שהיו בתוך בתי הספר.

מירב בן ארי: זה לא משהו אחד.

יעקב ליצמן: יש לי עוד הצעה, תעשי ביקור פתע בבתי הספר.

עליזה לביא: אז בואו נעשה סיור באותם בתי ספר - - -

יעקב ליצמן: אני עושה.

מירב בן ארי: הוא עושה.

מירב בן ארי: הוא עשה עם בנט.

יעקב מרגי: נעמוד מקרוב על אחד מבתי הספר שנכנסו.

יעקב מרגי: מירב הייתה אמורה לנהל את הדיון הזה.

יעקב מרגי: ברגע שהגעתי קצת יותר מוקדם, אז היא ניצלה והיא בדיון אחר, אבל אני מודה לה שהיא הגיעה, מודה לה שהסכימה מלכתחילה.

מירב בן ארי: קודם כול תודה שאתה גם נותן לי לנהל ועדות.

מירב בן ארי: זה לא דבר מובן מאליו, והאמת, היה לי דיון מהיר שלי בכספים, אז זה גם יצא טוב, עם גפני שגם עזר לי שם.

מירב בן ארי: אני רוצה להגיד, ואני אומרת לך גם, עליזה.

מירב בן ארי: הוועדה הזאת, זה שהוא בא היום, התקשר אלי בבוקר ואמרת לי שאתה מגיע, זה היה מאוד חשוב, כי החבר'ה שלך נמצאים פה ונמצאים כאן קבוע.

מירב בן ארי: כמעט כל חודש אנחנו עוסקים בענייני בריאות שקשור לתלמידים.

מירב בן ארי: זה לא משהו מנותק.

מירב בן ארי: כל דבר שכמעט נמצא בבית הספר, אנחנו עוסקים בבריאות של התלמידים.

מירב בן ארי: שיעורי ספורט שאנחנו עוסקים בהם, ותזונה נכונה.

מירב בן ארי: דיברת על מקדם סוציאלי.

מירב בן ארי: אפילו הגענו לסדנאות להורים, איך אתה בעצם מחנך הורים, אז בעניין הזה הוועדה עובדת כל הזמן.

מירב בן ארי: דבר שני שרציתי לומר, בתוכנית 2020, זה מאוד מעודד, כי אני לא הבנתי אם דיברנו על הרפורמה של סימון המוצרים שהיא גם 2020 או על זה, אבל זה דווקא מאוד מעודד כי אנחנו לא שמענו הרבה זמן.

מירב בן ארי: רבע מבתי הספר כבר בפנים, אני יודעת, אבל זו פעם ראשונה שאת אומרת לי, מירב, יש איזשהו תאריך שאליהם יכנסו.

עליזה לביא: זה יעד שנקבע על ידי שני מנכ"לים.

מירב בן ארי: זו בשורה מאוד חשובה בעיניי, כי זה כן להכניס את בתי הספר.

מירב בן ארי: אני מסכימה עם עליזה בעניין הזה.

יעקב מרגי: צריך לעקוב, לעשות אבני דרך ולבחון.

מירב בן ארי: אנחנו נעקוב.

מירב בן ארי: אני מסכימה עם עליזה גם בעניין של הבית, ואני מדברת על זה כל הזמן, שבסוף חייבים שגם יהיו סדנאות להורים, כי זה לא עוזר שאנחנו באים ואומרים, ואני אומרת את זה כי יש לי מקרה כזה מהבית.

מירב בן ארי: האחיינים שלי הם רחוק מאוד מתפריט ברי, ואני כל הזמן בשיחות בכלל עם אחותי, אני מודה.

יעקב מרגי: גם הם אוכלים מקסיקני?

מירב בן ארי: לא, יותר גרוע מזה, תאמין לי.

מירב בן ארי: זה חומוס, צ'יפס.

מירב בן ארי: אין סלט.

מירב בן ארי: בוא נגיד שהרפורמה של הסימון לא תעבור אצלי בבית.

יעקב ליצמן: מירב, מה את רוצה, אם יש ראשי ערים שאוכלים כלבים?

מירב בן ארי: זה העיר שלי ואני מכירה אותו וזה נורא.

יעקב מרגי: תודה, מירב.

יעקב מרגי: אחמד טיבי, בבקשה אדוני.

אחמד טיבי: אני רוצה להודות לסגן השר במעמד של שר, שהועיל להשתתף בוועדה הזאת.

אחמד טיבי: זה מראה כמה חשיבות יש לדיון ולהתייחסות שלו לנושא הדיון.

אחמד טיבי: כבר ישבנו עם סגן השר מספר רב של פעמים, במיוחד בקשר לצורך להגביר מודעות לכמה דברים: השמנת יתר, יתר לחץ דם, סוכרת, עישון, וכולם קשורים.

אחמד טיבי: זה לא ארבע מחלות או הרגלים גרועים שלא קשורים.

אחמד טיבי: הם קשורים.

אחמד טיבי: שיעור נשים עם סוכרת בחברה הערבית ועם השמנה הוא גדול יותר מאשר אצל יהודים.

עליזה לביא: ממש יש לכם גידול, וגם מחלות לב.

מירב בן ארי: היה דיון על הסוכר.

מירב בן ארי: אני ניהלתי את הדיון על הסוכר.

אחמד טיבי: ביום הסוכרת דנו בנושא הזה והעליתי את הנתונים, אדוני השר.

מירב בן ארי: מספרים קטסטרופליים.

אחמד טיבי: נפגשתי עם המנכ"ל מספר פעמים על הצורך לעשות קמפיין של הגברת מודעות, לממן קמפיין כזה בבתי ספר, בבית, במקומות ציבוריים, במוסדות חינוך, בכל מקום, כי ההרגשה היא שזה לא נעשה מספיק.

יעקב ליצמן: אז עשינו.

יעקב ליצמן: הודעתי בתחילת הישיבה שאנחנו עשינו למשל על הנושא של עישון, עשינו קמפיין למגזר הערבי במיוחד, להוריד את העישון שם.

אחמד טיבי: נכון.

אחמד טיבי: ביום הסוכרת למשל, היו כאן ד"ר באשרה בשאראת ו - - - מואסי.

אחמד טיבי: הם אנשים שעוסקים בחברה הערבית בנושא הזה של חינוך לבריאות, לאוכל בריא.

אחמד טיבי: אני חושב שצריך להשתמש באנשים כאלה בחברה הערבית כדי להרחיב את ההסברה ואת המודעות, כי שיעור התחלואה מארבעת הדברים שאני הזכרתי, הוא הרבה יותר מאשר כל אוכלוסייה בארץ.

אחמד טיבי: תודה, אדוני.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: מסעוד גנאים.

מסעוד גנאים: תודה אדוני היושב ראש.

מסעוד גנאים: אני מצטרף לברכות לכבוד סגן השר על נוכחותו ועל קיום הדיון החשוב הזה.

מסעוד גנאים: זו לא פעם ראשונה שאנחנו דנים בעניין הבריאות.

מסעוד גנאים: כפי שנזכר, ביום הסוכרת וההשמנה היו נתונים מאוד חמורים, מאוד מסוכנים במיוחד בעניין של החברה הערבית והתלמידים, בני הנוער הערבים.

