ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 552, 2018-01-30 11:15

נאוה בוקר: שלום לכולם, אנחנו מתחילים את הדיון המהיר בוועדת הפנים והגנת הסביבה בנוגע להצעתם של חברי הכנסת איל בן ראובן, מיכל רוזין ושרון השכל בנושא: זיהום קשה בנחל אלכסנדר מהווה סכנת חיים לבעלי החיים ותושבי האזור.

נאוה בוקר: חבר הכנסת איל בן ראובן, אנא הצג את הדברים בבקשה.

איל בן ראובן: בוקר טוב, תודה ליושבת ראש הוועדה על הדיון המאוד חשוב הזה.

איל בן ראובן: אנחנו עוסקים פה בצורה פרטנית וממוקדת באמת בנושא נחל אלכסנדר.

איל בן ראובן: לאנשים בגילי נחל אלכסנדר זה עוד מקום שהייתי בא עם ההורים שלי למקום יפה כזה עם דגים וכייף ומשחקים על גדות הנחל, וצבים ודברים יפהפיים.

איל בן ראובן: אנחנו יודעים שבמעלה הדרך קרו לו הרבה דברים לא טובים וגם דברים כן טובים, כן טיפולים כאלה ואחרים.

איל בן ראובן: זה ברמה הפרטנית.

איל בן ראובן: ברמה האסטרטגית הכוללת, וזה אני אומר פה, כרגע לא נתמקד בזה, אבל כל סוגיית השפכים שרצה מאזור יהודה ושומרון, מגב ההר לעבר שטח השרון בכלל וגם מזרחה, גם לשם יש בעיה, לכיוון בקעת הירדן וכו'.

איל בן ראובן: יש בזה הרבה מאוד לקונות והרבה מאוד בעיות.

איל בן ראובן: אני באתי היום בעיקר לשמוע יתרונות.

איל בן ראובן: נמצא פה רני, ראש המועצה האזורית עמק חפר, שהם הלב של הבעיה ואני מניח שגם אתה תיכף תציג בכמה נקודות בצורה הכי פרטנית, אבל ברור שנחל אלכסנדר היום הוא מוקד של שפכים מאוד בעייתיים, מאזור נחל שכם, וכל האזור סופח אליו שפכים רעים מאוד, כשמעבר לזה גם פתרון מט"ש יד חנה שבזמנו היה איזה פאר יצירה, אם אני מבין נכון, נבנה לצורך זמני לקליטה - - -

<קריאה: מתקן חירום.

איל בן ראובן: מתקן חירום שאמור לקלוט כ-9,500 מ"ק ביום, והיום בפועל עומד על סדרי גודל של 19,000, משהו כזה, של מ"ק, כלומר ברור שהוא לא עומד במעמסה, הוא נשטף.

איל בן ראובן: זאת לצד תופעה נוספת של כל סוגיית תעשיית שמן הזית והתוצרים שלה, שגם הם מייצרים - - -

נאוה בוקר: גורמים נזק.

איל בן ראובן: גורמים נזק מאוד חמור, סתימות וכו' וכו', והתוצאה בסופו של דבר היא רעה.

איל בן ראובן: יש החלטת ממשלה שאמורה לטפל בעניין, אבל היא מדברת על פתרונות לעוד ארבע-חמש שנים גם אם נורא ימהרו בעניין הזה, ואני רוצה פה לשאול את בעלי המקצוע ולשמוע תשובות, מה עושים, מה שנקרא, מה עושה פדרו מחר בבוקר?

איל בן ראובן: אנחנו לא יכולים להמשיך עם התופעה הנוראית הזאת ובאמת באנו הנה לקבל תשובות ולוודא שגם, א', יש תשובות ו-ב', שיש פה אמיתית ניסיון לקיים לצורך העניין החלטת ממשלה שאומרת, צריך לפתור את הבעיה ומהר.

נאוה בוקר: לא לחכות שנים.

נאוה בוקר: ולכן צריך גם יהיה לעקוב ולראות שבאמת התהליכים, ואני מקווה שנקבל פה תשובות, שהתשובות האלה גם מתממשות, ואנחנו מתכוונים להיאבק בכך, לעזור לרני לעזור לאנשים.

נאוה בוקר: אז לפני שנשמע באמת את גורמי המקצוע, אנחנו נשמע את חברי הכנסת שהגישו את הבקשה.

נאוה בוקר: חברת הכנסת מיכל רוזין, בבקשה.

מיכל רוזין: אני רק רוצה להוסיף קודם כול את האהבה שלי כמובן לנחל אלכסנדר של כולנו, אבל חייבים לציין שזה לא רק נחל אלכסנדר, זה נחלים רבים.

מיכל רוזין: יש פה רשימה שלמה של נחלים שמזדהמים או בפוטנציאל להזדהם מהתופעה.

מיכל רוזין: אני אזכיר שדוח מבקר המדינה קבע במפורש והראה את המחדל בעצם של חוסר שיתוף הפעולה בין גורמי הממשלה אצלנו ובשיתוף הפעולה בינינו לבין הפלסטינים כדי לפתור את התופעה.

מיכל רוזין: דוח מבקר המדינה גם המליץ להקים צוות שיטפל בעניין.

מיכל רוזין: אחד הדברים שהכי מטרידים אותי זה צוות בין-משרדי.

מיכל רוזין: כשאומרים צוות בין-משרדי זה אומר שאף אחד לא אחראי.

מיכל רוזין: כולם אחראים ביחד, שאמנם זה מודל פמיניסטי נפלא שאני מאמינה בו באופן אישי ומיישמת אותו בחיי, אבל כנראה שזה קשור לגורמי הממשלה כפי שהם פועלים היום.

מיכל רוזין: זה לא תמיד עובד ולכן צריך לדעת מי הגורם האחראי, בין אם זה המשרד להגנת הסביבה, בין אם זה המינהל האזרחי.

מיכל רוזין: אני לא יודעת מי צריך להיות אחראי על זה.

מיכל רוזין: אני חושבת שאולי נבין מהדיון פה מי צריך להיות אחראי.

מיכל רוזין: בסוף צריך להיות גורם אחד שהוא האחראי, הוא מתפעל את הכול.

מיכל רוזין: ברור שהוא צריך לעשות את זה בשיתוף עם כל הגופים, עם כל הגורמים השונים, כי יש פה באמת הרבה ידיים בתוך הסיפור הזה, אבל לא יכול להיות שלא יהיה גורם אחד שעליו, א', אנחנו נוכל לפקח ולבוא בטענות ולשאול מה עשית עד כה, כי בעצם עכשיו אין לנו גורם אחד, אין לנו כתובת אחת לפנות אליה בשאלה מה נעשה.

מיכל רוזין: אחד יגיד, אני עשיתי ככה - - -

נאוה בוקר: אולי המשרד להגנת הסביבה.

מיכל רוזין: כן, אבל המשרד להגנת הסביבה אומר, מה את רוצה, אני פניתי למינהל האזרחי, המינהל האזרחי לא עשה.

מיכל רוזין: אני פניתי למשרד הביטחון, משרד הביטחון יגיד, אנחנו פנינו לפלסטינים.

מיכל רוזין: צריך גורם אחד שהוא האחראי, הוא צריך לתת לנו את הדין וחשבון והוא צריך לתפעל את כל, בין אם זה יהיה צוות ובין אם זה יהיה בצורה אחרת.

מיכל רוזין: הוא צריך לתפעל את כל הגורמים ובסופו של דבר לתת לנו עדכון מה השתנה, מה התפתח.

מיכל רוזין: הפעם האחרונה שזה קרה עד כמה שאני יודעת, היה נובמבר.

