ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 937, 2018-01-30 10:00

משה גפני: רבותיי, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: אני מודה לארז אורעד.

מיקי רוזנטל: ארז, אבל לא ענית לי מה זה.

<ארז אורעד: אני אענה לך תיכף.

משה גפני: ואני מודה לבנימין למקין, ואני מודה לליליה פרישר, על זה שהגעתם בזמן.

משה גפני: אני ממש מודה לכם, גם על הרשימה הגדולה של סעיף 46 וסעיף 61.

משה גפני: היות שזו בקשה שלי לדחות את זה ליום שישי בבוקר, כדי שהחברים יספיקו לעבור על זה, אני מתנצל בפניכם, אני ביקשתי שתבואו.

משה גפני: אני יודע שזה היה כרוך במאמץ גדול.

משה גפני: אמרתי: יש בחז"ל שכר פסיעות.

משה גפני: אז יש לכם שכר פסיעות.

משה גפני: התכוונתם לטובה, ואני משבח אתכם על העובדה הזאת, שבלי עיכובים מגיעים לפה רשימות גדולות.

משה גפני: זו תעודת כבוד לאגף שלך, ארז אורעד ושל החברים.

משה גפני: תודה רבה.

<ארז אורעד: שיירשם לפרוטוקול גם, אני מודה לך שעל אף הכוונה הטובה שלך לזרז, וזה לא יצא, אני מודה לך על הכוונה הטובה שלך, שאתה לא מעכב את הדברים.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: ביום שני בבוקר, בעזרת השם.

משה גפני: החברים בינתיים גם יקראו את זה, ואנחנו נאשר את זה, בעזרתם השם, ביום שני.

משה גפני: תודה רבה לכם.

משה גפני: אנחנו ממשיכים עם הנושא של שער הדולר.

משה גפני: רגע, תשובה קיבלת?

מיקי רוזנטל: לא, הוא לא ענה.

משה גפני: כן, מה זה אבל?

מיקי רוזנטל: אין לי מושג עד עכשיו, לא שמעתי את הביטוי הזה.

מיקי לוי: גם יש שמה את "כוח צביקה".

מיקי לוי: האם זה "כוח צביקה" מהשריון?

מיקי רוזנטל: כן.

מיקי לוי: הוא נפטר?

איתן ברושי: לא לא, חס וחלילה.

מיקי לוי: כתוב ז"ל.

איתן ברושי: לא יכול להיות.

משה גפני: לא הבנתי.

משה גפני: איזה עמותה אמרת?

מיקי רוזנטל: עמותה לזכרו של הבחור הזה צביקה - - -

איתן ברושי: אבל הוא לא נפטר.

מיקי לוי: אדוני, 69.

מיקי לוי: תאמינו לי, בשנייה אני קורא.

מיקי רוזנטל: תקשיב, זה מאריך חיים הדבר הזה, השגגה הזאת.

איתן ברושי: אם הוא היה נפטר הייתי יודע.

מיקי לוי: אבל תראה, הנה דוגמה, בשנייה.

מיקי רוזנטל: ראיתי, ראיתי.

משה גפני: שמה הבעיה עם זה?

מיקי לוי: "כוח צביקה" – יש את כוח השריון של טנק אחד שעצר דיביזיה סורית.

איתן ברושי: צביקה גרינגולד מקיבוץ לוחמי הגטאות, חבר שלי.

מיקי לוי: ואני רואה פתאום – אבל אולי זה צביקה קפלן, זה מישהו אחר.

<קריאה: זה מישהו אחר, זה לבנון השנייה.

מיקי לוי: כי כתוב: כוח צביקה.

מיקי לוי: זה גם "כוח צביקה", יש שני כוחות צביקה?

<קריאה: הם קוראים לזה "כוח צביקה" על שם ה"כוח צביקה".

<קריאה: כמו שמלחמת לבנון הראשונה – יש גם שנייה.

משה גפני: יש פה את מכבי תל אביב.

משה גפני: הפועל תל אביב גם.

<דובי אמיתי: לא, אל תגיד הפועל.

משה גפני: מה לא להגיד?

משה גפני: יש.

מיקי רוזנטל: מה רע בהפועל?

משה גפני: אה, זה הפועל תל אביב קייקים.

<דובי אמיתי: קייקים זה בסדר.

מיקי רוזנטל: אתה מהמושבים, אתה נגד הפועל?

משה גפני: מה זה הפסיכוסומטיקה הזה?

איתן ברושי: גפני, בוא נתחיל.

משה גפני: פרופ' דליה מררי מי זה?

משה גפני: במיילדות וגניקולוגיה בישראל.

מיקי רוזנטל: זה לא פסיכוסומטיקה.

מיקי רוזנטל: פסיכוסומטיקה זה השפעה של הנפש - - -

משה גפני: כן.

מיקי רוזנטל: זה - - - ככה כתוב פה.

משה גפני: לא.

מיקי רוזנטל: כן.

משה גפני: זה פסיכוסומטיקה.

משה גפני: כך כתוב.

משה גפני: פסיכוסומטיקה.

מיקי רוזנטל: אם זה פסיכוסומטיקה זה השפעה של הנפש - - -

משה גפני: כן, אבל מה זה?

משה גפני: מה זה העמותה הזאת?

מיקי רוזנטל: אתה שואל אותי כאילו אני מומחה בעמותות.

משה גפני: זאב, מה הייתה הכותרת היום ב"ישראל היום"?

משה גפני: אתמול התברר שיש פגיעה ביישובים החלשים?

משה גפני: הכול נעשה בשביל היישובים החלשים.

<זאב קליין: אבל אתה אמרת - - - נהריה נופלת.

משה גפני: בדיוק הפוך.

משה גפני: נהריה הייתה בבעיה.

משה גפני: מה זה נופלת?

משה גפני: נהריה יש לה היום 10%, והיא מקבלת 165,000 שקל.

<זאב קליין: אז זו לא הפעם הראשונה שאני טועה.

משה גפני: אבל הכותרת זה לא אתה.

משה גפני: טוב, נראה עד יום שני.

משה גפני: מיקי, תעבור על הרשימה ותגיד לנו.

מיקי לוי: בסדר, מאה אחוז.

משה גפני: אם יש בעיות אז נדע להתמודד עם זה.

מיקי לוי: גפני, אני אהיה עסוק ביום שני, יש לי את יום ההצדעה למשטרה.

מיקי לוי: אני אעביר את הבדיקה למיקי רוזנטל.

משה גפני: כן, לא משנה, רק תגיד לי גם כן.

משה גפני: אם בדקת ואתה רואה שיש בעיות, תגיד לי.

משה גפני: אני לא מכיר את הרשימה הזאת.

מיקי לוי: גם אני לא.

משה גפני: בסדר.

מיקי רוזנטל: בעיתונות ראיתי שנהריה כבר קיבלה.

מיקי רוזנטל: הם כבר הודיעו.

מיקי רוזנטל: אני אומר לך: חבל לקיים ישיבות.

משה גפני: מה חבל?

משה גפני: אתה מכיר אותי, שמה שכתוב בעיתון זה מה שאני עושה?

מיקי רוזנטל: אפשר להוציא הודעות לעיתונות.

משה גפני: בסדר, הודעות לעיתונות יש.

משה גפני: אנחנו עוברים לסעיף 3 בסדר היום: הפגיעה הקשה ביצואנים בתעשיית ההייטק, הטכנולוגיה והמלונאות כתוצאה ממשבר הדולר, הצעתו של חבר הכנסת מיקי לוי.

<דובי אמיתי: והחקלאות.

משה גפני: דיון מהיר בנושא השחיקה המתמשכת ברווחיות ייצוא המשק כתוצאה מירידת הדולר – עודד פורר, ג'מאל זחאלקה.

משה גפני: האמת היא שגם איילת ורבים ביקשה ממני.

משה גפני: היא לא נמצאת – היא נסעה לאן?

<טמיר כהן: ליוון עם הנשיא.

משה גפני: אז היא ביקשה גם שהיא תהיה חלק מהעניין.

משה גפני: אנחנו מטפלים בעניין הזה של ירידת ערך הדולר, צריך להגיד לעודד פורר שיבוא.

משה גפני: אז קודם מיקי לוי, בבקשה.

מיקי לוי: תודה רבה, אדוני.

מיקי לוי: אני רוצה בראשית דבריי להודות לך על המהירות שכינסת את הוועדה לנושא הזה.

מיקי לוי: לתפיסתי, ונוכח היעדר צעדים משמעותיים מצד הממשלה נוכח פיחות הדולר אל מול השקל, אני חושב שאנחנו נמצאים בפתחה, אולי כבר עברנו אותה, של שעת חירום לתעשייה הישראלית, לחקלאות, לענף ההייטק הישראלי, לתיירות.

מיקי לוי: ואנחנו, כוועדה שמפקחת על פעילות הממשלה בתחום הכלכלי והפיננסי, אז כל אלה שהזכרתי, גם התעשייה, התעשיינים, העובדים, החקלאות, התיירות, ההייטק, העובדים, ההנהלות – כל אלה חשובים בעינינו וראויים לדיון.