מסעוד גנאים: לצערי הרב, לאור אורח החיים הלא בריא בכלל לילדים שלנו, אני חושב שהגברת השעות של החינוך הגופני בבתי הספר זה עניין חשוב מאוד מדרגה ראשונה.

מסעוד גנאים: יש את האנשים שהם בוחרים ללכת למכוני כושר או למקומות כאלה, אבל אחרים, והם הרוב, נצמדים בבתיהם, בבתי קפה, לסמרטפונים, לאייפונים, לכל ההרגלים ולכול, לצערי הרב, המכשירים האלה, לכן הגברה והעלאת השעות של החינוך הגופני זה חשוב מאוד.

מסעוד גנאים: בוועדה גם דנו על העניין של הקיוסקים ומכירת המאכלים והמוצרים הלא בריאים בכלל בבתי הספר, ששם הייתה אנדרלמוסיה ואנרכיה שצריך לסדר ולאכוף.

מסעוד גנאים: העניין הזה עדיין הוא עניין מאוד פרוץ למרות שבתי הספר, מהילדים שלי אני יודע שיש הנחיות, אל תיקנו ככה וככה ולא בקיוסק, תביא מהבית, אבל למרות זה הילד, כאשר יש לו כסף, הוא קונה את הדברים הלא בריאים האלה.

יעקב ליצמן: הרחקנו מבתי הספר את המכירה של סוכריות.

מסעוד גנאים: נכון.

מסעוד גנאים: הבעיה שגם הרבה פעמים מה שמתקן בית הספר, מקלקלים בבית או מקלקלים ברחוב.

מסעוד גנאים: צריך לרתום את ההורים בכל הדרכים להעלאת המודעות בעניין בריאות הילדים שלהם.

מסעוד גנאים: תודה.

יעקב מרגי: ד"ר יוסף ג'בארין, חבר הכנסת.

יוסף ג'בארין: תודה לכבוד יושב ראש באמת על המשך ההתעניינות בנושא חשוב זה.

יוסף ג'בארין: תודה גם לסגן השר.

יוסף ג'בארין: האמת היא שזה לא מובן מאליו.

יוסף ג'בארין: אני כחבר ועדת החינוך כל כך מתגעגע לפעמים לראות את השר או את המנכ"ל בדיונים אפילו בנושאים, שהם אפשר להגיד הרבה יותר חשובים מבחינת ההתעסקות הציבורית.

יעקב מרגי: הנה, הוא החמיא לך והרביץ עקיצה למישהו.

יעקב מרגי: שניים במחיר אחד.

יוסף ג'בארין: נכון.

יוסף ג'בארין: האמת היא, אני מתאר את המצב, לצערי.

אחמד טיבי: מי עקץ?

יעקב מרגי: הוא הבין לבד.

יוסף ג'בארין: אתה גם יודע מי ממעיט בהופעות כאן.

יעקב מרגי: אבל ייאמר לזכותו, כשמזמינים אותו הוא מגיע.

יעקב מרגי: אנחנו לא מזמינים.

יעקב מרגי: לא תמיד אפשר להזמין.

יוסף ג'בארין: נכון, אבל אתה מכיר הרבה דיונים חשובים שהיו לנו וקובעי המדיניות לא היו.

יעקב מרגי: והנה דוגמא שעשה סגן השר, לא הוזמן וראה לנכון בגלל הנושא, לבוא.

יעקב מרגי: כבוד הוא לנו.

יוסף ג'בארין: ולכן אני מעריך זאת.

יוסף ג'בארין: אני רוצה לומר שהתחושה העיקרית שלי, שיש פער בין השיח לבין מה שקורה בבתי הספר.

יוסף ג'בארין: אני תוהה מה בדיוק מקור הפער הזה, האם זה שאין אכיפה מספקת?

יוסף ג'בארין: האם יש אכיפה ואז מתקנים את המצב ואחרי חודש המצב חוזר לקדמותו?

יוסף ג'בארין: כי אני כל הזמן שומע על תלונות שבעצם מוכרים דברים שאומרים לי שברמה המשפטית זה כבר מוסדר וזה אסור, לכן נראה לי שאנחנו היום במצב שהבעיה היא לא שאין תקנות ואין הוראות.

יוסף ג'בארין: כנראה שיש מספיק היום, אבל בשטח אני לא רואה את זה.

יוסף ג'בארין: אני כמעט לא רואה קפיטריה או חנות בתוך בתי הספר שאין בה את כל הדברים שאסורים.

יעקב ליצמן: אני לא יכול לאכוף בקפיטריה שלא ימכרו מה שרוצים.

יעקב ליצמן: אני יכול לחייב.

יעקב ליצמן: אתן לך דוגמא.

יעקב ליצמן: ברור לך שהתחלתי את הקמפיין בג'אנק פוד, כמו מקדונלד'ס - - -

מירב בן ארי: והשוקו והלחמנייה.

יעקב ליצמן: שוקו עם סוכר.

יעקב ליצמן: שוקו דווקא הצליח לא רע.

יעקב ליצמן: במקדונלד'ס אני מתכוון, ברגע שאנחנו נתחיל את האדום/ירוק, אני אלך לבדוק אותם.

יעקב ליצמן: לא יעזור.

יעקב ליצמן: אני לא צריך אפילו להודיע לאף אחד.

יעקב ליצמן: אשלח מישהו.

מירב בן ארי: תסמן את מקדונלד'ס?

יעקב ליצמן: אני אגיד לך בדיוק מה אני אעשה.

מירב בן ארי: אתה יכול לסמן את כל החנות.

יעקב ליצמן: לא, אני אגיד לך בדיוק מה אני אעשה.

יעקב ליצמן: אני אשלח מישהו למקדונלד'ס לקנות סנדוויץ' ואני אבדוק את הסנדוויץ' הזה, אם זה אדום או ירוק.

יעקב ליצמן: אם זה אדום, אני אפרסם לכולם שזה אדום.

יעקב ליצמן: אם זה ירוק, אני אגיד לכולם שזה ירוק.

יעקב ליצמן: אין בושה.

יעקב ליצמן: אם זה טוב, אני אגיד לכולם שזה טוב.

יעקב ליצמן: שם אני לא יכול להדביק את האדום/ירוק, אבל אני צריך לבדוק אותו.

יוסף ג'בארין: צריך לבדוק איך פשוט מגבירים את האכיפה בתוך בתי הספר.

יעקב מרגי: מרגע שהתקנות יאושרו, אנחנו נעקוב אחר האכיפה.

יוסף ג'בארין: אני רואה שתוקנו.

יעקב מרגי: הייתה רביזיה.

יעקב מרגי: עכשיו מגישים לנו נוסח מתוקן.

יוסף ג'בארין: אבל התקנות כוללות מכשיר אכיפה?

<עירית ליבנה: בחוק כתוב: "שר החינוך ימנה מאנשיו", זאת אומרת, הוא יצטרך למנות פקחים.

<עירית ליבנה: ברגע שהתקנות יעברו, אנחנו כבר נערכנו למה מכשירים את הפקחים.

<עירית ליבנה: החוק מציין את העיצום הכספי כנגד.

<עירית ליבנה: יש עוד תהליך, אתה לא היית בהתחלה, ואנחנו מתקדמים.