מיכל רוזין: לא בטוחה מה קורה עכשיו עם ההצפות ועם תודה לאל הרבה מאוד מים שמציפים את הנחלים.

מיכל רוזין: אמרה לי מישהי שהיא הייתה דווקא חברת מפלגתך, שהיא טיילה בשבת בנחל אלכסנדר ושהיה מדהים ונפלא, אז תיכף נשמע באמת האם מזג האוויר האחרון שבא עלינו לטובה השפיע או לא, אבל אין ספק שזה יקרה שוב.

מיכל רוזין: זה קרה בנובמבר, זה יקרה שוב, אנחנו יודעים.

מיכל רוזין: זו מן כרוניקה ידועה מראש.

מיכל רוזין: אנחנו צריכים לצפות ולהיערך ולפתור את הבעיה.

נאוה בוקר: אני חושבת שזה מאוד נכון מה שאת אומרת, שצריך שיהיה גורם אחד שהוא ירכז את כל הנושא הזה ויטפל בו, אחרת לא מגיעים לשום דבר.

נאוה בוקר: חברת הכנסת יעל כהן-פארן, את רוצה לומר כמה מילים?

יעל כהן-פארן: אני רק מצטרפת כמובן לברכות על הדיון.

יעל כהן-פארן: אני גם באתי לשמוע.

יעל כהן-פארן: אני רק רוצה להוסיף ולומר שברור שיש כאן בעיה סביבתית שהיא חוצת גבולות ואנחנו נדרשים פה להתמודד עם מצב מאוד מאתגר, קשה ובלתי אפשרי לעיתים, של אין תקשורת עם מי - - -

מיכל רוזין: לטבע אין גבולות.

יעל כהן-פארן: לטבע, ברור שאין גבולות.

יעל כהן-פארן: המים זורמים.

מיכל רוזין: בני אדם שמים גבולות.

יעל כהן-פארן: והאוויר עובר, וכשאי אפשר לדבר, אז זה מביא לתוצאות קשות ולעיתים אנחנו רואים את זה בשריפות וזיהום אוויר.

יעל כהן-פארן: פתרנו את זה, אבל גם כן לא בשיח.

יעל כהן-פארן: אני אומרת שהדרך האמיתית לפתור את הדברים היא בהידברות ושיח שכרגע כיום אין ברמה הארצית, אז אולי ברמה המקומית אפשר לקוות שאולי יכול להיווצר שיח שיביא לפתרון.

יעל כהן-פארן: אני רוצה באמת לשמוע את הגורמים, עד כמה חמורה הבעיה השנה, איך מתמודדים, וגם באמת עד כמה שמים לפתחם של כל המפעילים של בתי הבד שיטות טכנולוגיות יותר טובות.

יעל כהן-פארן: ברור שזה טיפה עולה כסף, אבל עדיין זו בעיה סביבתית קשה ועמוקה שמשפיעה על כולנו.

יעל כהן-פארן: תודה רבה.

נאוה בוקר: אנחנו נתחיל באבי אוזן מרשות הטבע והגנים.

נאוה בוקר: רק הגדרת תפקיד בבקשה.

<אבי אוזן: אני אקולוג בחטיבת המדע, מתעסק עם נחלים ומעיינות.

<אבי אוזן: נחל אלכסנדר סובל ממצוקות קשות, מזיהומים ממקורות שונים.

<אבי אוזן: העקר הוא אחד הבולטים אבל הוא לא היחיד.

<אבי אוזן: יש זרמים גם מיו"ש וגם זרמים שעדיין בתוך תחום מדינת ישראל, שלא טופלו עדיין בצורה טובה.

<אבי אוזן: אני יודע שיש עכשיו תוכנית ורצון והשקעות על מנת לשחרר את הנחל מהצל של הזיהום ולהחזיר לו את קדמותו.

<אבי אוזן: המשפט שאני אסכם איתו, ההשקעות צריכות להיות כאלה שיהיה טיפול כולל בכל הזרמים, כולל אפשרות וגמישות לטפל בזרמים שמפריעים לתהליך הביולוגי, כדי שלא יהיה מצב שכל פעם שיש איזושהי בעיה במט"ש, הנחל סופג מחדש את הקולחים האלה, זאת אומרת צריכה להיות מערכת של טיפול וגם מערכת של אגירת ביניים כמו שלדוגמא עושים עכשיו לעקר, שאוגרים אותו במאגרים, בגלל שאנחנו יודעים שהזרמים האלה הם זרמים בעייתיים, לא צפויים, ולכן המערכת חייבת להיות בנויה כך שהיא תוכל לספוג את השינויים האלה וליישר אותם דרך המט"ש, ושכל הקולחים האלה ילכו לניצול.

נאוה בוקר: אוקי, תודה רבה.

נאוה בוקר: של מי המצגת?

<קריאה: שלי.

<קריאה: אני נמצא כאן מטעם בית הספר למדעי הים במרכז האקדמי רופין.

<קריאה: אנחנו לצורך העניין האחות והרופא של הנחל במובן הזה שאנחנו מנתרים אותו ויודעים מה לחץ הדם שלו 24/7 כבר ארבע שנים.

נאוה בוקר: רק תאמר את שמך בבקשה לפרוטוקול.

<אריאל אלסנר: אריאל אלסנר.

<אריאל אלסנר: אני אחראי מדע ומדיניות בצוות המחקר שחוקר את הנחל.

מיכל רוזין: הוא נבדק, הנחל, יותר מאיתנו.

<אריאל אלסנר: במובן הזה, נכון.

<אריאל אלסנר: אני אציג מצגת קצרה.

<אריאל אלסנר: אני אגיד כמה מילים קצרות כדי להבין.

<אריאל אלסנר: אנחנו חוקרים את הנחל הזה מטעם "יד הנדיב".

<אריאל אלסנר: ישנו מחקר ארוך טווח שנעשה כבר ארבע שנים.

<אריאל אלסנר: אנחנו מודדים הרבה מאוד מדדים.

<אריאל אלסנר: אנחנו מתמקדים במורד הנחל, אבל אנחנו יודעים לתת גם נתונים על מה שקורה במעלה שלו.

<אריאל אלסנר: כמו שאמרו דובריי, הנחל הוא במצב רע מאוד.

<אריאל אלסנר: הנחל חולה.

<אריאל אלסנר: הנחל הוא נחל מת.

נאוה בוקר: בבקשה, בוא נתחיל עם המצגת.

<אריאל אלסנר: כמו שאמרו קודם, הבעיה היא שפכי הרש"פ.

<אריאל אלסנר: 24/7 הרש"פ מזרימים מכל הבא ליד.

נאוה בוקר: כן, באמת אף אחד לא דיבר על זה.

נאוה בוקר: נכון.

<אריאל אלסנר: זה המקור לבעיות הזיהום של הנחל.

<אריאל אלסנר: אני אומר בוודאות ויאשרו את זה גם מנהל רשות הניקוז.

<אריאל אלסנר: אין בעיית זיהום מהצד שלנו.

<אריאל אלסנר: 99% מהזיהום מגיע מהרשות הפלסטינית.

נאוה בוקר: מערים פלסטיניות.

<אריאל אלסנר: אנחנו מדברים על שני זרמים, נחל תאנים בפלג יד חנה שמוביל את שפכי העיר טול כרם, מכל הבא ליד ואני מצטער להגיד, לעיתים אנחנו לא יודעים אם זה הולכי על 2 או הולכי על 4 שמגיעים לנחל.

<אריאל אלסנר: גרוסת מחצבות, ממסים אורגניים, חומרי הדברה, פסולת, הכול זורם לצד הישראלי.

<אריאל אלסנר: נתוני הבסיס: נפח העקר.