מיקי לוי: על פי נתוני התאחדות התעשיינים, מאז תחילת שנת 2017 נרשמה התחזקות חדה של השקל ביחס למטבעות גושי הסחר העיקריים, שבאה לידי ביטוי בייסוף של 9.8% בשערו של השקל ביחס לדולר, ושל 5.4% מול האירו.

מיקי לוי: ואף אחד לא מבטיח לנו שהנושא הזה הולך להיעצר.

מיקי לוי: והתעשיינים בכלל הענפים, היצואנים, נפגעים כמעט כולם, וההתמודדות הזאת נראית בלתי אפשרית.

מיקי לוי: יש לי חשש כבד כי גם הממשלה, בנק ישראל, אם לא יפעלו במהירות ובמיידי כדי להתמודד עם המשבר החמור הזה, אנחנו עשויים למצוא את עצמנו בעוד זמן לא רב עם תעשייה קורסת, תיירות קורסת, חקלאות קורסת.

מיקי לוי: וגם ההייטק, שהוא הקטר שמוביל את העניין הזה, וכל אלה ישלמו מחיר מאוד קשה ודרמטי.

מיקי לוי: עכשיו, אני רוצה להדגיש, אדוני, שהיחלשות הדולר הופכת עסקים יצרניים ללא רווחיים.

מיקי לוי: והתחילה מגמה, שאנחנו מטפלים בה כמעט ביום-יום, חברות ההייטק, שההוצאה העיקרית שלהן היא על שכר, הכנסותיהן בדולרים, מדווחות על פגיעה קשה בשל צניחת הדולר, והתחילו לגייס ולשקול לחפש עובדים מבחוץ.

מיקי לוי: זה לא ייתכן.

מיקי לוי: אנחנו נייצא מהנדסים ונייבא מהנדסים אולי פחות טובים במחירים נמוכים כדי להתמודד עם שער הדולר, עם המשוואה הזו?

מיקי לוי: זה חלם.

מיקי לוי: אני אומר לך, אדוני:

מיקי לוי: אם לא נתעורר – ולי אין ארגז כלים, אני רק יכול להרים דגל אדום ולהגיד: תקשיבו, אלה הנתונים, תגידו לנו מה צריך לעשות – המצב ילך ויחמיר בשלל הנושאים, גם אצל שרגא עם התעשיינים וגם עם היצואנים.

מיקי לוי: וגם על החקלאות, שיש לי כאן טבלה מצמררת, איזו צניחה ברווחיות.

מיקי לוי: תיכף דובי יגיד, אני לא יודע להגיד את הסכומים האלה אפילו, כי זה רק הונח הבוקר על שולחני ולא הספקתי לטפל בזה.

מיקי לוי: אני מרים תמרור אדום עם דגל אדום הכי גבוה שרק אפשר.

מיקי לוי: תודה רבה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: איתן ברושי.

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חבריי מהממשלה, פעם נוספת אנחנו רואים שלממשלה אין מדיניות ואין ראייה כוללת.

משה גפני: רגע, היא עוד לא ענתה, הממשלה.

איתן ברושי: לא צריך לענות, יש תוצאות.

איתן ברושי: הירידה בשער הדולר לא נוצרה בגלל - - -

משה גפני: רגע, נציגי הממשלה, אתם צריכים לענות.

איתן ברושי: הם יענו, אתה מכיר אותם.

איתן ברושי: יש להם תשובות, השאלה אם לבעיה הזאת.

איתן ברושי: מה שאני רוצה לומר, שירידת שער הדולר לא נולדה מהשאילתות של חברי הכנסת אלא מהמציאות.

איתן ברושי: אני רוצה לומר: יש שאלה מה - - -

משה גפני: הממשלה אשמה בירידת שער הדולר?

איתן ברושי: הממשלה אשמה בחוסר מדיניות.

איתן ברושי: אני אגיד.

משה גפני: בבקשה.

מיקי לוי: שלא נקטה כלים

איתן ברושי: השאלה לא רק מה לא תלוי בנו.

איתן ברושי: הממשלה בטח תגיד שבזכותה ירד גשם.

מיקי לוי: כן, כי שר החקלאות, ואני מאמין בזה, הלך להתפלל בכותל.

<שרגא ברוש: בגלל שדובי הלך אתו.

איתן ברושי: אני רוצה לחזור לנושא.

משה גפני: אנחנו, דרך אגב, התפללנו בכל מקום על הגשם.

משה גפני: יש תפילה מיוחדת על הגשם.

משה גפני: ואנחנו מתפללים גם היום על הגשם, בגלל שעדיין אנחנו בבצורת.

איתן ברושי: לא לא, זה נכון.

משה גפני: בהלכה כתוב.

עמר בר-לב: רק כשהבית היהודי התחיל להתפלל זה עזר, גפני?

מיקי לוי: יש בקשה שלי לסדר, שכל הבית יצטרף - - -

איתן ברושי: יש לנו - - -

משה גפני: רגע, איתן, שנייה.

מיקי לוי: תסביר לי אבל למה הרב הראשי ביטל והשאיר את זה רק לתפילה של יחידים.

משה גפני: אני לא יודע.

מיקי לוי: אתמול אמרתי: רגע, צריך להרים טלפון לרב דוד לאו ולשאול אותו.

משה גפני: יש בהלכה שברגע שמדובר בשנת בצורת בארץ ישראל, יש תפילה מיוחדת שמתפללים.

<דובי אמיתי: אז לי יש הצעה, אגב, לוועדה וליושב-ראש הוועדה, אם תרצה לשמוע.

משה גפני: בסדר, אני תיכף אתן לך.

משה גפני: מה, לגבי התפילה?

מיקי רוזנטל: תצמיד את הגשם לדולר, זה ירד כל הזמן.

<דובי אמיתי: לגבי פתרון של שער הדולר.

משה גפני: אני אתן לך, בשביל זה אנחנו יושבים כאן.

משה גפני: כן, בבקשה, איתן.

איתן ברושי: אני רוצה לחזור לנושא ולומר, שהתברכנו בשר כלכלה חדש, עליו אפשר לומר: התלמיד עולה על רבו – רבו זה כחלון – על ידי כך שאנחנו עדים לשחרור בלתי מבוקר של היתרי ייבוא.

איתן ברושי: כלומר, המשבר פה הוא עמוק, ראינו את זה בהתעקשות על ההיצף של הזכוכית, ואנחנו יודעים שביום ששר החקלאות משווק פירות מיובשים, אנחנו בעד פירות טריים, אנחנו נתקלים ברשימה מפה עד הודעה חדשה של שחרור של רישיונות ייבוא.

איתן ברושי: זאת אומרת, ישראל לא שומרת על השוק המקומי כתוצאה מהמשברים שאנחנו חווים.

איתן ברושי: לא רק זה, היא עוד מביאה לכאן ייבוא בתנאים נוחים, והסביר פה גם על העובדים.

איתן ברושי: זאת אומרת, אין פה ראייה כוללת, אין מדיניות שלמה, כל אחד עושה כטוב בעיניו, על פי שיקולים שחלקם שגויים, כולל יוקר המחיה.

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, חברי גפני, אם לא יהיה ייצוא חקלאי לא תהיה פה חקלאות.

איתן ברושי: ישראל קטנה מדי כדי לאפשר כאן את החקלאות המתקדמת.

איתן ברושי: אני מחר יורד לערבה התיכונה, יש שם יומיים כנס של אלפי אלפי חקלאים, שזה המקום הבולט ביותר להישג הגדול ולסיכון הגדול של החקלאות ושל הייצוא.

איתן ברושי: היה עכשיו ראש הממשלה בהודו, אני בירכתי אותו, ואני שמח שהממשלה קיימה דיון על החקלאות ביום ראשון האחרון, אני מקווה שיהיו לזה תוצאות.

איתן ברושי: אבל גם שם, כפי שנמסר לי, לא יכולנו להשתתף בגלל הפרדת הרשויות, אלי כהן דיבר בגאון גדול על ייבוא ועל יוקר המחיה.

עמר בר-לב: ראשי הארגונים החקלאים לא היו בדיון.

עמר בר-לב: מילא אנחנו.

איתן ברושי: נכון.

איתן ברושי: זה בגלל התחשבנות של אורי אריאל עם נציגי החקלאים על חוסר הסכמות בכמה דברים.

איתן ברושי: זה מראה לכם איזה רמה אנחנו פועלים.

עמר בר-לב: - - - חקלאים

איתן ברושי: רגע, עמר, אני רוצה לומר, שראש הממשלה רוצה - - -

משה גפני: מה שאמרת זה יכול להיות נכון?

איתן ברושי: זה נכון.

איתן ברושי: אני יזמתי את הישיבה, אם אני מפרט.

איתן ברושי: הישיבה הזאת התקיימה אחרי שנה וחצי משא ומתן עם ראש הממשלה וצוותו, יואב הורוביץ וצחי ברוורמן המזכיר.

איתן ברושי: וצחי ברוורמן אמר, ואמרתי את זה לאורי: אם אורי יבקש שישתתפו נציגים, מזכיר הממשלה יאפשר, מה שלי ולעמר לא ניתן היה, כאנשי השדולה.