יעקב מרגי: ד"ר תמי קרני, בבקשה.

<ד"ר תמי קרני: ד"ר תמי קרני, יושבת ראש הלשכה לאתיקה של ההסתדרות הרפואית.

<ד"ר תמי קרני: אני מצטרפת קודם כול לברכות ותודה רבה לך, חבר הכנסת יעקב מרגי.

<ד"ר תמי קרני: אני מודה מאוד לסגן השר שנמצא פה ובאמת כל הכבוד.

<ד"ר תמי קרני: רציתי לדבר על נושא שהוא טיפה אחרת.

<ד"ר תמי קרני: אני מודעת לכל העבודה המצוינת שמשרד הבריאות והחינוך עושים בתחום של לנסות לשנות את אותם הרגלים מונעי בריאות או פוגעים בבריאות, אבל אני חושבת שצריך לשים גם דגש לתוך שעות הלימודים.

<ד"ר תמי קרני: חלק מהחינוך זה מתן הידע, ומתן הידע בתחושתי כרפואה 35 שנה, הציבור המבוגר מכיר פחות מדי כיצד פועל גופך וכשאין לך את הידע של הפיזיולוגיה, של האנטומיה, מבנה הגוף והדרך שהגוף עובד, קשה לך יותר לברור מבין הדברים, מה הוא הטיפול הנכון.

<ד"ר תמי קרני: אנחנו אומרים להחתים את החולה על הסכמה מתוך ידיעה, והתחושה היא שבורות הידע רבים מדי.

<ד"ר תמי קרני: זה מאפשר למכור לאנשים דברים שלא נחוצים לבריאותם, בכותרות של "בריא", "טבעי", "טבעוני" ושמות כגון אלה שמוכרים, אבל אם הציבור יכיר יותר טוב וכילדים ילמדו כיצד פועל גופך בכל גיל, זה ישמש אותם הן כילדים ובוודאי כמבוגרים, אז הצעה שלי, בתוך תוכניות הלימודים פרט לכל הפעולות המבורכות שצוינו כאן, יותר תכנים של ידע של איך פועל גוף האדם, מה הוא צריך, מה הוא לא צריך.

<ד"ר תמי קרני: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: ד"ר חגי לוין.

<ד"ר חגי לוין: ד"ר חגי לוין, מזכיר איגוד רופאי בריאות הציבור בישראל, ההסתדרות הרפואית.

<ד"ר חגי לוין: גם אני מברך גם אותך, את הוועדה ואת סגן השר שמכבד אותנו בנוכחותו.

<ד"ר חגי לוין: אני רוצה לגעת בשלוש נקודות שעלו כאן: טיפות חלב, עישון והתזונה.

<ד"ר חגי לוין: לגבי התזונה, צריך לזכור הילדים לא חיים בוואקום וגם הסימון התזונתי חשוב ככל שיהיה, וייכנס רק בעוד שנתיים, הוא צעד מאוד חלש ולא אפקטיבי כאשר הילדים שלנו חשופים לאלפי פרסומות ומאמצי שיווק בלתי פוסקים, גם בניסיונות בתוך מערכת החינוך וגם כשהם יוצאים אחרי שעות הלימודים, ולכן אנחנו מציעים והצגנו את זה השבוע, את אותן מגבלות שחלות על הטבק, להחיל גם על המזון המזיק כפי הגדרתו של משרד הבריאות, אותם מוצרים שיזכו לסימון אדום, וחייבים במקביל לאזהרה, גם לעצור את הדחיפה של הפרסומות.

יעקב ליצמן: נדמה לי שאף פעם לא ניהלת משרד ממשלתי ואתה לא יודע עד כמה זה מקצועית פשוט בלתי אפשרי.

יעקב ליצמן: אי אפשר מהיום למחר לעשות דברים נגד כל המפעלים וכל המדינה, להגיד, סטופ.

יעקב ליצמן: אפשר להכניס לאחר תהליכים.

יעקב ליצמן: אני צריך לאפשר למפעלים להכין את עצמם לגם אוכל בריא, לייצר.

יעקב ליצמן: אגב, כל המפעלים הגדולים מכינים היום לילדים חטיפים בריאים.

מירב בן ארי: אין.

יעקב ליצמן: יש.

יעקב ליצמן: יש פחות שומן, פחות סוכר.

יעקב מרגי: הכול יחסי.

יעקב ליצמן: עובדה שאמרתי שאני לא אתן להכניס לקייטנות שוקו עם סוכר.

יעקב ליצמן: עובדה שכולם עשו בלי סוכר.

יעקב מרגי: אני אספר מחוויה אישית כחבר בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות בקדנציה הקודמת, כמה לקח לנו זמן להעביר את ההתוויות על התרופות, להכניס עוד שפה.

יעקב מרגי: בהתחלה חשבנו, מה פתאום, אבל צריך לתת למערכות להסתגל.

יעקב מרגי: השאיפה היא לעשות.

<ד"ר חגי לוין: אני מודה לסגן השר על ההתייחסות.

<ד"ר חגי לוין: הוא מבין בפוליטיקה - - -

יעקב ליצמן: אני עשיתי את הסימון עכשיו.

מירב בן ארי: הוא היה כל הוועדה של הסימון, הוא ישב, ליווה.

יעקב ליצמן: מעל 18.

יעקב ליצמן: מה לעשות?

יעקב ליצמן: זה על פי חוק.

יעקב ליצמן: אתה לא יכול.

מירב בן ארי: כן, הסברנו לו בוועדה.

מירב בן ארי: אנחנו היינו כל הדיון עם חגי שהוא עושה עבודה טובה, אבל הסברנו לו קרוב לשלוש-ארבע פעמים שיש תקנות.

מירב בן ארי: קראנו לתקנות האלה "עץ שקד".

מירב בן ארי: זה תקנות שמחייבות אותו לפעול, והוא לא יכול לפעול נגד החוק, והסברנו לו והוא יודע גם.

<ד"ר חגי לוין: בכל זאת, כיוון שסגן השר התייחס, אתה מבין בפוליטיקה, אני מבין בבריאות הציבור.

מירב בן ארי: הוא מבין בחקיקה וגם בבריאות.

<ד"ר חגי לוין: לא אמרתי את זה כביקורת.

<ד"ר חגי לוין: כיוון שבמדינת ישראל הולך לעבור החוק על מוצרי הטבק, באופן מידתי אותו דבר יכול לעבור גם על המזון המזיק.

<ד"ר חגי לוין: נקודה שנייה זה הנושא של העישון בבתי הספר.

<ד"ר חגי לוין: תראו, אנחנו קיימנו פה דיון בכנסת לא מזמן.

<ד"ר חגי לוין: יצא ב-2016 אבל אין שילוט, אין אכיפה של נושא העישון בבתי הספר, ושוב, גם כאן הילדים לא חיים בוואקום.

<ד"ר חגי לוין: כאשר הטבק לגלגול הוא מאוד זול, אז הם מתחילים בטבק לגלגול ועוברים לסיגריות.

<ד"ר חגי לוין: אנחנו חייבים, מהוועדה הזאת אני קורא שוב את העניין הזה שמשרד האוצר חייב להשוות את כל מוצרי הטבק, כי הילדים מתחילים בדיוק בטבק לגלגול.