<אריאל אלסנר: הדיון הזה התכנס סביב העקר.

<אריאל אלסנר: העקר הוא סימפטום.

<אריאל אלסנר: נפח העקר במהלך השנה הוא זעיר ורוב הקולחין שזורמים בנחל - - -

יעל כהן-פארן: הנושא הזה טופל?

<אריאל אלסנר: לא, הוא לא מטופל.

<אריאל אלסנר: הטיפול צריך להיות במקור.

יעל כהן-פארן: זה ברור, אבל אתה אומר, הוא זעיר.

<אריאל אלסנר: הוא זעיר ביחס לסך הכול הקולחין והביוב שזורם לנחל.

<אריאל אלסנר: הוא קורה בערך חודשיים בשנה, כשבתקופת המסיק שמתחילה בספטמבר ונגמרת בערך בנובמבר, הכול מוזרם אלינו.

<אריאל אלסנר: בדרך כלל המט"ש לא מסוגל להתמודד עם העקר והתוצאה היא שהוא מטפל בחלק, והיתר זורם כמעט גולמי.

מיכל רוזין: מה זה מט"ש?

<אריאל אלסנר: מט"ש – מתקן טיהור שפכים.

<אריאל אלסנר: יכולת האיגום היום כדי שנוכל לטפל בעקר, ואני מדגיש, זה רק סימפטום, כל יום זורמים גם הרבה דברים אחרים, היא בערך לשלושה שבועות שאנחנו מסוגלים לאגור את העקר כדי שלא יזרום בנחל, כאשר מצד שני העקר זורם חודשיים, אז יש לנו שלושה שבועות מול חודשיים שאנחנו יכולים - - -

נאוה בוקר: אם אני מבינה נכון, העקר זה הזיהום - - -

<אריאל אלסנר: העקר זה תוצרי הלוואי של מסיק הזיתים.

<אריאל אלסנר: יש את השמן, יש את הגפת, יש את העקר.

יעל כהן-פארן: אבל בחודשיים שהוא זורם הוא כמות משמעותית מאוד מהזיהום?

<אריאל אלסנר: לא, הוא כלום.

<אריאל אלסנר: הוא אלפית.

<אריאל אלסנר: הוא 7,000 קוב לחודשיים.

יעל כהן-פארן: אז מה המזהמים העיקריים?

<אריאל אלסנר: אמרתי קודם, זה שפכים, זה ממסים אורגניים, זה שפכים סניטריים, זה מכל הבא ליד.

<אריאל אלסנר: הכול זורם לשם.

<אריאל אלסנר: בסוף זה גם מגיע לים.

יעל כהן-פארן: ברור.

<אריאל אלסנר: אז מה שאמרתי מקודם, הנחל במצב ירוד כל השנה.

<אריאל אלסנר: העקר הוא הקש ששובר את גב הגמל.

<אריאל אלסנר: כשהעקר מגיע, הוא כנראה יוצר איזושהי סינרגיה עם הקולחין השוטפים שזורמים בנחל ומביא לתמותה גדולה, כשהפתרון האידיאלי לעקר הוא הטיפול במקור, זה איסוף שלו מבתי הבד.

<אריאל אלסנר: בתי הבד, אני בטוח שבני אלבז יוכל להגיד את זה, ממופים.

<אריאל אלסנר: יודעים בדיוק מה הם בתי הבד בצד הפלסטיני.

<אריאל אלסנר: זה משהו כמו 24-25 בתי בד, חלקם גדולים, חלקם קטנים, סליחה על הביטוי, לא מסתכלים לכיוון שלנו ומזרימים את התוצרים - - -

מיכל רוזין: כולם באזור שכם?

<אריאל אלסנר: הרוב באזור שכם, אני חושב.

<אריאל אלסנר: בני אולי יודע את זה יותר מדויק.

נאוה בוקר: טול כרם?

<בני אלבז: שכם וטול כרם.

נאוה בוקר: זאת אומרת, יש לנו פגיעה אקולוגית קשה כתוצאה - - -

<אריאל אלסנר: יום יום.

<אריאל אלסנר: יום יום מוזרמים השפכים האלה, כשהמטרה היא לטפל בזה.

נאוה בוקר: אם אני אגיד טרור אקולוגי, אז יקומו פה החברים.

נאוה בוקר: ממש טרור אקולוגי.

<אריאל אלסנר: כשהמטרה היא לטפל בזה באמצעות אותו מתקן טיהור שפכים גדול שהמדינה התחייבה לממן ב-300 מיליון שקלים וזה מונח בידיים של המועצה האזורית עמק חפר, שנמצא פה ראש המועצה.

איל בן ראובן: הוא גם ייתן מענה לסוגיית העקר?

<אריאל אלסנר: אמור.

נאוה בוקר: בסדר גמור.

נאוה בוקר: תודה רבה.

נאוה בוקר: אלמון ניסים, מנהל רשות הניקוז שרון.

<ניסים אלמון: שלום.

<ניסים אלמון: אנחנו מתמודדים הלכה למעשה יום יום בביצוע, לא בתיאוריה ולא בדיבורים.

<ניסים אלמון: הידע שלנו הוא מהתנסות לאורך השנים מתוך זה שפשוט אנחנו 'אוכלים' את הסיפור הזה הרבה שנים.

<ניסים אלמון: אני מסתכל על התמונה הזאת בשלושה שלבים: השלב הארוך של בניית המט"ש, שאז דיברנו בוועדת ביקורת המדינה לפני כמה חודשים שהיינו כאן, ודובר על זה שהמט"ש הזה יקום בערך בעוד חמש שנים, יתחיל לפעול, ואמרתי שאני אשמח וארקוד אם זה אכן יקרה במועד.

נאוה בוקר: חמש שנים זה הרבה זמן.

<ניסים אלמון: חמש שנים, אני מוכן.

<ניסים אלמון: זה צריך לקרות, אבל ישנה כרגע מעכשיו ועד עוד חמש שנים, יש לי שני שלבים שצריך לטפל בהם: השלב הראשון זה העתקת תחנת הסניקה של אירתח שכבר אושרה ותוקצבה לפני שנים, לקחת את הביוב הזה במקום שיזרום לנחל תאנים ואנחנו מתמודדים עם הסכירה שלו ועם הטיפול שלו לאורך השנים, להעביר את זה למט"ש של יד חנה.

<ניסים אלמון: זה היה צריך לקרות לפני הרבה שנים.

איל בן ראובן: תסביר רגע על מה אתה מדבר.

<ניסים אלמון: ישנה תחנת סניקה של הביוב מדרום לטול כרם, שנקראת אירתח, איפה שמעבר הגבול בינינו לבין הרשות הפלסטינית, בטול כרם.

<ניסים אלמון: התחנה הזאת מחובלת כל חודש.

<ניסים אלמון: היא בצד הפלסטיני.

איל בן ראובן: מי מפעיל אותה?

<ניסים אלמון: מפעיל אותה איזה פלסטיני שכל פעם שהוא מחבל, הוא מקבל 500 שקל כדי שיאפשר לאנשי עמק חפר להיכנס לטפל.

נאוה בוקר: זאת אומרת, זה נזק במזיד שנעשה.

<ניסים אלמון: נזק במזיד.

<ניסים אלמון: כל פעם שחסר לו 500 שקל, הוא מחבל.

<ניסים אלמון: נותנים לו 500 שקל, הוא נותן לקבלן של עמק חפר להיכנס לתקן אותה וככה זה קורה לאורך הזמן ובינתיים אנחנו מקבלים את כל הביוב של התחנה הזאת לתוך נחל תאנים.

<ניסים אלמון: רשות הניקוז סוכרת כדי לעצור הביוב בשטח קטן וכדי לטפל בו.