איתן ברושי: ובסופו של דבר שר החקלאות לא ביקש, ולכן לא השתתפו נציגים בישיבת הממשלה.

איתן ברושי: מה כן היה בישיבה?

איתן ברושי: פרי עבודתם של החקלאים, שמתפארים גם בכנסת, ובצדק, בפרי עבודתם של החקלאים הטובים בעולם.

איתן ברושי: אבל מה היה בביקור בהודו?

איתן ברושי: ראש הממשלה רוצה למכור נשק וביטחון, ההודים רוצים לקנות בעיקר חקלאות, ואת ההישגים בטכנולוגיה החקלאית.

איתן ברושי: אתמול אירחתי את שר ההגנה הבולגרי – מה שהכי חשוב להם זה החקלאות והמים.

איתן ברושי: זה מה שיש לנו.

איתן ברושי: מאיפה זה נוצר, מהייבוא?

איתן ברושי: זה נוצר מהייצור המקומי, שהוא מאוים.

עמר בר-לב: - - - הבולגרי?

איתן ברושי: אני יושב-ראש השדולה של הבולגרים.

איתן ברושי: מה שאני רוצה לומר כרגע לחבריי בממשלה, גפני, ואני אומר לך: הגיע הזמן לדפוק על השולחן.

איתן ברושי: אין ספק ששער הדולר לא תלוי בהחלטות הממשלה והכנסת, אבל שאלת שמירת השוק המקומי, שאלת הפיתוח של החקלאות והתעשייה, שאלת העידוד של הפעילות, ששרגא מקיים ביום חמישי ועידה של תעשייה, אני מניח שיהיה שם קול זעקה גדול.

איתן ברושי: עד שהתוכניות נטו ייצאו, אמרתי כבר, נישאר פה רק עם הטרה – לא עם מחלבות "טרה", עם הטרה של הנטו.

איתן ברושי: לכן צריך לומר שיש פה איום גדול.

איתן ברושי: שהצירוף של שער הדולר, משברים של הטבע ומשברים נוספים שלא נאריך עליהם, התמונה הכוללת היא תמונה של איום גדול על כלכלת ישראל, והאיום הזה נוצר על ידי ממשלת ישראל.

איתן ברושי: המזל של הממשלה, בזה אני מסיים, שיש כאן אשים יותר עקשנים ויותר רציניים מהשרים, פשוט לא מרימים ידיים.

איתן ברושי: אבל הממשלה מוציאה לנו את השטיח מתחת לרגליים.

איתן ברושי: תודה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: מישהו מהח"כים רוצה?

משה גפני: מיקי, אתה רוצה?

משה גפני: לא.

משה גפני: עמר?

עמר בר-לב: אחרי ברושי אני לא.

משה גפני: לא, אוקיי.

משה גפני: שרגא ברוש, בבקשה.

<שרגא ברוש: תראו, רבותיי, אני חושב שקודם כול זה טעות וזה לא נכון להסתכל על הדולר בפני עצמו.

<שרגא ברוש: זה נכון שהדולר ירד מינואר שנה שעברה בממוצע לינואר השנה ב-10.35%.

<שרגא ברוש: ואני אומר לכם שכל מי שהרוויח בשנה שעברה 8%, מפסיד עכשיו 5%.

<שרגא ברוש: אבל זו לא הנקודה היחידה, כי אנחנו חיים בסביבה שלמה.

<שרגא ברוש: ואי אפשר ביד אחת לכנס דיונים ולהגיד: מי אשם במשבר הדולר?

<שרגא ברוש: כי לא בנק ישראל אשם בדולר ולא הממשלה אשמה בדולר, אבל צריך להילחם בבעיה.

<שרגא ברוש: אבל מצד שני, לא רק שלא נלחמים בבעיה הזו, אלא מוסיפים מהצד השני בתנועת המספריים.

<שרגא ברוש: למשל, מעלים את הבלו על הפחם.

<שרגא ברוש: רבותיי, מעלים את מחיר החשמל ב-2.5%.

מיקי רוזנטל: כן, זה בחוק ההסדרים, אגב, זה מטורף.

<שרגא ברוש: מעלים את מחיר החשמל.

<שרגא ברוש: משקי הבית משתמשים בחשמל, אז הנטו שלהם קטן, אז אני לא יודע איך רוצים לטפל ביוקר המחיה, ואנחנו 25% מצרכני החשמל זה התעשיינים, אז מעלים את עלויות הייצור - - -

משה גפני: זה יעלה את מחיר החשמל?

<שרגא ברוש: ב-2.5%.

<שרגא ברוש: ואני מציע לכם להרים טלפון ליושב-ראש רשות החשמל, כדי שלא יספרו לכם את מה שניסו לספר לי, שהבטיחו רשות החשמל לא להעלות את המחיר.

<שרגא ברוש: הם לא יכולים להגיד לזה, זה לא נכון, והוא צחק בקול רם.

מיקי לוי: מי זה - - -

<שרגא ברוש: רגע, לא.

<שרגא ברוש: כל פעם מעדכנים.

<שרגא ברוש: לשנת 2018 - - -

מיקי רוזנטל: לא, זה בחוק ההסדרים.

<שרגא ברוש: לא, ל-2018 כבר עדכנו, וזה לא נלקח בחשבון.

<שרגא ברוש: כשמעדכנים פעם הבא, אומר לי יושב-ראש רשות החשמל, מעדכנים רטרואקטיבית.

<שרגא ברוש: כלומר, במקום 2% יהיה 2.5% או 3%, כך שיחזירו לחברת החשמל את מה שהיא תפסיד בשנת 2018.

<שרגא ברוש: אחד.

<שרגא ברוש: מעלים את הביטוח לנפגעי תאונות עבודה.

<שרגא ברוש: אנחנו משלמים היום לביטוח הלאומי כ-5.5 מיליארד שקלים בשנה.

משה גפני: אתם יודעים על מה הוא מדבר?

<קריאה: 600 מיליון.

משה גפני: לא, אבל על מה הוא מדבר?

משה גפני: המדינה יוצאת מהעניין - - - על התעשיינים.

איתן ברושי: גם החקלאים.

מיקי רוזנטל: אני קראתי את חוק ההסדרים.

מיקי רוזנטל: יש שמה דברים יותר מטומטמים אפילו - - -

משה גפני: זה חוק ההסדרים, מה שאתה אומר.

<שרגא ברוש: ברור.

<שרגא ברוש: עכשיו, ככה, קח 600 מיליון בחשמל, קח 600 מיליון את הביטוחים העודפים האלה, שמצאו שיטה לטפל בתאונות העבודה, כאילו שהמעסיקים רוצים שהאנשים שלהם ייהרגו או משהו, חס וחלילה.

משה גפני: חס וחלילה.

<שרגא ברוש: והמיליארד ומשהו האלה, אתם מדברים איתי על לעזור לדולר.

<שרגא ברוש: בוא נראה שהעלויות לא יתייקרו.

<שרגא ברוש: ולכן זאת תנועת מספריים קטלנית – קטלנית – שעלויות העבודה מתייקרות, הסביבה שאנחנו נמצאים בה: הארנונה – 2.18% עלתה הארנונה, עוד 100 רשויות מבקשות העלאות חריגות בארנונה.

<שרגא ברוש: מי ישלם את כל זה?

<שרגא ברוש: הרי בסוף זה שוכב על המוצר, על בקבוק המים.

משה גפני: יש עוד נקודות שאתה יודע להגיד טלגרפית?

<שרגא ברוש: בוודאי.

משה גפני: טלגרפית.

משה גפני: אנחנו מכירים את זה.

<שרגא ברוש: בוודאי, הבלו על הסולר מגיע ל-3 מיליארד שקל לאורך כמה שנים, מתחיל מעוד שנתיים במיליארד הראשון.

מיקי רוזנטל: עכשיו הם רוצים להעלות גם את המס על הפטקוק.

<שרגא ברוש: חכה, הפטקוק.

<שרגא ברוש: רוצים להוזיל את הדירות, אז מעלים את הפטקוק על המלט.

<שרגא ברוש: כאילו שלא מספיק לנו שהשוק פושט רגל בגלל התחרות, אז יעלו על הייצור המקומי.

מיקי רוזנטל: הפטקוק זה "נשר" ו"פניציה", הם היחידים.

משה גפני: אבל בסוף את הפטקוק יבטלו.

<שרגא ברוש: בטח, כי זה רק 50 מיליון.

משה גפני: כן, ויגידו לנו: הינה, נתנו לכם.

<שרגא ברוש: את המיליארדים לא יבטלו, את ה-50 מיליון של הפטקוק - - -

משה גפני: גם יש הודעה של משרד הכלכלה נגד זה.

מיקי רוזנטל: הם טוענים בחוק ההסדרים שזה רק 100 מיליון שקל.

משה גפני: 50 מיליון.

מיקי רוזנטל: הפחם.

מיקי רוזנטל: זה מה שכתוב.

<שרגא ברוש: 500 מיליון.

מיקי רוזנטל: אני אומר לך מה הם כתבו.

<שרגא ברוש: אבל הכי יפה הם אומרים: הם רוצים להוריד את השימוש בפחם.