<ד"ר חגי לוין: הנקודה השלישית לגבי טיפות חלב ושירותי הבריאות לתלמיד, אז באמת אנחנו שמחים לשמוע על התוכניות.

<ד"ר חגי לוין: אנחנו היינו חברים בוועדת סומך.

<ד"ר חגי לוין: עד היום לא פורסמו ההמלצות באופן רשמי.

<ד"ר חגי לוין: אנחנו מאוד מודאגים ממגמת ההפרטה שהועלה כאפשרות בוועדה.

יעקב ליצמן: אולי תסביר לוועדה מה זה הפרטה.

<ד"ר חגי לוין: אני אשמח לעשות את זה.

<ד"ר חגי לוין: אנחנו הנחנו פה נייר עמדה בפני הוועדה.

יעקב ליצמן: מהמילים שלך אפשר לפרש את זה שאנחנו הולכים למכור את זה לארצות הברית.

יעקב ליצמן: תסביר מה אנחנו עושים בהפרטה.

<ד"ר חגי לוין: אני אגיד מה אנחנו מציעים.

יעקב ליצמן: סך הכול אומרים שאותם הדברים שיש בחלק מהערים, נעשה את זה גם כן או בקופות חולים או בבתי חולים, נניח, תיאורטית, אז מה רע?

<ד"ר חגי לוין: אנחנו מציעים שתהיה רשות ממלכתית אחת שתלווה את הילדים שלנו, אינטגרציה מגיל אפס עד גיל 18, יש גורם.

<ד"ר חגי לוין: זו הבריאות של הילדים שלנו והיא לא פחות חשובה מכל דבר אחר וצריך לעקוב אחריה מהתחלה ועד הסוף.

יעקב ליצמן: משרד הבריאות לפי טעמך, הוא לא רשות.

<ד"ר חגי לוין: כיוון שיש לי שלושה ילדים בכיתות ו', ב' ו-א', אני רואה איך קשה להשיג תורים בטיפת חלב.

<ד"ר חגי לוין: אנחנו צריכים בהחלט להשקיע הרבה יותר משאבים באופן דחוף בטיפות החלב, אבל גם במקביל לראות איך אנחנו עושים אינטגרציה.

<ד"ר חגי לוין: שירותי הבריאות לתלמיד, וזה הדיון היום, שעברו לידיים פרטיות, חברות פרטיות שלא נתנו את השירות בצורה מיטבית - - -

יעקב מרגי: בלי לשאול אותו, הוא יסכים איתך שתחזיר את האחיות לבתי הספר, רק תמצא איך להשיג את התקציב.

<ד"ר חגי לוין: בסדר, אז כבר אנחנו מסכימים על העניין.

<ד"ר חגי לוין: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אני מתגעגע לחלוק הירוק עם הפס הלבן, שנות ה-70'.

יעקב מרגי: בבקשה, גבירתי.

<נדין הולנדר: שמי נדין הולנדר, אני מנכ"ל עמותת "לראות" לחקר בריאות העין.

<נדין הולנדר: אדוני סגן השר מכיר אותנו.

<נדין הולנדר: הוא רצה לעזור לנו עם פרויקט של ניידת לטיפות עיניים לקשישים וניצולי שואה.

<נדין הולנדר: אנחנו סיימנו חמש שנים והצלנו את הראייה של 21% מהקשישים שבדקנו.

<נדין הולנדר: אנחנו ביקשנו גם לטפל בנושא של עין עצלה במערכת החינוך.

<נדין הולנדר: אנחנו שנה שעברה כעמותה בדקנו 3,000 ילדים, מחצית במגזר היהודי, מחצית במגזר הערבי, והתוצאות לא טובות.

יעקב מרגי: אומרת לי מנהלת הוועדה תוך כדי שאת מדברת, שנענינו לפנייה ויהיה דיון בנושא הזה.

<נדין הולנדר: ביקשתי גם דיון וקיבלנו - - -

מירב בן ארי: בקשר למה הדיון?

<יהודית גידלי: בינתיים השתנתה התשובה ואנחנו נקיים דיון.

מסעוד גנאים: בקשר למה הדיון?

<יהודית גידלי: בריאות עיניים אצל ילדים.

<נדין הולנדר: אשמח מאוד לקיים את הדיון ושנקבל החלטות בהתאם.

<נדין הולנדר: במסגרת הפרויקט הנהדר, שיתוף הפעולה המדהים בין משרד הבריאות למשרד החינוך אני מברכת את כל מי שעוסק בתחום.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: ד"ר דורית אדלר.

<ד"ר דורית אדלר: תודה רבה.

<ד"ר דורית אדלר: ד"ר דורית אדלר, יו"ר ועדת ההיגוי של הפורום הישראלי לתזונה בת קיימא.

<ד"ר דורית אדלר: קודם כול אני מברכת את השר על נוכחותו בדיון החשוב הזה ועל המהפכים שעשה בנושא בריאות השיניים וכו'.

<ד"ר דורית אדלר: אני בהחלט מודעת למאמצים האדירים שמשרד הבריאות משקיע בנושאים האלה של מניעת השמנה וכו'.

<ד"ר דורית אדלר: יחד עם זאת, משרד הבריאות טוען שכל שנה מתים כ-10,000 איש כתוצאה ממגיפת התזונה המזיקה.

<ד"ר דורית אדלר: זאת אומרת, כל יום שאנחנו מתעכבים, עוד אנשים פשוט מתים.

<ד"ר דורית אדלר: אנחנו שותפים גם להצעה.

יעקב מרגי: בואי נהיה פחות דרמטיים.

יעקב מרגי: אלה שמתים, לא חינכו אותם לפני 40 שנה ו-50 שנה.

יעקב מרגי: אפשר לומר, בואו נחסוך.

יעקב מרגי: לייחס את זה שעכשיו מתים בגלל שבבתי הספר לא חינכו - - -

<ד"ר דורית אדלר: דווקא כשאני הייתי ילדה, חינכו, ובישלנו.

<ד"ר דורית אדלר: סליחה.

יעקב מרגי: אני לא יודע - - -

מירב בן ארי: מה בישלת?

<ד"ר דורית אדלר: היו שיעורי בישול והיו שיעורי חקלאות.

מירב בן ארי: כלכלת בית.

<ד"ר דורית אדלר: כלכלת בית זה מקצוע ראוי, דרך אגב.

יעקב מרגי: כן, רק הבנות למדו שם.

יעקב מרגי: אני לא זוכר שלקחו אותי לכלכלת בית.

יעקב ליצמן: רק הערה קצרה.

יעקב ליצמן: כשחלילה וחס מישהו נפטר בבית חולים, חולה קשה מאוד, מהמחלה, פתאום קיבל זיהום ונפטר בבית חולים.

יעקב ליצמן: ממה הוא נפטר?

<ד"ר דורית אדלר: זו שאלה מצוינת.

יעקב ליצמן: בית חולים מראש יכתוב, מהמחלה.

יעקב ליצמן: אני יודע דבר אחד, הוא נפטר ממלאך המוות.

יעקב ליצמן: אז אותו דבר, כל פעם מלבישים את זה על משהו אחר.

יעקב ליצמן: אומרים לי ש-5,000 אנשים מתים בשנה מזיהום.