<ניסים אלמון: לפעמים אנחנו מצליחים ולפעמים אנחנו לא מצליחים.

<ניסים אלמון: נחל תאנים זה יובל של נחל אלכסנדר.

יעל כהן-פארן: אתם סוכרים את הנחל ואז מעבירים את מה שנעצר בסכר למט"ש יד חנה?

<ניסים אלמון: לא מעבירים.

יעל כהן-פארן: אז מה עושים עם זה?

<ניסים אלמון: אנחנו מטפלים, מרססים נגד יתושים וכל זה, וזה פשוט מתאדה ומחלחל למי התהום שלנו.

<קריאה: אין קשר בין נחל אלכסנדר לנחל תאנים.

<אריאל אלסנר: בטח שיש קשר, זה יובל של נחל אלכסנדר.

<קריאה: הוא זורם במורד ומתחבר לאלכסנדר - - -

<ניסים אלמון: הוא מתחבר לאלכסנדר.

<קריאה: הוא לא מתחבר.

<ניסים אלמון: חברים, אנחנו רשות הניקוז ואנחנו מנהלים את הרשות ואת הנחלים, לא אף אחד אחר.

נאוה בוקר: הוא יודע בדיוק מה קורה שם.

<ניסים אלמון: נחל תאנים זה עורק יובל ראשי של נחל אלכסנדר.

מיכל רוזין: אחד מיובליו העיקריים של נחל אלכסנדר.

<ניסים אלמון: והוא מגיע לנחל אלכסנדר.

<קריאה: זה לא אומר שזה נכון.

<קריאה: אני רק קראתי מה כתוב ב'גוגל'.

<קריאה: לא תמכתי בעמדה כזאת או אחרת.

<ניסים אלמון: חברים, חבל על הזמן.

נאוה בוקר: חברים, בואו נתקדם.

נאוה בוקר: תנו לו בבקשה שני משפטים לסיים.

<ניסים אלמון: את התחנה של אירתח צריך להעביר אותה מהר מעבר לקו הירוק ולהעביר את הביוב של התחנה הזו למכון הטיהור.

נאוה בוקר: נעשו צעדים בעניין הזה?

<ניסים אלמון: כן.

<ניסים אלמון: יש תכנון ויש תקציב אבל צריך לבצע.

<ניסים אלמון: משום מה זה לא מתבצע.

<אריאל אלסנר: זה אמור לצאת לעבודה, למיטב הבנתי וידיעתי, ממנהל החברה הכלכלית עמק חפר שדואגת לזה, שזה יוצא לעבודה, זה כבר - - -

נאוה בוקר: אוטוטו.

נאוה בוקר: אני שמחה לשמוע.

<ניסים אלמון: אנחנו מקווים שזה יהיה כך.

<ניסים אלמון: עכשיו יש נושא של מה קורה עוד בנחל אלכסנדר בטווח הזה של החמש שנים עד שמכון הטיהור.

<ניסים אלמון: אנחנו מקבלים את הזיהום לאורך הנחל.

<ניסים אלמון: מנחל שכם עובר, מגיע לנחל אלכסנדר.

<ניסים אלמון: עובר שם חוץ מהביוב והעקר בחודשים של העקר, עובר שם הרבה מאוד סדימנטים של הטיפול באבן ובזה שנעשה לאורך הציר הזה של נחל שכם עד שכם עצמה, חוץ מהביוב והמוצא של שכם וחוץ מהבוצה שהם מעבירים ממכון הטיהור שנמצא על יד ראמין, מערב - - -

נאוה בוקר: אני מבינה שהיו גם זיהומים מדלקים.

<ניסים אלמון: דלק, שמנים, מוסכים, הכול זורם, מפעלים, מתכות כבדות.

<ניסים אלמון: הכול זורם וזה שוקע בנחל שכם ושוקע בנחל אלכסנדר.

נאוה בוקר: אוקי.

<ניסים אלמון: רשות הניקוז מוציאה את הבוצה הזאת וצריכה לפנות אותה לאתר פסולת רעילה, וזה עולה הון עתק.

<ניסים אלמון: אדוני, חבר הכנסת, אמרתי לך שהם מוציאים לנו את הנשמה.

<ניסים אלמון: רשות הניקוז מוציאה כסף.

מיכל רוזין: מי זה "הם", רשות הניקוז?

<ניסים אלמון: הם, אני אגיד לך, מנהלת הביוב הארצית.

נאוה בוקר: יש נציג של המינהלת פה?

<ניסים אלמון: אנחנו מוציאים ומכתיבים לנו כמה להוציא, מתי להוציא ומתי נשלם לכם.

<ניסים אלמון: בישיבה הקודמת אמרתי לך, אנחנו הוצאנו בוצה בהיקף של מיליון שקל על חשבון רשות הניקוז, במאי-יוני השנה.

<ניסים אלמון: עד היום לא קיבלנו את הכסף.

נאוה בוקר: אני לא מבינה כמה גופים מטפלים בביוב הניקוז.

נאוה בוקר: זה לא יאומן.

נאוה בוקר: אני אשמח אם תגיב לדברים, אדוני מהמינהלת.

נאוה בוקר: מה השם?

נאוה בוקר: אתה יכול להציג את עצמך?

<ליאוניד מריאכין: שמי ליאוניד מריאכין, אני מהנדס במינהלת הביוב.

<ליאוניד מריאכין: א', רציתי לתקן.

<ליאוניד מריאכין: תחנת השאיבה אירתח הושבתה ואושרה הנדסית, אבל אין אישור הנדסי להקמה, כי טרם אושר באישור הסטטוטורי בוועדה המקומית של לב השרון.

<ליאוניד מריאכין: דבר שני, צריך פשוט להבהיר את הנושא.

<ליאוניד מריאכין: הכסף שמגיע, מגיע מקיזוז פלסטינים על סמך של המלצה של מנכ"ל משרד האוצר לגורמים מקבילים של משרד האוצר ברשות הפלסטינית.

<ליאוניד מריאכין: אנחנו כגורם המקצועי מטעם מדינת ישראל ממליצים לקיזוז למשרד האוצר, שהם יתנו את האישור כמו שאמרתי.

<ליאוניד מריאכין: ככה אנחנו פועלים במהלך כל השנה.

יעל כהן-פארן: רגע, רגע, הדברים שאתה אומר הם לא ברורים מספיק.

נאוה בוקר: אני מנסה להבין את מה שאתה אומר.

נאוה בוקר: זה לא ברור.

<ליאוניד מריאכין: כל דרישת תשלום שמתקבלת על קיזוז של הזיהומים של שפכי פלסטינים במדינת ישראל, שזה לא רק כאן, קורה בשבע או שמונה מוקדים נוספים בהיקפים עוד יותר גדולים, אפשר לציין, כמו שוקת, כמו למשל בג'נין, כמו בקלקיליה, כמו בנחל חנון, הכול מתבצע על סמך קיזוז כספי פלסטינים ברמה של מנכ"ל משרד האוצר מול מקבילים שלו ברשות הפלסטינית.

<ליאוניד מריאכין: אנחנו כגורם המקצועי שקיבלנו מנדט לאשר את החשבונות, אנחנו מאשרים בסך של 100-120 מיליון שקל כל שנה תשלומי קיזוז.

<ליאוניד מריאכין: זה תשלומים לא קטנים, שאנחנו גם אומרים שזה בסופו של דבר צריך להיבדק ברמה שהיא יותר גבוהה.

איל בן ראובן: אז למה הכסף הזה לא הולך למי שעושה את העבודה?

נאוה בוקר: אז למה לא מקדמים את הנושא?

יעל כהן-פארן: כל דבר בעיטוף כזה.