<שרגא ברוש: אז יגיד לך, עוד פעם, לא חברת חשמל, יושב-ראש רשות החשמל יגיד לך, שחברת החשמל לא יכולה להוריד בגרם אחד את הפחם, כי היא משתמשת במינימום ההכרחי כדי להפעיל את תחנות הכוח הפחמיות.

<שרגא ברוש: עכשיו, מה אני אומר, למה אני קושר את זה לדולר?

<שרגא ברוש: כי אפשר פה להגיד: טוב, אין מה לעשות, אלה תנועות עולמיות, אנחנו יותר מייצאים כמייבאים.

<שרגא ברוש: אז כל מה שאנחנו דורשים זה שני דברים: אחד, להילחם בספקולנטים.

<שרגא ברוש: אחרי שבנק ישראל כבר הודה שיש ספקולנטים, חייבים להילחם בהם, לגרש אותם למקומות אחרים.

<שרגא ברוש: שיילחמו במקום אחר, לא נגד השקל.

<שרגא ברוש: זה אחד.

<שרגא ברוש: שתיים זה לקלוט תנועות הון חד צדדיות – אני יודע, זו מחשבה מחוץ לקופסה – בדיוק כמו שקולטים את הגז הטבעי בתוך קרן העושר ולא נותנים לזה להשפיע על מחיר הדולר, אז למשל את סיוע החוץ שיש למדינת ישראל, תקלטו את זה חוצה.

<שרגא ברוש: את הרנטות שמקבלים תושבי מדינת ישראל – אל תיתנו לזה להשפיע על שער הדולר.

משה גפני: לא הבנתי.

משה גפני: איך אנחנו יכולים?

משה גפני: מקבלים רנטות.

מיקי רוזנטל: הוא רוצה שזה לא ישתקלל בביקושים.

מיקי רוזנטל: אתה לא חייב להכניס את הכול לתוך - - -

<שרגא ברוש: בנק ישראל יקלוט את הדולרים האלה וייתן - - -

מיקי רוזנטל: זה רעיון לא טוב, אני אסביר אחר כך למה.

<שרגא ברוש: רגע, יש לזה את הבעיות שלו, אני מודה.

מיקי רוזנטל: זה רעיון לא טוב.

<שרגא ברוש: מסכים מראש.

<שרגא ברוש: אבל דבר אחד בטוח: אנחנו רוצים להילחם בדולר?

משה גפני: כן, בדיוק.

<שרגא ברוש: אז בוא נחשוב מחוץ לקופסה.

<שרגא ברוש: חבר'ה, גם על הנגיד הקודם ירדו רצח כשהוא התחיל לקנות דולרים.

<שרגא ברוש: ואם הוא חס וחלילה לא היה קונה, אני לא יודע אם היינו יושבים פה היום לדבר בכלל על הייצוא הישראלי.

<שרגא ברוש: אבל מצד שני, בצד ההוצאות, רבותיי, זה הממשלה כבר, זה לא אף אחד אחר.

משה גפני: טוב.

משה גפני: תודה, שרגא.

משה גפני: דובי.

<דובי אמיתי: אדוני היושב-ראש, תודה.

<דובי אמיתי: אני רוצה בראש ובראשונה באמת להודות לחבר הכנסת מיקי לוי שיזם, ולחברי הכנסת שהצטרפו, אני רואה פה לפחות שלושה מהשדולה החקלאית.

משה גפני: יש עוד כמה שלא רשומים, אבל באמת התחיל מיקי לוי אבל זה המשיך עם עוד - - -

<דובי אמיתי: אני חושב שזה אחד הנושאים הבוערים, שמשפיעים על המגזר העסקי.

משה גפני: אני, דרך אגב, לא שמתי את זה מיד, בגלל שאני חשבתי שאין תועלת בדיון כזה.

משה גפני: עד שהגעתי למסקנה שאנחנו חייבים לדון על זה, בגלל שבפועל ירידת שער הדולר זה לא בידיים שלנו אבל כל המסביב בידיים שלנו.

משה גפני: לכן שמתי את זה.

<דובי אמיתי: נכון.

<דובי אמיתי: ואני חושב שזה המקום לדון בזה, ותודה על מה שהוספת.

<דובי אמיתי: מבחינת החקלאות יש פה נתון מדאיג, ומי שלא מזהה את המגמה הזאת ומנסה להתעלם במדיניות של איזה סוג של בת יענה, הולך לעשות נזק לאחת מאבני היסוד של המדינה הזאת.

<דובי אמיתי: ואנחנו כולנו יודעים שהחקלאות היא אבן יסוד הכי חזקה.

<דובי אמיתי: ואם אנחנו מסתכלים על הנתונים, אנחנו רואים שב-2011 היינו ב-5.8 מיליארד שקל ייצוא, וב-2017 ירדנו ל-4.3 מיליארד שקל.

<דובי אמיתי: מיליארד וחצי שקל בתקופה של שש שנים.

<דובי אמיתי: זה נתון מדאיג.

<דובי אמיתי: עם זה אי אפשר לחיות.

<דובי אמיתי: ואם מסתכלים בדך השני אז רואים בדיוק איזה אזורים או איזה ענפים ירדו.

<דובי אמיתי: ואני מסתכל, הפגיעה העיקרית זה בגידולי תפוחי אדמה, והירקות, הגד"שים, שנמצאים בעיקר בדרום הארץ, עוטף עזה.

<דובי אמיתי: ואם החבר'ה האלו – היום אני שמה אחרי הצהריים עם מנכ"ל משרד החקלאות – אם החבר'ה האלו לא יהיו ברי ייצוא, האזור הזה יחוסל.

<דובי אמיתי: יחוסל.

<דובי אמיתי: ומה שחשוב לנו, שהאזור הזה יישאר ירוק, והמתיישבים יהיו חזקים.

<דובי אמיתי: ויש פה ראייה לאומית ביטחונית כוללת.

<דובי אמיתי: אני רוצה להוסיף עוד מילה אחת על מה ששרגא: יכול להיות שיש לנו איזושהי קושי לטפל בשער הדולר אם אנחנו מנטרלים אותו או מבודדים אותו, אבל על המעטפת, בנוסף למה ששרגא אמר, יש עוד דברים בתשומות של החקלאים, שמשום מה הם היום הרבה יותר יקרים.

<דובי אמיתי: לדוגמה, מחיר המים אצלנו הוא ב-300% יותר יקר מכל המתחרים שלנו באירופה, ואפילו אלה שנמצאים מסביב; מחירי העבודה, תשומות העבודה שלנו, עלויות העבודה – אנחנו בשמיים; אגרות – 50 מיליון שקל בשנה אגרות, על מה?

<דובי אמיתי: אני מקבל היתר לחמש שנים לעובד, אומרים לי: כל שנה תשלם 2,00 שקל.

<דובי אמיתי: 2,000 כפול 25 זה 50 מיליון שקל.

<דובי אמיתי: על מה?

<דובי אמיתי: באמת על מה.

<דובי אמיתי: זו תנועת המספריים שמדובר פה.

<דובי אמיתי: אני מזכיר לך את מה שכבודו יודע: שווי רכב, שזה מעמיס עוד כמה מיליונים על הגב שלנו.

<דובי אמיתי: תשאל מה הפתרון.

<דובי אמיתי: לספר את הבעיה זה בסדר – מה הפתרון?

<דובי אמיתי: תראה, שר החקלאות הצליח, כשקרא לנו להתפלל עם הרבנים הראשיים.

<דובי אמיתי: הייתה בצורת, הביא גשם.

<דובי אמיתי: עכשיו אולי יושב-ראש הוועדה יקרא לנו להתפלל, אולי נצליח להעלות את שער הדולר.

משה גפני: תפילה זה תמיד טוב, אבל אם אני יקרא לכם להתפלל מצבנו רע.

יצחק וקנין: דובי - - - שאתה תתפלל?

<דובי אמיתי: אני התפללתי.

משה גפני: מצבנו רע.

יצחק וקנין: אמרתי לו: אם הוא יתפלל, אז המצב יהיה יותר טוב.

משה גפני: לא, תפילה תמיד עוזרת, אמרתי.

משה גפני: אבל אם הממשלה תעמוד מהצד והיא תגיד: אנחנו מתפללים – מצבנו רע מאוד.

משה גפני: היא צריכה לעשות, לא סומכים על הנס.

<דובי אמיתי: משפט אחרון, ואני אצטט אותך.

<דובי אמיתי: משפט אחרון, ופה הבעיה.

<דובי אמיתי: אנחנו מדברים בתעשייה, אז אנחנו רואים תעשייה מתחדשת.

<דובי אמיתי: אנחנו רואים שינויים, המגזר העסקי לא דורך במקום, הוא נע קדימה.

<דובי אמיתי: אתה ציינת את זה.

<דובי אמיתי: החקלאות היא חקלאות מדייקת.

<דובי אמיתי: אין מדינה בעולם שהתפוקה שלה לדונם יותר גבוהה משלנו.

<דובי אמיתי: אין מדינה כזאת.

<דובי אמיתי: כולם מתגאים על פאר הייצוא הטכנולוגי החקלאים, לאו דווקא התוצרת הצמחית.