יעקב ליצמן: אני אומר לכם, לא יודע אם זה נכון.

יעקב ליצמן: כל אחד, זה לא סתם זיהום.

יעקב ליצמן: יש פה רקע למשהו.

<ד"ר דורית אדלר: כבוד השר, כמי שעבדה בבית חולים "הדסה" מעל 30 שנה, חלק גדול מאלה שמקבלים את הזיהום, זה אלה שהם גם בתת תזונה.

יעקב מרגי: גם עם לחץ דם, תפקוד כליות ירוד, סוכרת.

<ד"ר דורית אדלר: נכון.

<ד"ר דורית אדלר: בסופו של דבר רוב המחלות היום שאנחנו חולים בהן ואנחנו מתים מהן, הן תולדה של התזונה המזיקה.

<ד"ר דורית אדלר: הנושא של הסימון התזונתי הוא חשוב, אבל הוא מרכיב קטן מאוד והוא בהחלט לא יהיה חלק חינוכי מאחר וברוב המקרים אנחנו נקבל את המדבקות על מזון שהוא קצת פחות מזיק.

<ד"ר דורית אדלר: הנושא של לימודי תזונה חייב להיכנס למקצועות הליבה בכל מערכות החינוך, מהגן ועד י"ב.

<ד"ר דורית אדלר: מאחר והנושא התזונתי כמו שכבוד השר אמר, הוא כל כך מורכב, לא ניתן בשעתיים.

<ד"ר דורית אדלר: אתם נתתם עוד 90 דקות בשבוע על פעילות גופנית.

<ד"ר דורית אדלר: מבורך.

<ד"ר דורית אדלר: לא יכול להיות שאת זה לפחות לא תיתנו על תזונה, מאחר והנושא התזונתי הוא כל כך מורכב, שרוב האנשים שלא לומדים אותם.

<ד"ר דורית אדלר: גם אם הם בתוך מערכת הבריאות, אין להם את הכלים להבין.

יעקב מרגי: אני שוב חוזר לבן שלי שהוא בי"ב היום.

יעקב מרגי: כל ההרצאות, כל שיחות המוטיבציה לא עזרו.

יעקב מרגי: מתי הוא התחיל עם מודעות גבוהה ועבר שינוי חד?

יעקב מרגי: זה כשהוא התחיל להתאמן, אז הוא הבין כמה צריך דל שומן, ואוי ואבוי אם יכינו לו את מה שקודם הוא היה, אוי ואוי אם לא מכינים לו.

<ד"ר דורית אדלר: כבוד יושב ראש הוועדה, אנחנו לא רוצים דל שומן.

<ד"ר דורית אדלר: התזונה הים תיכונית היא דווקא - - -

יעקב מרגי: לא, אני רק נתתי דוגמא.

<ד"ר דורית אדלר: אז אני נותנת לך את הדוגמא ולכן אני אומרת, מתעופפים בלי סוף מילים לגבי התזונה.

<ד"ר דורית אדלר: הנושא הזה הוא מורכב וזו זכותו של כל ילד.

<ד"ר דורית אדלר: רק בבתי הספר, רק מערכת החינוך צריכה ללמד את נושא התזונה, לא שום גוף מסחרי לממן דברים כאלה.

<ד"ר דורית אדלר: זה צריך להיות חלק ממקצועות הליבה.

<ד"ר דורית אדלר: זה דבר שיתרום לחייהם הבריאים וגם להון האנושי של החברה בישראל.

<ד"ר דורית אדלר: נקודה אחרונה אני רק רוצה לומר גם על הנושא של בתי חולים.

<ד"ר דורית אדלר: אתם מדברים על חינוך המבוגרים.

<ד"ר דורית אדלר: חלק גדול מהמבוגרים החולים, השלב של המחלה זה השלב שאנשים עושים את השינוי וזה טוב לכל המשפחה.

<ד"ר דורית אדלר: שם אין מספיק תקנים של דיאטנים, לצערי הרב.

<ד"ר דורית אדלר: חלק גדול מהאנשים שיש להם שבץ מוחי, אף אחד לא רואה אותם אחר כך, לכן יש גם את האישיו הזה של להכניס יותר של דיאטנים בבתי חולים, לתפוס את האדם בנקודה שאפשר להתחיל לעשות את השינוי בבית.

<ד"ר דורית אדלר: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: איריס הרינג.

<איריס הרינג: איריס הרינג, סגנית יו"ר פורום ועדי ההורים היישוביים.

<איריס הרינג: ראשית, פורום ועדי ההורים היישוביים מברך את יושב ראש הוועדה, את סגן שר הבריאות, ליצמן, על הדיון החשוב הזה בנושא בריאות ילדנו, שכן אין נושא שנוגע בכל שכבות האוכלוסייה ובכל המגזרים ושייעצב את חיי כולנו בהווה ובעתיד כמו תחום הבריאות.

<איריס הרינג: החינוך לבריאות במדינת ישראל חסר ברמה של שיתוף ההורים.

<איריס הרינג: עד היום הייתה חסרה ההכרה וההובלה של משרד החינוך והבריאות ביחד, וגורמים נוספים.

<איריס הרינג: לשמחתנו חל שינוי בתקופה האחרונה.

<איריס הרינג: כן מנסים לחבר את כל הגורמים האלו ביחד.

<איריס הרינג: לבד אף אחד לא יצליח.

<איריס הרינג: משרד הבריאות לבד לא יצליח, משרד החינוך לבד לא יצליח ואנחנו כהורים בוודאי ובוודאי שלא נצליח.

<איריס הרינג: חסרים כלים לעובדי מערכת החינוך בכל הנושא ההסברתי.

<איריס הרינג: יש פרסומו ויש טלוויזיה ויש עיתונים ואפשר לצאת בהמון טייטלים.

<איריס הרינג: חשוב מאוד שהתהליך שהתחיל עכשיו, יחלחל ויגיע לכל ההורים ולכל בתי הספר, שזה ייצא משם.

<איריס הרינג: אני מבקשת להתייחס לאחות בית הספר.

<איריס הרינג: זה נושא שחשוב לנו, שאנחנו מאוד מבקשים שיילקח בחשבון.

<איריס הרינג: טיפול בילדים שנפצעים בבית הספר, אין מי שיטפל בהם כמו שצריך.

<איריס הרינג: מזמינים אמבולנס, אמורים להקפיץ.

<איריס הרינג: מה שעושים בפועל, זה מתקשרים להורים, תבוא לקחת את הילד שלך, הוא נפצע, אלא אם כן הוא באמת איבד הכרה או שבר רגל, מיידעים את ההורים לאחר מכן.

<איריס הרינג: אין מי שיטפל בבעיות בבית הספר.

<איריס הרינג: אני כילדה גדלתי בבית ספר, הייתה אחות.

<איריס הרינג: היה קורה משהו, היינו הולכים לאחות והיא זו שהייתה מטפלת בנו.

<איריס הרינג: המורים לא מסוגלים לעשות את העבודה הזאת.

<איריס הרינג: אין להם את הכלים, אין להם את הידע, אין להם את ההכשרה.

<איריס הרינג: אישורי מחלה, כבר דיברו, מה שאמרה עירית, לילדים חולים.