יעל כהן-פארן: הכול לאט-לאט.

<ליאוניד מריאכין: לא לאט-לאט.

<ליאוניד מריאכין: אני רוצה לציין שלמשל עמק חפר, יושב ראש המועצה יכול להצדיק שכל חודש המועצה מקבלת בין 2.5 ל-3 מיליון שקל כשעון שוויצרי.

<ליאוניד מריאכין: הכסף מועבר בהתאם.

<ליאוניד מריאכין: רשות הניקוז שרון, אנחנו דרשנו באמצעות החברה, שלא קיימים חשבונות עם קבלות, שאנחנו צריכים לקבל ולצרף, כי לא ניתן להגיש למנכ"ל משרד האוצר חשבונות על סמך חישובים שלא כחוק.

<ליאוניד מריאכין: במידה שיושלמו כל הדרישות כמו שאנחנו דורשים מכל הגורמים, כמו שעושה גם עמק חפר, ככה כל התקציבים יאושרו באופן מיידי ויועברו, כי מבחינתנו אנחנו צריכים את ההעברות וההשלמות בירוקרטיות אפשר להגיד.

איל בן ראובן: אז מה אתה אומר, הבעיה היא בעיית קבלות?

<ליאוניד מריאכין: מה שבסופו של דבר שר האוצר יכול על סמך המלצה הנדסית לקבל.

נאוה בוקר: אז מה אתה רוצה להגיד, שאתה לא מקבל מהם את - - - ?

<ליאוניד מריאכין: אנחנו דורשים ולא קיבלנו עד עכשיו.

<ליאוניד מריאכין: אנא תשלימו.

נאוה בוקר: אדוני רשות הניקוז, אנא ממך.

<ניסים אלמון: אני לא מכיר אותך, אני לא רוצה להגיב.

<ניסים אלמון: גבירתי, לנו יש ניסיון של שנים.

<ניסים אלמון: החברים היקרים האלה מינו מהנדס חיצוני שיבקר.

<ניסים אלמון: בסדר, אין לנו בעיה, תבקר, רק הוא מכתיב לנו כמה כסף להוציא החודש וכמה כסף להוציא בחודשיים הבאים.

<ליאוניד מריאכין: אני מתנגד לזה, זה לא קורה.

<ניסים אלמון: החשבונות עברו, כולל כל השקילה בכניסה למשקל של הטונות.

<ניסים אלמון: כל משאית ומשאית נשקלה והכול עבר אליהם.

<ניסים אלמון: מסתבר שהאתר שלו, שהכול נשלח במייל, הוא אומר לנו, לא מקבל, לא מקבל.

<ניסים אלמון: מסתבר שהמייל שלו עמוס והוא לא מקבל את הדואר שלנו במשך חודשיים.

נאוה בוקר: חברים, זה לא נושא הדיון.

נאוה בוקר: חבל שגלשנו.

נאוה בוקר: אני מבקשת משניכם אחרי הדיון הזה, פנים מול פנים, תנסו לפתור את הבעיות הבירוקרטיות המגוחכות האלה, כי זה באמת מגוחך.

נאוה בוקר: זה לא צריך לקרות כך.

נאוה בוקר: תקצרו תהליכים אתם, תנסו להקל עליהם כמה שאפשר.

<ניסים אלמון: אני רוצה לציין, החלק הזה של העבודה בשטח וטיפול בנחל ובכל הזרימות, אנחנו חייבים לעשות אותם, אין לנו ברירה.

<ניסים אלמון: אני לא יכול להיות תחת ביקורת, שיבוא איזה מהנדס זר שהוא רוצה לייצר לו עבודה ולהגיד לי, עכשיו אתה לא מוציא.

<ניסים אלמון: אנחנו רוצים לטפל רצוף לפי הידע שלנו, לפי היכולת שלנו ולפי מה שאנחנו מכירים, כי אף אחד לא מכיר את המערכת יותר טוב מאיתנו, ולכן בקטע הזה של הטיפול של הטווח הקצר, המיידי, כל שנה במשך כל השנה, זה חייב להיות ברור לכולם.

<ניסים אלמון: אנחנו עושים את זה ולא שואלים אף אחד, והם ידאגו להעביר לנו את הכסף, זה מה שאני רוצה להגיד, עד שהפתרון הכללי יקרה.

נאוה בוקר: בהחלט.

נאוה בוקר: אמיר ארז, המשרד להגנת הסביבה.

<אמיר ארז: נשאלה שאלה קודם על ידי חברי הכנסת, מי מתכלל את העבודה מול דוח מבקר המדינה.

<אמיר ארז: אנחנו אחרי הדוח הגבנו לדוח ואמרנו שאנחנו נתכלל.

<אמיר ארז: נדמה לי שזה היה בחדר הזה, משרדים אחרים אכן התנפלו עלינו, מה פתאום אתם קופצים בראש ומתכללים.

נאוה בוקר: זה התחום שלכם.

<אמיר ארז: זה תחום שלנו, אבל עוד פעם, זה נכון שהמשרד לא יכול לקחת סמכויות למישהו אחר, אבל לתכלל עבודה, להיות מרכז העבודה, עשינו את זה ויש כמו שנאמר, טיוטת החלטת ממשלה של זיהום חוצה גבולות.

<אמיר ארז: אני לא אפרט את הפרטים, אבל זה לא קל היה כמו שאמרת, לעבוד מול משרד הביטחון ומול מינהל אזרחי ומול ראש מינהל אזרחי ומול משרד האנרגיה ומול רשות המים, אבל עשינו את זה והטיוטה כמעט גמורה.

מיכל רוזין: את המחלוקות האלה הכרת?

<אמיר ארז: בוודאי.

מיכל רוזין: אתם מתכללים, אתם פותרים?

מיכל רוזין: אני לא רואה פה פתרון.

מיכל רוזין: תקציבים לא הועברו.

<אמיר ארז: בסופו של דבר הרעיון היה למפות.

מיכל רוזין: מינהל לפיתוח טוען, לא נעשו דברים.

<אמיר ארז: לא, זה דברים אחרים.

<אמיר ארז: כל נושא הקיזוז הוא לא קשור, הוא דבר שמתבצע כבר הרבה שנים וכנראה שיש כאן איזה כשל, אבל זה לא העניין שלנו.

נאוה בוקר: זה לא כנראה, יש כאן כשל רציני מאוד.

<אמיר ארז: אבל זה לא קשור למשרד להגנת הסביבה.

נאוה בוקר: אני עכשיו בודקת עם היועצת המשפטית של הוועדה, האם אנחנו כוועדה יכולים להטיל על המשרד לרכז את הנושא ולבוא אלינו - - -

<קריאה: הוא מרכז.

<אמיר ארז: לא את הקיזוז.

נאוה בוקר: את יודעת, אנחנו צריכים שיהיה לנו גורם אחראי.

נאוה בוקר: זה מאוד תמוה בעיניי למה המשרד להגנת הסביבה לא הגורם האחראי בנושא הזה.

<אמיר ארז: בנושא של הקיזוז?

<אמיר ארז: כי הייתה החלטה שלא.

<אמיר ארז: ההחלטה היא כמו שליאוניד תיאר.

<אמיר ארז: הם מקבלים את הבקשות ובוחנים אותן מקצועית.

<אמיר ארז: שואלים אותנו גם רשות המים האם אנחנו מכירים את הזיהום הזה ומה עמדתנו, ואנחנו אומרים את עמדתנו.

<אמיר ארז: אני לא מכיר פעם אחת שאמרנו שמנסים לעבוד על המדינה.

<אמיר ארז: ניסים לא מנסה לעבוד על המדינה, אבל כל המנגנון הוא מול משרד האוצר.