<דובי אמיתי: אז אנחנו פורצים, אנחנו מתחדשים, אנחנו מדייקים, וסלח לי על הביקורת, קטונתי, אבל אני חייב לומר את זה: הממשלה תקועה בקונספציה לא ראויה.

<דובי אמיתי: תהליך קבלת ההחלטות הוא תהליך פוליטי, לפעמים שיקולים קואליציוניים שלא רואים את המרחב הרחב בתועלת של המגזר העסקי.

<דובי אמיתי: וצר לי.

<דובי אמיתי: אתה אמרת את זה: הגיע הזמן שאנחנו, הקואליציה, נהיה, מי שיושב פה, אופוזיציה בתוך הקואליציה.

<דובי אמיתי: צריך להעיר את העיניים של הממשלה.

<דובי אמיתי: אי אפשר לקחת מאתנו 600 מיליון שקל על תאונות עבודה, כשהביטוח לאומי נשאר בעודף של איזה חצי מיליארד.

<דובי אמיתי: נשאר בעודף כסף שאין לו מה לעשות.

<דובי אמיתי: מחפשים כסף על המגזר העסקי?

<דובי אמיתי: נתן ראש הממשלה את הדוגמה: מעמיסים, מעמיסים, מעמיסים – בסוף אנחנו נקרוס.

<דובי אמיתי: תודה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: רואת חשבון אלינה פרנקל רונן, סגנית נשיא יושב-ראש פורום המנכ"לים.

<אלינה פרנקל רונן: בוקר טוב, אני רוצה להתמקד בנושא.

<אלינה פרנקל רונן: החברים באמת העלו פה הרבה סוגיות בעייתיות בכל המשק בכלל, אבל הסוגיה שאנחנו דנים בה כרגע זו השחיקה של הדולר וההשפעה שלו על המשק בכלל.

<אלינה פרנקל רונן: ואני מסכימה מאוד עם כל הניתוח שחבר הכנסת מיקי לוי הציג בהתחלה של היחלשות הדולר.

<אלינה פרנקל רונן: וצריך לזכור שזה לא רק הדולר, זה כל המטבעות בכלל, וההשפעה שלהן על כל הכלכלה העולמית.

<אלינה פרנקל רונן: אנחנו בפורום מנכ"לים, מנהלי כספים וחשבים, קיימנו התייעצות מהירה לצורך הדיון הזה, על מנת שבאמת נוכל לשקף את הדעות של כלל החברים מכל מיני חברות ומכל מיני סוגים של פעילויות, והדעות נחלקו לשניים.

<אלינה פרנקל רונן: ואני רוצה לשתף אתכם קודם בניתוח ואחר כך בהצעות של פתרון.

<אלינה פרנקל רונן: אנחנו כן ניסינו לחשוב גם על פתרונות יעילים.

משה גפני: בבקשה.

<אלינה פרנקל רונן: אז ככה: החלק הראשון זה התעשיינים שמשווקים את הסחורה שלהם בארץ, חשבו שאין להתערב בשער הדולר, ואני אסביר.

<אלינה פרנקל רונן: אני לא מדברת - - -

<שרגא ברוש: אין תעשיין אחד במדינת ישראל – אחד - -

<אלינה פרנקל רונן: שנייה, שרגא.

<שרגא ברוש: - - רגע, אחד, שאמר לך את זה.

<שרגא ברוש: אמר לך את זה יבואן.

<אלינה פרנקל רונן: שרגא, רגע, אני כיבדתי אותך, אני מבקשת גם - - -

<שרגא ברוש: תקשיבו, אתם גוף רציני, אתם לא יכולים לקשקש שטויות.

<אלינה פרנקל רונן: שרגא, אבל אני באמצע זכות דיבור ואני מבקשת להסביר.

משה גפני: לא, שרגא.

משה גפני: בבקשה, כן.

<אלינה פרנקל רונן: בדרך כלל אני אומרת את המוטו ואחר כך אני גם מסבירה.

<אלינה פרנקל רונן: אז כשאנחנו מדברים על אותם תעשיינים שמשווקים את מרכולתם בארץ, אנחנו מדברים על אותם תעשיינים שגם מייבאים חומרי גלם.

<אלינה פרנקל רונן: לדוגמה, בענף המזון, כמו סוכר, כמו דברים אחרים.

<אלינה פרנקל רונן: ובחלק הזה, ברגע שהמחירים של הדולר יעלו, אז זה אומר שהעלות של התוצרת תעלה, ואז אנחנו באיזשהו מקום נצטרך להעלות גם מחירים של המכירות עצמם, דבר שמנוגד למדיניות הממשלה ששואפת להורדת יוקר המחיה.

<קריאה: - - - היגיון כלכלי.

משה גפני: לא, אבל, רבותיי, אנחנו ועדה בכנסת.

משה גפני: כל אחד יכול להגיד את דעתו, גם אם היא לא נכונה או כן נכונה.

משה גפני: זה לא רלוונטי.

משה גפני: כן, בבקשה.

<אלינה פרנקל רונן: לגבי הנושא של ייבוא תוצרת גמורה, אני מסכימה עם החברים שאמרו, שבחלק הזה יש פה קצת התרה יותר מדי גדולה להכניס סחורה לארץ, וזה פוגע בייצור בארץ.

<אלינה פרנקל רונן: זו הייתה הדעה של חלק מהתעשיינים שמשווקים את התוצרת בארץ.

<אלינה פרנקל רונן: לעומתם יש את התעשיינים שהם גם יצואנים, שהם חברו לדעה של חברי הכנסת שיזמו את הדיון בנושא, והם חשבו שהמדינה צריכה ליזום העלאת שער הדולר.

<אלינה פרנקל רונן: הדעה שלהם הייתה שאם בנק ישראל מחליט שהמטרה שלו היא להעלות את שער הדולר, הוא צריך ללכת עם זה על כל הקופה, ולא לעצור בשלב מסוים, אלא אם זה היעד – עד הסוף.

<אלינה פרנקל רונן: יחד עם זה, כרואי חשבון, ככלכלנים, אנחנו חשבנו שזה מחיר כבד מדי, שהמשק משלם על תהליך כזה, וכשרוצים לפתור בעיה צריך לפתור אותה נקודתית ולא ברמה של כל המשק עכשיו, אם זה בנושא של הנפקת אג"ח או דברים כאלה, זה פוגע בכל המשק, ויש פתרון ביניים.

<אלינה פרנקל רונן: פתרון הביניים זה לעודד את אותם יצואנים על ידי תמריצים ספציפיים.

<שרגא ברוש: אלוהים ישמור.

<שרגא ברוש: מדינת ישראל חתומה על הסכמים, מה עובר עליכם?

משה גפני: שרגא.

משה גפני: אתה יודע מה, אני מתחיל להאמין לראש הממשלה שכל אחד מתעצבן פעם.

איתן ברושי: הוא התכוון רק לנשים, הוא לא התכוון לכולם.

משה גפני: אם אפשר רק לתמצת את הפתרון, אנחנו לא הולכים לקיים - - -

עודד פורר: אתה כל פעם מסתבך בגלל הבדיחות שלך עם הקואליציה, אתה שם לב.

משה גפני: נכון.

משה גפני: רגע, אבל מה אמרתי?

איתן ברושי: זה מותר, מה שאמרת זה מותר.

איתן ברושי: חוש הומור זה מותר.

משה גפני: אבל אתה צודק, עודד.

עודד פורר: הם כבר לא מבינים חוש הומור.

מיקי רוזנטל: הם לא מבינים הרבה דברים, אבל מילא, נו.

משה גפני: כן, בדיוק.

משה גפני: תתמצתי את הפתרון, זה מה שחשוב לנו.

<אלינה פרנקל רונן: אוקיי.

<אלינה פרנקל רונן: המיקוד הוא על ידי תמריצים ספציפיים לנושא, אנחנו נעודד את המכירות של היצואנים.

<אלינה פרנקל רונן: ויהיו פרמטרים כמו הגדלת מספר העובדים, לפי זה המדינה תיתן כל מיני הטבות.

משה גפני: אוקיי.

<אלינה פרנקל רונן: הדבר הנוסף שרצינו להציע - -

משה גפני: בבקשה, כן, תשלימי.

<אלינה פרנקל רונן: זהו, זה הדבר האחרון.

<אלינה פרנקל רונן: - - להפסיק את כל הגיוס של הדולרים.

<אלינה פרנקל רונן: אנחנו רק ראינו לפני כמה חודשים שהמדינה גייסה 2 מיליארד דולר על מנת לצמצם את החוב הלאומי.

<אלינה פרנקל רונן: זה בעצם הגדיל את היחלשות הדולר.

<אלינה פרנקל רונן: הפתרון שלנו בכל זאת זה להחזיר את המשקיעים הזרים לארץ, שיעודדו השקעות ויזרימו גם כספים, אם רוצים הקטנת חוב, ולא בצורה כזאת.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אני מודה לך.

משה גפני: חבר הכנסת עודד פורר היה מיוזמי הדיון הזה.

<אברהם אגאג'ני: סליחה, כבוד היושב-ראש.

משה גפני: מי אדוני?

<אברהם אגאג'ני: אני מייצג את התיירות, את המלונאים.