<איריס הרינג: ילד חולה נשאר בבית יום אחד, הוא לא מרגיש טוב, ההורה צריך לרוץ לקופת חולים, כן יתנו לו את האישור, לא יתנו לו את האישור, האישור טוב, האישור לא טוב.

<איריס הרינג: בדרך כלל הם לא נותנים.

<איריס הרינג: הם פשוט מסרבים.

<איריס הרינג: עד ארבעה ימים לא מקבלים אישור.

<איריס הרינג: תשברי את הראש.

<עירית ליבנה: שההורים ייקחו אחריות על היעדרות של הילדים.

<איריס הרינג: יש לנו אחריות.

<איריס הרינג: זה הילדים שלנו.

יעקב מרגי: אומרת לך עירית במילים אחרות, הקב"סית לא תבוא אליך לפני ארבעה ימים.

יעקב מרגי: כהורה את יודעת שהילד חולה.

<איריס הרינג: אני יודעת, אבל אחר כך כשהוא מקבל חיסורים בבית הספר, הוא מקבל תלונה על זה ומכתב על כך שהילד לא הגיע ככה וככה ימים.

<איריס הרינג: בבית הספר גם זה נספר וזה בסדר.

יעקב ליצמן: ומה את רוצה?

<איריס הרינג: שיתנו את הקרדיט להורים, יום-יומיים.

<עירית ליבנה: זה מה שכתוב.

<עירית ליבנה: זה חוזר מנכ"ל.

<איריס הרינג: אבל זה לא מה שנעשה בפועל.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: מקסים, תציג את עצמך.

<מקסים קנלסקי: אני מקסים קנלסקי, חבר במועצת תלמידים ארצית.

<מקסים קנלסקי: עלו פה מספר דברים לגבי החינוך הבריא.

<מקסים קנלסקי: הטענה שלי בעיקר לגבי מכירת המתוקים בקיוסקים בבתי הספר.

<מקסים קנלסקי: כיום אני ניגש למבחן בבית ספר, אני רוצה משהו בשביל להיכנס לריכוז.

<מקסים קנלסקי: לי נוח לקחת איזה שוקולד, משהו מתוק.

<מקסים קנלסקי: זה עוזר לי להיכנס לריכוז.

מירב בן ארי: אני חייבת להגיד לך, אגב, על שוקולד, כי בדקתי את זה, כי עבדתי עשר שנים עם נערים.

מירב בן ארי: אני רוצה להגיד לך ששוקולד מריר, בגלל שיש בו קקאו יותר גבוה, הוא בריא יותר והוא גורם לך לריכוז גבוה יותר.

מירב בן ארי: תנסה פעם הבאה.

מירב בן ארי: יש בו הרבה יותר קקאו.

יעקב מרגי: הוא מעדיף 'בואנו'.

מירב בן ארי: לא, זה יותר בריא וזה נותן ריכוז.

יעקב מרגי: אוקי, תודה.

יעקב מרגי: זה נכון.

יעקב מרגי: בבקשה, מקסים.

<מקסים קנלסקי: ובכללי גם לתלמידים בשיעורים רגילים, לא רק במבחנים.

<מקסים קנלסקי: יש לי הרבה חברים בבית ספר שנוח להם לפני שיעור לקחת ביס ממשהו מתוק.

<מקסים קנלסקי: זה עוזר להם להתרכז אחר כך בשיעור.

<מקסים קנלסקי: לגבי תוספת שעות של חינוך גופני בבתי הספר, ובנוסף לזה ההתייחסות לכך שתלמידים מבריזים משיעורים אבל אחר כך לוקחים חוגי ספורט, למה?

<מקסים קנלסקי: כי היום בשיעורי חינוך גופני בבתי הספר לתלמידים פשוט משעמם.

יעקב מרגי: אמרתי זאת אולי עשרות פעמים בדיונים.

<מקסים קנלסקי: לא כייף להם.

<מקסים קנלסקי: לי לא כייף.

יעקב מרגי: אנחנו בסוף הדיון, בסיכום, באחד הסעיפים נקרא למשרד החינוך לבחון שינוי.

<מקסים קנלסקי: בכיתה ג', אני זוכר, אני וחברים שלי היינו באים למורה ושואלים, האם משחקים היום כדורגל, כדורסל?

<מקסים קנלסקי: והוא היה אומר, לא, היום אנחנו משחקים איזה משחק, לא זוכר מה היה, משהו משעמם.

יעקב מרגי: או שלקחו אותו למילוי מקום ואמרו לכם, תשחקו במגרש.

<מקסים קנלסקי: בדיוק, והיינו פשוט בשקט הולכים ואחר כך נפגשים לשחק כדורגל בהפסקה.

יעקב מרגי: בקיצור, אתה קורא לנו לעשות רפורמה בשיעורי חינוך גופני, שיהיו מאתגרים ומעניינים יותר.

<מקסים קנלסקי: בטח.

<מקסים קנלסקי: היום התלמידים שהולכים לעשות ספורט אחרי שעות בית הספר, הם לא הולכים לעשות את אותו ספורט, הם הולכים לחדר כושר, לקבוצות כדורגל, כדורסל, כל אחד למה שמעניין אותו, משהו שלא מוצאים לו בבית הספר.

יעקב מרגי: תודה.

יוסף ג'בארין: כבוד היושב ראש, אפשר רק הערה?

יוסף ג'בארין: אני מנצל גם את העובדה שסגן השר נמצא.

יוסף ג'בארין: אני גם נתקל בבעיה, כבוד סגן השר, של אי זמינות חומר בערבית, לרבות באתר בעברית.

יוסף ג'בארין: למשל, לדעתי אחד החומרים החשובים זה בכל מה שקשור לקישור "הכול בריאות", קוראים לזה.

יוסף ג'בארין: הרבה מידע עדכני בנושאים של בריאות.

<קריאה: במשרד החינוך או במשרד הבריאות?

יוסף ג'בארין: משרד הבריאות.

יעקב ליצמן: אמרתי לפני שהיית, שאנחנו עושים קמפיין גדול במיוחד למגזר הערבי.

יוסף ג'בארין: מה שאני אומר, שבאתר של משרד הבריאות יש הרבה מידע חיוני ומקיף ומתעדכן כל הזמן בענייני בריאות, לרבות קישורית של "הכול בריאות".

יוסף ג'בארין: הרבה מהמידע הזה רק בעברית.

יעקב ליצמן: אני רציתי למשל באידיש.

יוסף ג'בארין: אני אשמח אם יהיה גם באידיש, אבל בוא קודם כול בשפות הרשמיות ואחר כך הלאה.

יעקב מרגי: אין ספק.

יעקב ליצמן: בערבית מחויבים.

יוסף ג'בארין: לפי חוק, אבל לא כל כך מיושם.

יעקב מרגי: אורית חזון.

<אורית חזון מנדל: אורית חזון מנדל, גם מפורום ועדי ההורים היישובים יחד עם איריס.

<אורית חזון מנדל: אני גם מברכת על הוועדה הזו.

<אורית חזון מנדל: אני מברכת גם על שיתוף הפעולה עם משרד הבריאות ועם משרד החינוך.

<אורית חזון מנדל: אני ממש רואה התחלה של תהליכים טובים.