נאוה בוקר: יש פה נציג של משרד הביטחון?

<קריאה: אני של המינהל האזרחי מטעם משרד הביטחון.

נאוה בוקר: מה קורה עם הדבר הזה?

נאוה בוקר: למה לא מטפלים בזה?

מיכל רוזין: את יודעת מה נשפך לים מאיתנו ומהמפעלים שלנו?

נאוה בוקר: טוב, זה אומר שזה בסדר שאנחנו סובלים מהרשות הפלסטינית.

מיכל רוזין: טוב, זה לא אומר שזה בסדר, אבל ההגדרות שלך הן מיותרות בדיון הזה לחלוטין.

נאוה בוקר: סליחה, אני מנהלת את הדיון הזה.

מיכל רוזין: אבל הן מיותרות בדיון הזה, עם כל הכבוד.

נאוה בוקר: זכותי להביע את דעתי ואת לא תשתיקי אותי, ואם לא נאה לך, את לא חייבת להיות כאן.

מיכל רוזין: אין פה עניין של עמדות ואת מכניסה דבר שאינו מן העניין.

נאוה בוקר: חברת הכנסת מיכל רוזין, אני קוראת אותך לסדר פעם ראשונה.

מיכל רוזין: בואי, תדאגי קודם לטבע.

מיכל רוזין: אם לא היו גבולות והיה הסדר מדיני, אז אולי היינו פותרים יותר טוב את הדברים, אם את רוצה לדבר כבר על עמדות פוליטיות.

נאוה בוקר: חברת הכנסת מיכל רוזין, אני לא רוצה לקרוא אותך לסדר פעם שנייה.

נאוה בוקר: אני מבקשת שתסיימי את דברייך.

נאוה בוקר: נגמר.

נאוה בוקר: כן, אדוני.

<בני אלבז: לי קוראים בני אלבז, אני קמ"ט איכות סביבה, קמ"ט המים במינהל האזרחי אני אתן רקע מסוים.

<בני אלבז: אני דווקא אלך על מה שהאלוף איל אמר.

<בני אלבז: בשבילנו הוא עוד אלוף.

נאוה בוקר: תראה, יש לך שלוש דקות.

<בני אלבז: כדאי לך לשמוע אותי יותר.

נאוה בוקר: יש כאן אנשים נוספים שממתינים פשוט.

<בני אלבז: אני אגיד לך מה אנחנו עושים, איך עושים ואיך פותרים את הבעיה ואיך מגיעים לבעיה.

<בני אלבז: אני פה אתן רקע על הכול וחשוב שתשמעי, חברת הכנסת בוקר, מאוד חשוב כי כולם ידעו על זה, מה הסטטוס בעצם אני אסכם את כל הדיון הזה.

<בני אלבז: אני דווקא אלך על הכיוון שאלוף איל אמר.

<בני אלבז: המינהל האזרחי יחד עם רשות המים והמשרד להגנת הסביבה מקדמים הרבה פרויקטים לטיפול בשפכים ביהודה ושומרון.

<בני אלבז: הפלסטינים מייצרים כ-70 מיליון קוב שפכים שזורמים לישראל.

<בני אלבז: אנחנו מטפלים בנחל הקידרון אחרי הרבה שנים והרשות הפלסטינית, הגורמים הבכירים ביותר הסכימו לפתרון נחל הקידרון ואנחנו מינינו ועדה של רשות המים ועם כל הגורמים לטפל בנחל הקידרון, ואנחנו בשלבים מתקדמים מאוד לטיפול בנחל.

<בני אלבז: היום כ-15 מיליון קוב עוברים לעצי התמר בבקעה וזה היום הנחל הכי מזהם בישראל ואותו אנחנו מקדמים.

<בני אלבז: הייתה החלטה של מתאם פעולות הממשלה בשטחים וראש המינהל יחד עם הרשות הפלסטינית.

<בני אלבז: הבכירים ביותר חתמו על ההסכם.

<בני אלבז: ההסכם חתום.

<בני אלבז: אנחנו יוצאים לדרך בנושא הקידרון, בנושא הזיהום בים המלח והבקעה.

<בני אלבז: זה אחד.

נאוה בוקר: יפה.

<בני אלבז: דבר שני, אני אגיע לנחל שכם.

<בני אלבז: קודם כול אני רוצה להודות לחבר'ה של יד חנה, עושים עבודה נפלאה, כולל הניקוז, כולל טלפונים שלי 24 שעות ביממה שהם שולחים צוות ועוזרים לי מאוד בכל נושא אירתח וכל הגורמים.

<בני אלבז: אני קודם כול מצדיע להם.

נאוה בוקר: בוא תקצר כי יש לנו עוד מספר דוברים ואנחנו נצטרך לסיים את הדיון.

<בני אלבז: אני נותן את הסטטוס פשוט.

<בני אלבז: פתחנו על ידי ה- KFW מט"ש בעלות של 14 מיליון דולר שנקרא מט"ש "שכם מערב".

<בני אלבז: אישרתי אותו, יצא תזכיר השפעה על הסביבה, הוא כבר עובד מספר שנים והוא ברמה שיניונית והשפכים שלו זורמים אחרי טיפול לנחל שכם.

<רני אידן: בני יקירי, אתה גורם פה לכולם לחשוב שמה שמתנהל שם זה מצוין, ואתה יודע שזה שקר גס.

<בני אלבז: עוד לא הגעתי למצוין.

<רני אידן: חבל.

נאוה בוקר: רני, אני אתן לך להגיב על הדברים.

<רני אידן: לא, כי הוא וחבריו הם מקור הבעיה.

<רני אידן: הם מנעו במשך שנים רבות את זה שבמדינת ישראל מטר אחרי גדר ההפרדה אפשר יהיה לטפל בצורה איכותית בשפכים הפלסטינים, כי יש להם אמונה שבעולם אוטופי היא נכונה, שכל אחד ינקה את הזיהום של עצמו.

<רני אידן: זה מצוין, אלא מה, שברשות הפלסטינית, שלא משלמים שם מיסים ובוודאי לא משלמים אגרת ביוב, אין מקור כספי, וכשאין מקור כספי, לא יעזור כלום, גם אם יבנו מט"ש בזהב, הוא לא יעבוד.

<רני אידן: עכשיו גם עושים את הדבר הכי גרוע שיכול להיות.

<רני אידן: הם מטפלים בשפכים ואז כשנוצרת להם בוצה, הם לא יודעים מה לעשות איתה, אז הם מרימים את השערים ומזרימים עלינו את הבוצה, ואין דבר שהורס יותר מט"שים מאשר מערכת לא יציבה.

<רני אידן: זה חלק מהבעיה הקשה שיש לנו ברמת היום יום.

נאוה בוקר: קטעת אותו.

<בני אלבז: רני, אתה קטעת אותי.

<בני אלבז: אתה טועה ומטעה.

נאוה בוקר: בואו ננסה לשמור על דיון תרבותי.

<בני אלבז: אתה טועה ומטעה.

<בני אלבז: אנחנו כמינהל אזרחי הובלנו ותמכנו בהצעה של ה-300 מיליון שקל ואתה יודע את זה באופן אישי, שאנחנו הובלנו - - -

<רני אידן: הייתי צריך לתבוע אתכם בבג"צ בשביל שממשלת ישראל תסכים לממן את ה-300 מיליון שקל.

<רני אידן: גררתי אתכם שנתיים.

<רני אידן: דקה לפני שהשופט קיבל החלטה, אתם באתם ואמרתם, כן, אנחנו מוכנים לממן את זה.

נאוה בוקר: ראש המועצה, בוא נמתין רגע.