<אברהם אגאג'ני: אולי אני אוכל גם להציג את זה - - -

משה גפני: אני אתן לך, אבל יש פה - - -

<אברהם אגאג'ני: אין בעיה.

משה גפני: הדבר היחיד שיש ליושב-ראש – זה לא הדבר היחיד, אבל זה חלק מהסמכות של היושב-ראש – למי לתת קודם, למי לתת אחר כך.

משה גפני: מעבר לעניין הזה אני רק יכול להגיד בדיחות.

משה גפני: עודד פורר, בבקשה.

עודד פורר: תודה, אדוני.

עודד פורר: תראו, הנושא של הדיון הזה הוא נושא שלכאורה משהו שכל אחד יכול לבוא עם איזה סיסמה: זה יגיד תעלו את השער, תורידו את השער.

עודד פורר: ההתעסקות עם שער חליפין היא התעסקות מורכבת, היא לא משהו – בטח שלא בוועדה, טוב שאנחנו לא אלה שאחראים על ניהול שער החליפין.

עודד פורר: אני חושב שנקיטה של מדיניות מוניטרית זה עניין אחד.

מיקי רוזנטל: אבל לממשלה יש עוד סל של פעולות שהיא יכולה לבצע לטובת העניין הזה, כדי לפצות לפחות את היצואנים על מה שקורה עם שער הדולר.

מיקי רוזנטל: אז יש פעם אחת את הקנייה של הדולרים והניסיון להעלות את שער הדולר.

מיקי רוזנטל: זה יכול להשפיע, אני חושב, עד גבול מסוים.

מיקי רוזנטל: הרי אי אפשר לקנות דולרים עד אין קץ, ואתה לא יכול לשלוט בשערים מוניטריים עד אין קץ.

מיקי רוזנטל: מהצד השני יש דברים שהמדינה כן יכולה לעשות והיא עשתה בעבר.

מיקי רוזנטל: אם אני מסתכל לדוגמה על הגרפים של הייצוא החקלאי, בעבר הממשלה ידעה ולעזור ולסייע בייצוא חקלאי.

מיקי רוזנטל: אז זה נכון שפעמים עשו את זה גם לא טוב, אבל רוב השנים עשו את זה טוב.

מיקי רוזנטל: ויש מקום לתמוך בעניין הזה, אם זה בהוצאות שיווק, אם זה ביצירת מערכת שיווקית - - -

מיקי רוזנטל: אתה לא מציע לחדש את "אגרקסקו" או משהו.

עודד פורר: לא.

עודד פורר: אבל ב"אגרקסקו" היו גם עקרונות שהיו טובים.

עודד פורר: בתחום הזה - - -

מיקי רוזנטל: לא לא, בסדר.

מיקי רוזנטל: אתה אומר: עזבו את הדולר, בוא נסייע לחקלאים וליצואנים.

מיקי רוזנטל: זה מה שאתה אומר.

עודד פורר: החקלאי הישראלי שמגדל את העגבנייה, בסוף מתמודד מול חקלאי ממדינה אחרת, שמקבל תמיכה מהמדינה שלו ומוכר בארץ את הסחורה שלו יותר בזול.

עודד פורר: אז ממה נפשך, מה אנחנו מייצרים פה?

עודד פורר: אז צריך פעם אחת לתמוך בחקלאים במובנים האלה.

עודד פורר: צריך לקחת מפעלים שהם מפעלים שמייצאים ולתת להם פטורים.

עודד פורר: שפה הממשלה תפצה את הרשות המקומית על פטור מארנונה למשל.

עודד פורר: הרי הארנונה הולכת ומטפסת.

עודד פורר: זה משהו מדהים, כל פעם שמעלים את השכר במגזר הציבורי אז גם מעלים את הארנונה.

עודד פורר: זה מין משהו שבא ביחד.

מיקי רוזנטל: צמודה לשכר השרים.

עודד פורר: זה בא ביחד.

עודד פורר: אז צריך לקחת ולפצות את המפעלים שמייצאים על ארנונה.

עודד פורר: צריך להוריד להם רגולציה.

עודד פורר: נמצא פה מישהו שתיכף ידבר על תיירות, לבנות בית מלון בישראל עולה פי כמה מלבנות בית מלון בחו"ל.

עודד פורר: אז מה רוצים, שגם יצליחו למכור את החדרים יותר בזול?

עודד פורר: אז אם אתה מחייב רגולציה על כיבוי אש מסוימת, תן אותה במענקים, תן אותה בתמיכות לכל מי שמבצע ייצוא.

משה גפני: את זה הממשלה לדעתי לא עושה, ואם היא עושה היא עושה את זה מעט מדי ומאוחר מדי.

משה גפני: כי בסוף בית המלון מקבל את התמיכה שלו – בית מלון שבנו בפריפריה, בבקשה לתמיכה – מקבל את זה כל ך הרבה שנים אחרי, שכבר לא נשאר בית המלון, הוא כבר סגר אותו, ואז הוא מקבל את התמיכה.

משה גפני: תודה, אדוני.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: התאחדות משרדי הנסיעות, חני סובול.

<חני סובול: שנת 2017 הייתה שנת שיא בתיירות, תודות לשר התיירות ולצוות שלו.

<חני סובול: הגיעו לישראל 3.8 מיליון תיירים.

<חני סובול: כל 100,000 תיירים נכנסים תורמים 600 מיליון שקל, ו-4,000 מקומות עבודה ישירים ו-3,700 משרות עקיפות.

<חני סובול: התוצאה של שער החליפין, התחזקות השקל והירידה גם בדולר וגם ביורו, גורמת לזה שישראל הרבה פחות אטרקטיבית לתייר האירופי ולתייר האמריקני, שזו עיקר התיירות שמגיעה לישראל.

<חני סובול: ואנחנו חוששים מאוד שמה שקרה ב-2017 יהיה תופעה חולפת, ואנחנו לא נחזור על השיאים האלה בשנת 2018.

<חני סובול: זה משפיע על סוכני הנסיעות, זה משפיע על המלונות, זה משפיע על התיירים, זה משפיע על האטרקציות.

<חני סובול: וזה גם גורם לתיירות הפנים ללכת צעד אחד אחורה, מאחר שחו"ל הרבה יותר אטרקטיבי.

<חני סובול: כששער החליפין של הדולר מאוד מאוד נמוך, אז אפשר למצוא ב-250 דולר סוף שבוע בחו"ל, כולל טיסות, ואי אפשר למצוא ב-250 דולר אפילו לא מלון בפריפריה.

<קריאה: תציעו פתרונות.

<חני סובול: ואנחנו פשוט כורתים את אחד ממנועי הצמיחה הטובים של מדינת ישראל.

<חני סובול: ואין לי פתרונות.

<חני סובול: למרות שאני רואת חשבון, אין לי פתרונות, אבל אם יש פה פעילות ספקולנטית, ועל זה מדברים כל הזמן, אז לפחות את המקטע הזה חייבים לגדוע.

איתן ברושי: אבל יש צמיחה במשק - - - שר האוצר מתגאה בזה.

משה גפני: איתן.

משה גפני: אוקיי, תודה רבה.

עודד פורר: תורידו רגולציה, תיתנו צמיחה לייצוא.

עודד פורר: תפצו על זה בדרכים אחרות, זה מה שצריך לעשות.

משה גפני: אבי אגאג'ני, בבקשה.

<אברהם אגאג'ני: צריך לזכור שתעשיית המלונאות היא בעצם גם כן יצואן.

<אברהם אגאג'ני: אם נסתכל על 2017, מחזור ההכנסות של ענף המלונאות היה כ-10.5 מיליארד שקל, מתוכם 44% – 4.6 מיליארד שקל – היו מתיירים, מייצוא.

<אברהם אגאג'ני: ולכן כמעט חצי מהעבודה שלנו זה בעצם ייצוא, ייצוא שאנחנו עושים כאן.

<אברהם אגאג'ני: עכשיו, הפגיעה שהייתה בגלל הירידה בשער הדולר בשנת 2017 הייתה קרוב ל-400 מיליון שקל, ולפי שער הדולר הנוכחי הפגיעה שתהיה ב-2018 תהיה כ-600 מיליון שקל ברווחיות הזאת, זאת אומרת תוך שנתיים כמיליארד שקל.

<אברהם אגאג'ני: מה זה גורם?

<אברהם אגאג'ני: זה גורם לכך, מה שנאמר פה, שפחות כדאי לבנות מלונות בארץ.

<אברהם אגאג'ני: קחו למשל את רשת "פתאל", רשת שיש לה 38 מלונות בארץ, אבל היא כבר בנתה 130 מלונות בחו"ל, כי הרבה יותר משתלם לבנות מלונות בחו"ל.

<אברהם אגאג'ני: והרי אנחנו כדי לפתח את תעשיית התיירות, אנחנו חייבים לבנות עוד מלונות.

<אברהם אגאג'ני: אבל פה יש את חסם הזה, שמקטין את הכדאיות להקמת מלונות בארץ.

<אברהם אגאג'ני: בנוסף לכך, במקביל כמובן כל התשומות שלנו הן תשומות שקליות.

<אברהם אגאג'ני: והתשומות הללו כל הזמן עולות.