<אורית חזון מנדל: אני מאוד מקווה לא להתאכזב ושזה יקרה מהר ושבתחילת שנה הבאה כבר יהיה שינוי משמעותי במערכת החינוך.

יעקב מרגי: מבלי שההורים לא ייקחו אחריות גם כן, נכון שזה לא נוח להיות עם ילדים דעתניים ורוצים דווקא, אבל מודעות גבוהה של ההורים תשפיע גם על המערכת.

יעקב מרגי: אי אפשר בלי שיתוף פעולה.

יעקב מרגי: אי אפשר לזרוק הכול על המערכות.

<אורית חזון מנדל: זה בדיוק מה שרציתי להגיד.

<אורית חזון מנדל: באמת מדברים כאן דברים יפים ודברים נכונים, אבל שורש הבעיה כאן, אם חגי מציע איזושהי תוכנית, ועוצרים, משרד הבריאות הרי יצא בקמפיין פרסומי להגדלת המודעות למזון בריא.

<אורית חזון מנדל: התעשיינים עוצרים את זה, אז אם משרד הבריאות ובכלל המשרדים מתקפלים לתעשייה - - -

יעקב מרגי: קשובים, לא מתקפלים.

<אורית חזון מנדל: מתקפלים, כי הסירו את הקמפיין הזה, אז איך אנחנו נעלה למודעות אם אנחנו נתקפל מול התעשיינים?

יעקב מרגי: סגן השר יושב פה והוא מאלה שחטף הרבה ביקורת כשהוא התבטא על סוג מזון כזה או אחר.

יעקב מרגי: הוא שם את הדברים בקדמת הבמה.

יעקב מרגי: יש תהליכים, מה לעשות.

יעקב מרגי: הלוואי והכול היה נגיש וקל.

<אורית חזון מנדל: אז אני שואלת איך אפשר להעלות את המודעות.

יעקב מרגי: אשאל אותך שאלה.

יעקב מרגי: לו יצויר שנעבור במעבר חד ברוח הקמפיין, לתעשיות של מזון בריא וזה היה מחסל כמה מפעלים עם מאות עובדים, איך המדינה הייתה?

<ד"ר חגי לוין: זה איומי סרק.

יעקב מרגי: חגי, אתה יכול להגיד איומי סרק וזה קל לומר את זה.

יעקב מרגי: כשאתה מנהל מערכות ומקיים דיונים ואתה רוצה להגיע ליעד, הכול או לא כלום, אני מכיר פה דיונים בצד הזה של השולחן כשאנחנו מצד ארגונים, שאנחנו סוף סוף אחרי 70 שנות קיומה של המדינה מנסים לעשות שינויים כאלה ואחרים בתחום של ילדים עם מוגבלויות במערכת החינוך או בתחום של ילדים אלרגיים, הם עומדים על הרגליים האחוריות ואומרים, הכול או לא כלום.

יעקב מרגי: אני אומר, אבל אני מתקדם שני צעדים לקראת היעד.

יעקב מרגי: חכו, לא, הכול או לא כלום.

יעקב מרגי: הכול או לא כלום, לפעמים צריך גם להיות קשוב.

יעקב מרגי: לא אומר בכל מקרה.

יעקב מרגי: הכוחות הכלכליים, יש להם - - -

<קריאה: אבל באיזה מחיר?

יעקב מרגי: מידת האיזון, אני לא אומר את זה שחור או לבן, לכן כשאומרת לך הממשלה ומתכנסת ומקיימת דיונים, אומרת לה, רבותיי, כן, מדינה צריכה להתנהל יותר אחראי.

יעקב מרגי: כשאומרים לך שבאות התקנות של משרד המשפטים, ואומרים, שינוי מיידי פוגע בתקנת ההסתמכות, יש דיוני החוזים, יש מערכות שקיימות, צריך להתייחס, ואם באים התעשיינים ואומרים, תראה, זה יכול - - - , אני לא אומר שמייד להתקפל.

יעקב מרגי: צריך לקיים דיון, להתכנס.

יעקב מרגי: אני לא אומר את זה שחור או לבן.

יעקב מרגי: צריך לחשוב על המחיר.

<קריאה: אבל איזה מחיר?

יעקב מרגי: המחיר, אז השבתנו את מערכות התקשורת האלחוטית בגלל קרינה?

יעקב מרגי: לא.

<קריאה: זה לא אותו דבר.

<קריאה: אומר משרד הבריאות שהכי הרבה אנשים מתים מתזונה מזיקה.

<קריאה: בואו לטפל בזה.

יעקב מרגי: תסכמי, בבקשה.

<אורית חזון מנדל: כן, לא סיימתי.

<אורית חזון מנדל: אני חושבת שצריך שיהיה שיתוף של משרדי הממשלה לחקיקת חוק בריאות ישראל.

<אורית חזון מנדל: שתהיה פעילות משותפת ושהתוכנית של "אפשריבריא" תתרומם למעלה ותקבל תמיכה גם של כל המשרדים, שזה צריך להיות דבר משותף לכולנו.

<אורית חזון מנדל: אני חושבת שצריך להבהיר לתעשייה לייצר מוצרים בריאים, שזה יהיה הדגל, זה יהיה דבר שאנחנו מובילים אותו.

<אורית חזון מנדל: אני חושבת שברגע שהתקנות יעברו, של בתי הספר, של הקפיטריות, צריך להגדיל את הפיקוח.

<אורית חזון מנדל: צריך להגדיל את הפיקוח בכלל גם בצהרונים.

<אורית חזון מנדל: דיברנו על זה.

<אורית חזון מנדל: זה עדיין חסר.

יעקב מרגי: אתם תהיו צלע בפיקוח הזה, ההורים.

<אורית חזון מנדל: אני חושבת שכל מה שקשור לילדים, כל נושא, כל מקום שהילדים נוגעים בו, זה צריך להיות קידום מזון בריא.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: מסכים איתך.

<אורית חזון מנדל: זה בסופרמרקטים בגובה של הילדים, שהם רואים את כל המזון המזיק הזה, זה בהצגות ילדים, זה בבתי ספר, בקפיטריות ובדוכנים.

<אורית חזון מנדל: אני חושבת שאנחנו, המבוגרים, צריכים לתת להם את זה לחינוך, להגדיל את המודעות גם של ההורים, גם של הילדים לאורח חיים בריא.

<אורית חזון מנדל: כמובן ספורט.

<אורית חזון מנדל: מה שאתה אמרת זה נכון.

<אורית חזון מנדל: אני מאוד מזדהה עם מה שאתה אמרת.

<אורית חזון מנדל: החינוך לא צריך להיות פרונטלי, בצורה באמת שתשעמם אותם.

<אורית חזון מנדל: זה צריך להיות תוך כדי עשייה של ספורט, תוך כדי עשייה של יצירה, של בישול.

<אורית חזון מנדל: ממש תוך כדי יצירה, שיעבור החינוך, לא פרונטלי.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: מסכים.

יעקב מרגי: יהודית, בבקשה.

<יהודית אילני: מספר דברים אודות המצב של החינוך הגופני בחברה הערבית.

<יהודית אילני: בבתי ספר רבים חסרים בכלל אולמות ספורט.

<יהודית אילני: באותם בתי ספר בהם יש אולמות, בהיעדר כיתות הם הפכו את אולמות הספורט לכיתות מאולתרות ולכן הם לא משמשים לפעילות ספורטיבית.