נאוה בוקר: משפט אחרון לסיום, בבקשה, כי אני חייבת לאפשר לדוברים האחרים לומר את מה שיש להם.

<בני אלבז: הוקם מט"ש שנקרא "שכם מערב".

<בני אלבז: הוא עובד מעולה, אין לו תקלות.

<בני אלבז: הוא מוציא ברמה שניונית לנחל.

<בני אלבז: זה אחד.

<בני אלבז: בדרך יש לנו את יישובי ואדי זימר שגם הם שופכים לנחל גם דברים תעשייתיים בדיוק כמו שהם אומרים, וגם חלקי עופות וכל הנושא הזה.

<בני אלבז: אנחנו כמינהל אזרחי מטפלים בעקר בחודשיים של העקר.

<בני אלבז: עכשיו התחלנו פרויקט.

<בני אלבז: משרד האוצר העביר לנו 1.6 מיליון שקל לטפל בבתי הבד.

<בני אלבז: אנחנו בשלבי מכרז של מיכלי איגום על בתי הבד שנמצאים על השטח.

<אריאל אלסנר: אמרת שהמכרז יצא בספטמבר.

<בני אלבז: המכרז יצא בספטמבר, נכון, ואנחנו בשלבי סיום של איגומים בבתי הבד.

נאוה בוקר: כן, אבל אנחנו רואים תוצאות אחרות.

<בני אלבז: מתי?

<בני אלבז: אני מדבר על עכשיו.

<בני אלבז: אנחנו מדברים שאנחנו מכינים את עצמנו לאוקטובר-נובמבר הבא.

<בני אלבז: אנחנו רוצים לטפל בנושא האיגומים שיוצבו בבתי הבד.

<בני אלבז: במקביל, בחודש דצמבר הזה ניקינו את נחל שכם, אנחנו אישית, ביחד עם עיריית טול כרם בפרויקט שעשינו מהתחלה לאורך של 5 קילומטר.

<בני אלבז: ניקינו את נחל שכם בעלות של 250,000 שקל.

<בני אלבז: משאיות הוציאו את הבוצה וניקו את כל השטח.

<בני אלבז: אנחנו עושים הדברה באופן קבוע בשיתוף פעולה עם כל הגורמים שם.

<בני אלבז: אני רוצה לציין עוד משהו.

<בני אלבז: 2 מיליון שקל יצאו כבר לתכנון המט"ש.

נאוה בוקר: תודה.

נאוה בוקר: רני, אתה רצית להגיב, אבל תנסה לקצר.

נאוה בוקר: ראש מועצת - - -

<רני אידן: ראש המועצה האזורית עמק חפר.

<קריאה: ויו"ר רשות הניקוז ונחלים, שרון.

<קריאה: זה נורא חשוב להזכיר את זה.

<רני אידן: נכון.

<רני אידן: תראו, קודם כול צריך להבין, נחל אלכסנדר זה עורק חיים קהילתי ממדרגה ראשונה.

<רני אידן: תושבי מדינת ישראל בזמנם החופשי, בסופי שבוע, בחגים ובזמנים אחרים, מגיעים בערך 40,000-50,000 איש בשבוע למקום הזה בגלל שזה הפך למרכז חיים עם ציפורים.

<רני אידן: אנחנו בשיתוף עם רשות הניקוז יחד עם קרן שטחים פתוחים בנינו שם את אגמון חפר, מקום מדהים.

<רני אידן: את מוזמנת לבוא ולראות, אחד מהמקומות, באמת פינות החמדה היפות ביותר שישנן במרכז הארץ לכל תושבי גוש דן.

<רני אידן: זה מה שנקרא תיירות חד יומית של חצי שעה נסיעה ואנחנו ממשיכים לפתח את המקום.

<רני אידן: יש לנו את מצפה הציפורים, וכל הדבר הזה מזדהם פעם אחרי פעם מהרשות הפלסטינית.

<רני אידן: פעם זה העקר ופעם זה ניסור העצים ופעם זה התרנגולות וכל פעם משהו אחר.

<רני אידן: צריך לזכור, בני ידידי לא הזכיר את זה, שאנחנו גם מקבלים את השפכים של טול כרם, לא רק את השפכים של שכם וסביבתה, לאורך כל המורד.

<רני אידן: אני חושב שאפשר למצות את התהליך של החשיבה בצורה הבאה.

<רני אידן: אמר לי ראש עיריית טול כרם הקודם, הקודם, הקודם, עוד כשהיה לנו גבול פתוח ודיברנו איתם, אמר לי את המשפט הבא: לכם לקח בערך 40-50 שנה עד שהתחלתם להיות סביבתיים.

<רני אידן: אחרי שתיתנו לנו עצמאות, ייקח עוד 40-50 שנה לנו ואחר כך נדבר אתכם, נראה.

<רני אידן: אנחנו יושבים על ההר, אתם יושבים למטה, אין מה לעשות, אתם תחטפו את מה שצריך.

<רני אידן: אנחנו דרשנו להקים מתקן טיהור שפכים מאוד יקר.

<רני אידן: הוא לא היה צריך להיות כזה יקר.

<רני אידן: אם הפלסטינים היו מטפלים בשפכים שלהם טיפול ראשוני, לא הייתה שום בעיה.

<רני אידן: הבעיה היא שהם לא עושים שום טיפול וגם כשהם אומרים שהם עושים טיפול, הם לא עושים טיפול ואז אנחנו חוטפים בגלים.

<רני אידן: כמובן שבסוף כל הדבר הזה מגיע לים ואז הוא סוגר לנו את חופי הרחצה.

<רני אידן: בעוד שעם המילת"ב, עם מינהלת הביוב הארצית אנחנו עובדים בזמן האחרון בצורה טובה, לקח לנו זמן עד ששכנענו אותם, אבל בזמן האחרון אנחנו עובדים איתם בצורה בהחלט טובה.

<רני אידן: עם המינהל האזרחי העבודה היא לא טובה משום שהם לא אומרים אמת.

<רני אידן: הם מציגים את האסטרטגיה שלהם שאומרת, כל אחד ינקה את מה שהוא מלכלכך.

<רני אידן: הם יודעים שהם לא מסוגלים לנקות.

<בני אלבז: זה לא נכון.

<רני אידן: הם יודעים שהם לא מסוגלים לטפל.

<רני אידן: זאת בדיוק הבעיה שהולכת לכל אורך הזמן.

<רני אידן: אם הם מסוגלים להגיד שתחנת הסניקה של אירתח, כשהיא עולה גדותיה, לא זורמת לתוך נחל אלכסנדר, זה חוסר הבנה כל כך בסיסי שאני לא יודע פשוט איך להגיד את זה.

נאוה בוקר: אני מבינה.

נאוה בוקר: תודה רבה.

נאוה בוקר: אתי בורלא ממשרד הבריאות.

<אתי בורלא: אני רוצה להגיד שמדובר בבעיה מאוד קשה כמו שאתם הבנתם.

<אתי בורלא: זה מתקן שקולט 100% שפכים של הרשות הפלסטינית.

<אתי בורלא: כמעט אין לזה אח ורע באזורים אחרים, כי גם למשל אצלנו במחוז מרכז במט"ש דרום השרון, יש הרבה ישובים ישראלים ששופכים את השפכים שלהם למט"ש, אבל יש גם חלק של קלקיליה ואז יש קיזוזים.

<אתי בורלא: בעצם עובדים היום על מט"ש חדש.

<אתי בורלא: כאן זו בעיה שנמשכת המון שנים, שבעצם לא ניתן לה מענה מבחינה כספית.

<אתי בורלא: עכשיו אני רוצה להגיד מה כן ניתן, איזה מענה כן ניתן עד היום.