<אברהם אגאג'ני: הינה, שכר העבודה תוך שלוש שנים עלה אצלנו בשכר המינימום ב-23% או משהו כזה.

<אברהם אגאג'ני: והחשמל והארנונה וכל מה שנאמר פה.

<אברהם אגאג'ני: אז תנועת המספריים הזו, שמצד אחד ההכנסות נפגעות בצורה משמעותית, והעלויות עולות בצורה משמעותית, היא בעיה.

<אברהם אגאג'ני: ודרך אגב, יש לזה עוד סממן.

<אברהם אגאג'ני: אנחנו רואים שתוך שלוש שנים, ב-2014, יצאו ממדינת ישראל 5.2 מיליון ישראלים לחו"ל.

<אברהם אגאג'ני: בשנת 2017 יצאו כבר 7.6 מיליון תיירים ישראלים לחו"ל, שזה עלייה של 46% תוך שלוש שנים.

<אברהם אגאג'ני: חלק כמובן גם בגלל הטיסות הזולות, וזה בסדר, אבל חלק לא קטן גם בגלל השער של הדולר שירד, שהרבה יותר זול לצאת החוצה לתיירות.

<אברהם אגאג'ני: ואנחנו רואים באמת שהלינות של הישראלים נכנסו לסטגנציה, בשנת 2017 זו הייתה השנה הראשונה שאנחנו לא עולים, לא רואים עלייה בלינות הישראלים במלונות בישראל, הן נשארו באותה רמה של כ-12 מיליון לינות והן לא עלו.

<אברהם אגאג'ני: אז המגמות האלה הן מגמות מסוכנות, שאם לא יטופל הנושא הזה של שער הדולר תהיה פגיעה בתיירות, ולעומת זה אנחנו נראה שכסף ישראלי יוצא החוצה.

משה גפני: מאה אחוז, תודה רבה.

משה גפני: חבר הכנסת פרי, בבקשה.

יעקב פרי: הערה אחת.

יעקב פרי: תודה, אדוני היושב-ראש.

יעקב פרי: לא צריך להגיד ששקל חזק הוא סימפטום של כלכלה חזקה.

יעקב פרי: אני יודע שבנק ישראל עושה צעדים.

יעקב פרי: ואני רוצה לשאול עד כמה בנק ישראל מתכוון להתערב יותר, ואם אנחנו יכולים באמת לקבל הערכה, מכיוון שלפי דעתי זוהי כמעט הפעולה היחידה הממוסדת שאנחנו יכולים לעשות על מנת לטפל בבעיה הקשה הזאת.

יעקב פרי: תודה.

משה גפני: אוקיי.

משה גפני: לפני שאני נותן לבנק ישראל ולמשרד האוצר, כרם נבו?

משה גפני: כן, בבקשה, אם אפשר בקצרה, אנחנו כבר הבנו את הבעיה.

<כרם נבו: אני עובדת חברת Wix ומנהלת פורום חברות הצמיחה, אני מייצגת 20 חברות הייטק שהן ישראליות, חברות מלאות.

<כרם נבו: זה אומר שיושב כאן לא רק הפיתוח של החברה אלא גם השיווק, המטה וכו'.

<כרם נבו: הכול בעצם מנוהל מכאן, והפגיעה בחברות האלה בגלל זה היא הרבה יותר קשה משאר ההייטק, כי בעצם התקבולים הם בדולרים אבל ההוצאות בשקלים הן מאוד מאוד נרחבות.

<כרם נבו: למשל, בחברה שאני עובדת בה, נכון לחודש האחרון, יש לנו 160 עובדים וירטואליים חדשים, שנכון ללפני שנה לא היו קיימים, בגלל הפערים בשער הדולר.

מיקי לוי: מה זה אומר?

מיקי לוי: מה, הם יושבים בחו"ל ועובדים?

<כרם נבו: - - - הם פשוט לא קיימים - - -

מיקי לוי: אה, בגלל הפרשי השער העלות נוספת?

<כרם נבו: בגלל הפרשי השער, 160 עובדים רק אצלנו.

<שרגא ברוש: כאילו שהם מעסיקים.

מיקי לוי: הבנתי.

מיקי לוי: כאילו שהיו יכולים, אם השער היה נורמלי, להעסיק עוד 160.

<כרם נבו: - - - לפתח, ולא קורה.

<כרם נבו: יש ידיעות בסקטור על כך שמשרות עוברות החוצה, על עצירת גיוסים בישראל ופיטורים.

יצחק וקנין: בלי סוף עוברות החוצה, בלי סוף.

עודד פורר: סליחה שאני מתפרץ.

עודד פורר: צריך להבין, כשמשרות עוברות החוצה בתחומים שהם של עבודה שחורה, שאתה אומר: אין מה לעשות, השוק משתנה, אז כבר יש פה משרות שמדינת ישראל היא לא עם כוח העבודה הכי זול.

יצחק וקנין: לא, יש החלטות מיסוי שהבריחו חברות החוצה.

יצחק וקנין: משתלם להם לא להתנהל פה בכלל.

עודד פורר: פה אנחנו מדברים על הנושאים הטכנולוגיים, אנחנו מדברים על המקומות שישראל חזקה בהם.

עודד פורר: ופה אנחנו יכולים לגייס - - -

משה גפני: בוא, אני רוצה לשמוע תשובות.

משה גפני: רגע, אני אתן לך, שנייה.

משה גפני: בבקשה, כן, הבעיה ברורה.

<כרם נבו: אומרים לנו: תסתגלו למצב, זה שער הדולר.

משה גפני: מי אומר לכם?

<כרם נבו: משרד האוצר אומר לנו, בנק ישראל אומר לנו.

<כרם נבו: ההסתגלות היא לשכור מחוץ לישראל, וכל משרה שיוצאת אינה חוזרת.

מיקי לוי: זה מה שאמרתי.

משה גפני: טוב.

משה גפני: שרגא, משפט, אני רוצה תשובות.

<שרגא ברוש: אני רוצה משפט אחד.

יצחק וקנין: אני מכיר את זה באופן אישי.

יצחק וקנין: החתן שלי עובד בהייטק, הוא מנהל חברה.

יצחק וקנין: אני אומר לכם: רוב החבר'ה שלו - - - עכשיו, במקום להעסיק פה אנשים בתוך הארץ, בגלל החלטות מיסוי הכול בורח החוצה.

עודד פורר: זה לא מתפרות, שאתה אומר: יש יותר זול בסין.

<כרם נבו: הדולר משפיע יותר מכל החלטת - - -

משה גפני: תודה, הבנו.

משה גפני: שרגא, משפט.

<שרגא ברוש: משפט אחד להדגיש: אין שום הבדל בין התעשייה שמייצאת, בין שהיא מייצרת חלקי מטוסים, מתכת או הייטק.

<שרגא ברוש: במקום שהדולר יורד וההוצאות בשקלים, המספריים האלה נוראיים.

<שרגא ברוש: אחד.

<שרגא ברוש: שתיים, אני ממש נדהם מהאמירה של לשכת רואי החשבון.

<שרגא ברוש: מפעל שכל תוצרתו משווקת בישראל, סובל באותה מידה כמו היצואן, כי היבואן מוזיל את הסחורה שלו, בזמן שהיצרן המקומי, חומר הגלם שלו רק 50%, אז נגיד שהוא מרוויח 50%.

<שרגא ברוש: אבל ביבואן, 100% יורד לו על שער הדולר.

איתן ברושי: אבל ליבואן יש עזרה מהממשלה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: רבותיי, בסדר, מה, אנחנו נבכה כל הזמן?

משה גפני: בואו נחפש פתרונות.

משה גפני: בנק ישראל קודם, לפני משרד האוצר.

משה גפני: מי בבנק ישראל?

משה גפני: תגיד שם ותפקיד.

איתן ברושי: מי שקונה דולרים.

<עמית פרידמן: בוקר טוב.

<עמית פרידמן: שמי עמית פרידמן, יועץ למנהל חטיבת השווקים.

<עמית פרידמן: כמה התייחסויות לדברים שנאמרו.

משה גפני: אגב, הדיון הזה, שהוא דיון שיש לו חשיבות רבה מבחינה כלכלית, היו צריכים להגיע עוד אנשים מבנק ישראל.

משה גפני: בסדר.

יעקב פרי: זה מה שלחשתי לחברי זה עתה.

משה גפני: אתה רואה, כיוונתי לדעת גדולים.

יעקב פרי: אני קלעתי לדעת גדולים.

עודד פורר: גפני, זה נראה כמו איזה דיון רדום, ששלחו ככה משהו - - -

משה גפני: לא, לא שלחו, אני מייחס חשיבות למר פרידמן.

עודד פורר: תראה כמה חברי כנסת הגיעו לדיון, תראה את היחס מהצד של הממשלה.

משה גפני: לא צריך להוסיף.

משה גפני: אני מעיר את הערתי.

משה גפני: אני רק יודע שאם הדיון היה על הוועדה ליציבות פיננסית, מבנק ישראל היו מגיעים בערך עשרה אנשים וצועקים עד השמיים.

מיקי לוי: אל תיגע לנו ב - - -

משה גפני: לא חשוב, אבל בסדר.