<יהודית אילני: אין רשתות צל בחצרות, וילדים, במקום שיעשו את הפעילות בחצר, החצר לא מתאימה במקרים רבים, אבל גם אין רשתות צל ואז החל מאפריל עד סוף שנת הלימודים ומספטמבר עד בערך נובמבר, הפעילות לא מתקיימת בגלל השמש החזקה.

יעקב מרגי: קיימנו דיונים על זה, לא מספיק.

יעקב מרגי: לצערי הרב יש בעיות אובייקטיביות ולא אובייקטיביות רבות במגזר, שמונעות את השיפוץ.

<יהודית אילני: גם באותם מקומות שבהם בנו אולמות מרכזיים כמו למשל במג'דל כרום ובעוד מקומות שבהם אנחנו בדקנו את זה, מגיעים באותה שעה ילדים מחמישה בתי ספר יסודיים, לאולם הספורט.

<יהודית אילני: באולם אחד 200 ילדים אמורים לקיים פעילות ספורטיבית, אז גם אם יש תוספת 90 דקות, אין תוכן ל-90 דקות האלה.

יעקב מרגי: מסכים.

<יהודית אילני: בסופו של דבר לגבי בנות מתבגרות ופעילות ספורטיבית בחברה הערבית, יש איזושהי - - - וצריך לחשוב על תוכניות חינוכיות שמעודדות ספציפית לאוכלוסייה הזאת את הפעילות הספורטיבית, כי קיים חוס מתן לגיטימציה לבנות ברגע שהן נכנסות לגיל ההתבגרות, לעסוק בפעילות ספורטיבית אם זה לא במקום סגור ומוגן.

<יהודית אילני: מוכרחים להתייחס לזה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: כבוד סגן השר, לפני סיכום.

יעקב ליצמן: הסיכום אתה תיתן, אדוני, אבל שתי הערות לגבי הדיון.

יעקב ליצמן: העליתם דברים יפים וטובים ואי אפשר להגיד לא, רק מה, כשבא השר וביקש מסגן השר לדון, מה הוא צריך לעשות, הוא נכנס למשרד, יש לו דיון, יש לו זיהום, יש לו תרופות, יש לו MRI.

יעקב ליצמן: אני אסקור לכם רשימה ארוכה שהוא לא יודע מאיפה להתחיל את הבוקר טוב שלו.

יעקב ליצמן: הכול בבעיות, הכול בצרות.

יעקב ליצמן: אתן לכם דוגמא מהשבועיים האחרונים.

יעקב ליצמן: התקציב האחרון של 2019 - - - , התעקשתי על סיעוד, וקיבלתי.

יעקב ליצמן: לא משנה, יש עוד ויכוח פה ושם, אבל הממשלה אישרה את זה בסוף.

יעקב ליצמן: ברגע שאני מקבל סיעוד, זה המון כסף.

יעקב ליצמן: אוטומטית משרד האוצר, ואני אומר, בצדק, אני אומר גם על האוצר, בצדק.

יעקב ליצמן: אומר, אתה קיבלת מיליארד שקל עכשיו, אי אפשר.

יעקב ליצמן: אז קיבלתי טיפולי שיניים לזקנים וקיבלתי לזיהומים קצת, קיבלתי עוד, כל מיני דברים קטנים.

יעקב ליצמן: זה כבר לפנים משורת הדין לדבריהם, אבל אי אפשר ללכת למשהו גדול, לכן אמרתי גם קודם, גם אני רוצה למשל אחות בכל בית ספר, למה לא?

יעקב ליצמן: אספר לכם עוד דברים מה שאני רוצה, אבל מה, אני במציאות.

יעקב ליצמן: יש לי דבר אחד, אני צריך לראות מה אני מתקן.

יעקב ליצמן: יש לי כסף איקס, מה אני עושה עם זה.

יעקב ליצמן: זו אחריות של כל שר, כל אחד.

יעקב ליצמן: אפשר להגיד שאני לא צודק, אז זה הקלפי.

יעקב ליצמן: הקלפי יגיד אם אני צדקתי או לא צדקתי, באתי טוב, לא באתי טוב.

יעקב ליצמן: צריך להבין דבר אחד, יש דילמה לכל שר על האג'נדה שלו, מה הוא עושה עם הכסף, ואני אומר לכם על זה, יש לי רשימה ארוכה על כל מיני דברים.

יעקב ליצמן: לא רוצה להלאות אתכם.

יעקב ליצמן: צריך לסמוך על המשרד שעושים את המקסימום.

יעקב ליצמן: אגב, גם בסיעוד, זה לא מאה אחוז מה שרציתי, אבל קיבלתי 70% ואני שבע רצון ואני מברך על כך, ועכשיו כל שנה מעלים את זה.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה.

<ד"ר חגי לוין: הפרטת אחיות בית ספר עלתה לנו ביוקר.

<ד"ר חגי לוין: אתה צריך יותר כסף.

<קריאה: וגם חוסר יעילות.

יעקב ליצמן: הזיהום עולה לי פי עשר מזה.

יעקב ליצמן: בחדרי מיון מה שקורה היום, עולה לי פי עשר.

<קריאה: בגלל זה צריך להשקיע בתזונה.

<קריאה: 9 מיליארד שקל בשנה?

יעקב מרגי: מסכים איתך.

יעקב ליצמן: אי אפשר בבת אחת.

<קריאה: אני מסכימה.

יעקב ליצמן: אז זה מה שאמרתי, אז לאט-לאט גם קצת - - -

יעקב מרגי: גם וגם וגם.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: הוועדה מודה לכבוד סגן השר ליצמן על נוכחותו בוועדה ועל תרומתו לדיון.

יעקב מרגי: הוועדה עמדה מקרוב על העשייה המשותפת בין משרד החינוך למשרד הבריאות בתחום החינוך לאורח חיים בריא.

יעקב מרגי: הוועדה שמעה מכבוד השר על הכוונה להיכנס לטיפול ורפורמה על תחנות לטיפול באם ובילד, מה שנקרא טיפות חלב, והפעלת משמרת שנייה וכן שיפור התנאים הפיזיים של התחנות.

יעקב מרגי: הוועדה שמעה על תוכנית משרד החינוך להקיף עד 2020 את כלל בתי הספר במסגרת "אפשריבריא" ולהפכם לבתי ספר כמקדמי בריאות.

יעקב מרגי: הוועדה תקיים סיור פתע באחד מבתי הספר כדי לעמוד מקרוב על אותם בתי ספר שמוגדרים מקדמי בריאות.

יעקב מרגי: הוועדה קוראת למשרד החינוך לבחון שינויים בשיעורי החינוך הגופני, להפוך אותם ליותר מאתגרים ומהנים לתלמידים.

יעקב מרגי: הוועדה קוראת לשר החינוך לבחון כתמריץ הקמת חדרי כושר בבתי ספר שיצטיינו כבתי ספר מקדמי בריאות על מנת לתמרץ את שאר בתי הספר.

יעקב מרגי: תם ולא נשלם.

יעקב מרגי: נמשיך לעקוב ונמשיך לקיים דיונים בנושא הזה.

יעקב מרגי: תודה רבה לכולם.