<אתי בורלא: מה שבעצם נעשה עד היום, היו דיונים והיו סיכומים ויש בעצם תב"ע מאושרת למט"ש, זאת אומרת ניתן להקים מט"ש גם מבחינת הכבישים וגם מבחינת השטח.

<אתי בורלא: יש שטח להקים את המט"ש.

<אתי בורלא: יש גם תוכנית שאושרה עקרונית בכל הרמות האפשריות וזה אחרי שנים שהיו פיילוטים בשביל לדעת האם ניתן לטפל בשפכים האלה או לא ניתן.

<אתי בורלא: יש תוכנית מסודרת.

<אתי בורלא: צריך להקים פה את המט"ש.

<אתי בורלא: אני רוצה להגיד עוד כמה מילים בנוגע לדרישות שלנו.

<אתי בורלא: ברגע ששפכים גולמיים זורמים פה בנחל שכם ואחר כך בנחל אלכסנדר, זו כמובן בעיה תברואתית מעין כמותה.

<אתי בורלא: אנחנו אוסרים את המגע עם המים.

<אתי בורלא: במקרים מסוימים כשהכמויות האלה זורמות ומגיעות גם לים, אנחנו סוגרים את חופי הרחצה.

<אתי בורלא: זאת בעיה קשה מאוד במקום שיש בו המון מטיילים כמו שנאמר פה קודם, וחייבים לפתור אותה.

<אתי בורלא: חייבים לתת לה מענה.

נאוה בוקר: תודה.

נאוה בוקר: מי אתה בבקשה?

נאוה בוקר: יש לך ממש 30 שניות.

<יובל ארבל: ד"ר יובל ארבל מעמותת "צלול".

<יובל ארבל: אני אתייחס רק לנושא העקר.

<יובל ארבל: זה חשוב שזה יעלה פה.

<יובל ארבל: זה נושא שהוא בעיה לא רק בנחל אלכנסדר, בעוד מקומות, גם בגליל, גם במקומות אחרים בארץ.

<יובל ארבל: כמובן שצריך להקים מט"ש נוסף, ויד חנה, להרחיב אותו וכו', אבל העקר, למרות שהוא כמות קטנה, הוא בעייתי מאוד.

<יובל ארבל: זה לא קש.

<יובל ארבל: הוא באמת יכול לקלקל את כל התהליך במתקן טיהור השפכים ולשרוף את הנחל, ולכן באמת באוקטובר הוא מגיע למצב נוראי.

<יובל ארבל: אלפי דגים מתים.

<יובל ארבל: זה מגיע לים, זה גורם לזיהום נוראי.

<יובל ארבל: אפשר לפתור ספציפית גם עכשיו עד שיפתרו את המט"ש.

<יובל ארבל: אני במשך שנים ניסיתי והצלחנו להגיע אל בתי בד בצד הפלסטיני, באזור שכם, באזור טול כרם.

<יובל ארבל: נפגשנו איתם, הבאנו אותם להדרכה בישראל.

<יובל ארבל: הם למדו איך אפשר לטפל בעקר.

<יובל ארבל: במשרד להגנת הסביבה יש תוכנית.

נאוה בוקר: אבל זה לא מתבצע.

<יובל ארבל: זה נתקע.

<יובל ארבל: יש בעיה של אמון.

<יובל ארבל: זה לא קל.

<יובל ארבל: האמון בין הצדדים, אנחנו יודעים את המצב הפוליטי, הוא מאוד קשה.

<יובל ארבל: הם למשל חושבים שאפשר לעשות מהעקר הזה הון.

<יובל ארבל: ניסינו שהם יביאו את העקר לטיפול בישראל או לאגירה בעמק חפר.

<יובל ארבל: הם חשבו שעושים מזה פה כסף.

<יובל ארבל: אפשר להגיע אליהם.

<יובל ארבל: אני יכול לעזור אם צריך, ולפתור את הבעיה.

<יובל ארבל: יש נכונות גם אצלם.

<יובל ארבל: הם גם סובלים מזה.

נאוה בוקר: תודה רבה.

<אריאל אלסנר: יש נתון אחד חשוב.

<אריאל אלסנר: המט"ש המשודרג שיצא לדרכו, החברה הכלכלית בעמק חפר בחרה במכרז חברת ניהול שתוציא עכשיו את זה למכרזים לתכנון מפורט.

נאוה בוקר: אתם מדברים פה על שנים.

<אריאל אלסנר: בחמש השנים הקרובות יהיה לנו קשה מאוד, כי הקטסטרופות ימשיכו.

נאוה בוקר: צריך לפתור את הבעיה לחמש השנים הקרובות.

<אריאל אלסנר: יש לנו יתרונות כצוות מדענים לתת, מה לעשות עם המים האלה שזורמים כדי שהנחל לא יהיה במצב הירוד שלו, האקולוגי.

נאוה בוקר: חברים, ממש כמה שניות לסיכום.

נאוה בוקר: חבר הכנסת בן ראובן ואני אסכם.

איל בן ראובן: תראו, אחרי הדיון הזה, אני רק חושב כמה הדיון הזה הוא חשוב וצריך להתקדם.

איל בן ראובן: אני חושב שיש פה, כמו שמיכל אמרה, איזה מגדל בבל כזה שלא כל כך מסתדר והאחריות והסמכות פה היא מאוד בעייתית אם אני מבין נכון.

איל בן ראובן: נקודה מאוד לי כואבת, אבל אני חושב שצריך לעשות מאמץ איכשהו לגשר, זה המרחק שבין המועצה, בין החברים היקרים כל כך בעמק חפר לבין המינהל האזרחי.

איל בן ראובן: יש פה איזה מרחק שחייבים איכשהו לטפל בלגשר.

איל בן ראובן: חוסר אמון לא טוב.

איל בן ראובן: מה שאני מציע פה, אנחנו נעשה כל מה שאפשר כדי לפתור.

איל בן ראובן: אני גם מזמין את חבריי, אני מזמין את עצמי לסיור בשטח.

נאוה בוקר: חברים, בנוסף לסיור שבעזרת השם נערוך בנחל, אני מציעה דבר כזה ויועילו מגישי ההצעה.

נאוה בוקר: קודם כול אנחנו כוועדה יכולים, אני בדקתי עם היועצת המשפטית, להטיל את האחריות על גורם אחד שיתכלל וירכז את הנושא וייתן לנו תשובות ויפעיל את כל מי שצריך אולי להקים צוות בדיקה, צוות עבודה מצומצם, לעשות ישיבה, לפתור את המחלוקות בין רשות הניקוז לבין המינהל האזרחי שלטענתכם לא מבצע את תפקידו כראוי.

<בני אלבז: אני לא חושב שזה נכון.

<בני אלבז: אנחנו מבצעים את התפקיד.

נאוה בוקר: אתה סבור כך.

נאוה בוקר: כל הגוורדיה הזאת שיושבת כאן טוענת ההיפך ממך.

נאוה בוקר: אז אני אומרת, בואו נקים צוות מצומצם, נעשה ישיבת מעקב לפני התום המושב הזה בעוד כחודש וחצי.

<רני אידן: היושבת ראש, ההצפה שהייתה בבת חפר לפני חמש שנים, זה באשמתם נטו.

נאוה בוקר: אני חייבת לסיים.

נאוה בוקר: מגישי ההצעה, מקובל עליכם ישיבת מעקב בעוד חודש וחצי לקראת סיום המושב?

מיכל רוזין: אנחנו נעשה מפגש.

מיכל רוזין: ננסה לפתור את בעיות האמון והנחלים.

נאוה בוקר: מצוין.

נאוה בוקר: חברים, אני מאוד מודה לכם.

נאוה בוקר: תודה רבה, הדיון הסתיים.