משה גפני: זה לא קורה הרבה, אני חושב שהדיון הזה הוא דיון חשוב, וחשוב לי לדעת מה אתה אומר.

משה גפני: מר פרידמן, אל תעיר, אני בשביל זה עברתי פריימריז, שאני אוכל להגיד מה שאני רוצה.

משה גפני: בבקשה.

איתן ברושי: בסוף זה יקרה לך, גפני.

יעקב פרי: אצלכם יש פריימריז?

משה גפני: אתה חדש פה?

משה גפני: זה כמו אצלכם.

משה גפני: בבקשה.

איתן ברושי: אצלם זה פה אחד.

משה גפני: פה אחד.

משה גפני: אצלנו יש הרבה במועצת גדולי התורה.

משה גפני: אני מבקש את ההערה שלי למסור לממונים עליך.

<עמית פרידמן: אני מבטיח למסור.

משה גפני: היה מין הראוי, זו ועדה של הכנסת, דיון חשוב.

משה גפני: חשוב מה שתאמר, וזה בשבילנו חשוב, וכבוד שבאת לכאן, היו צריכים לבוא עוד כמה.

משה גפני: בבקשה.

<עמית פרידמן: אני לא לבד.

<עמית פרידמן: איתי כאן מיקי בלנק, מנהל חדר עסקאות.

משה גפני: אה, בסדר, זה שבאתם, אני ראיתי.

משה גפני: מצוין.

משה גפני: בבקשה.

<עמית פרידמן: מצטערים לאכזב את הנוכחים.

משה גפני: לא, לא, לא, אתה לא מאכזב.

<עמית פרידמן: אנחנו נענה באופן מקצועי.

<עמית פרידמן: וכמובן נעביר את ההערות הלאה.

<עמית פרידמן: לעניין.

<עמית פרידמן: לגבי שער החליפין – ההערכות שלנו הן בהחלט שיש מצב שאנחנו קוראים לו ייסוף יתר, ולכן אנחנו פועלים בשוק המטבע.

<עמית פרידמן: כלומר, אם להערכתנו זה לא היה קורה, והאינפלציה הייתה ביעד שלה, יש לנו מנדט שהוא להשיג את יעד האינפלציה, אנחנו לא היינו פועלים בשוק המטבע.

<עמית פרידמן: האינפלציה נמצאת מתחת ליעדה, ואנחנו רואים בהתערבות בשער החליפין, רכישות המטבע, כלי מוניטרי נוסף, וזאת לאחר שהריבית שלנו היא כמעט באפס, ולכן אנחנו פועלים.

<עמית פרידמן: לגבי השאלה של חבר הכנסת פרי, אנחנו בהחלט מוכנים ויכולים לפעול.

<עמית פרידמן: אני חושב כולם יראו בימים הקרובים את המספרים לגבי ינואר, שהבנק פועל באופן אגרסיבי בשוק כשהוא חושב שצריך לעשות את זה.

משה גפני: מר פרידמן, אני מבין שזה דברים סודיים מה שאתם עושים, ובאמת היינו צריכים לעשות ישיבה חסויה.

משה גפני: אבל לא עשיתי, הישיבה היא גלויה.

משה גפני: אתה יכול בבקשה להגיד לנו מה אתם הולכים לעשות?

משה גפני: זה שאתם הולכים לעשות, אני סומך על מה שאתה אומר.

משה גפני: אבל מה אתם הולכים לעשות?

משה גפני: המצב הוא לא טוב.

משה גפני: עולה מהדיון, וגם אנחנו יודעים לפני הדיון, המצב לא טוב.

משה גפני: העובדה הזאת ששער הדולר נחלש באופן הזה, פוגע בכל המערכות שדיברנו עליהן: גם בתעשיינים, גם בתיירות, גם בהייטק, בכול.

יעקב פרי: באופן אנוש.

משה גפני: פוגע.

משה גפני: בבקשה, מה אתם הולכים לעשות?

<עמית פרידמן: אנחנו עושים.

<עמית פרידמן: ואנחנו נמשיך לפעול בתחום הזה.

<עמית פרידמן: ואחת הסיבות היא כפי שאמרנו, שאנחנו חושבים שזה מצב שמחייב פעולה.

משה גפני: מה אתם עושים?

<עמית פרידמן: אנחנו פועלים באופן די רציף ואינטנסיבי בשוק המטבע.

<עמית פרידמן: הריבית שלנו היא נמוכה מאוד, והיא תישאר כזאת לאורך זמן, עד שהאינפלציה תתבסס בעצם קרוב ביעד שלה.

<עמית פרידמן: נוסף על כך אנחנו גם פועלים, אני לא יכול לפרט על זה, אבל בדרכים, מבחינה טקטית, חדשות ויצירתיות.

יעקב פרי: אבל למה אי אפשר לעשות את זה יותר אגרסיבי?

<עמית פרידמן: אני חושב שכשייראו את המספרים בחודש הבא, אנשים יבינו שרמת האגרסיביות משתנה.

משה גפני: מר פרידמן, למה לא ראינו את זה בחודש הקודם?

משה גפני: אתם פועלים.

מיקי לוי: בחמישה חודשים האחרונים.

<עמית פרידמן: אתם תראו את זה גם בחודש הבא.

<עמית פרידמן: רמת האגרסיביות היא מותאמת לתנאים.

משה גפני: אתה משאיר אותנו במתח, אנחנו נראה את זה בחודש הבא?

משה גפני: לא, בסדר, אני בעד מתח, אבל - - -

<עמית פרידמן: לא, אתם תראו בחודש הבא את הפעולות שלנו בינואר.

<עמית פרידמן: אנחנו מפרסמים בפיגור של מספר ימים סוף כל חודש את כמויות ההתערבות, ואתם תוכלו לראות בעצמכם.

משה גפני: לא הרגעת אותנו.

<עמית פרידמן: עכשיו, לגבי הסיבה לשער החליפין – זה לא הכול ייסוף יתר, אנחנו חושבים שיש גם אכן סיבות ריאליות מוצדקות לשקל חזק.

<עמית פרידמן: דרך אגב, בראייה של השנה האחרונה, השקל, התנועה שלו מול הדולר היא כלל לא יוצאת דופן, החולשה של הדולר היא עולמית.

<עמית פרידמן: ואם מסתכלים על כל המטבעות המובילים, ובמיוחד המטבע השני שחשוב לנו – האירו, שהוא חשוב מבחינת ייצוא וייבוא וכו' – אז דווקא הייסוף בשקל הוא נמוך יותר.

<עמית פרידמן: עוד אני יכול להגיד, שכל הנושא לגבי קיומם של ספקולנטים, יש לנו נתונים די טובים, אנחנו עוקבים ומנתחים את התופעה.

<עמית פרידמן: בכל שוק מטבע, בכל שוק שבו יש שער חליפין נייד קיימים ספקולנטים, זאת תוצאה של משטר שער חליפין נייד.

<עמית פרידמן: לגרש אותם, כמו שעלתה כאן על השולחן בקשה, זה בעצם לשנות את משטר שער החליפין.

<עמית פרידמן: אנחנו חושבים שמשטר שער החליפין הזה הוא נכס.

<עמית פרידמן: יחד עם זאת, הפעילות הספקולטיבית, שאנחנו עכשיו יכולים לעקוב אחריה יותר טוב, אנחנו לא רואים שהיא פעילות מניפולטיבית.

<עמית פרידמן: כלומר, היא פעילות, כמו בכל שוק של נכסים, לפעמים אנשים קונים נכס מתוך תקווה שמחירו יעלה.

<עמית פרידמן: עצם התופעה הזאת זה לא בהכרח בעיה.

<עמית פרידמן: אנחנו רואים פעילות שהיא סימטרית לשני הכיוונים, וזו לא בהכרח בעיה מאוד גדולה.

<עמית פרידמן: מילה כללית לגבי המצב הכללי.

איתן ברושי: אתה מבטיח לנו יציבות במצב?

מיקי רוזנטל: הוא לא מבטיח שום דבר.

<עמית פרידמן: אני מתאר את הפעולות שאנחנו עושים.

<עמית פרידמן: לגבי מצב המקרו, אנחנו כמובן מודעים מאוד להשפעה של שער החליפין על הייצוא.

<עמית פרידמן: פרסמנו על זה לא מעט, מהן הגמישויות, כמה משפיע שער החליפין, באיזה פיגורים וכו'.

<עמית פרידמן: יחד עם זאת, שתי תוצאות שאנחנו רואים גם במחקר וגם בנתונים: ייצוא הסחורות הוא רגיש יותר לשער החליפין, והתוצאה היא שייצוא הסחורות בשנים האחרונות קפוא, לא מצליח לגדול.

<עמית פרידמן: והמשמעות היא שחיקה בנתח השוק של הייצוא הישראלי בשוק הבין-לאומי.

<עמית פרידמן: יחד עם זאת, ייצוא השירותים - - -

יעקב פרי: מה הסיבה העיקרית?

<עמית פרידמן: אנחנו חושבים ששער החליפין זה בהחלט משקולת רצינית שמונעת גידול בייצוא.

<עמית פרידמן: סיבה משנית שהייתה, היינו בכמה שנים של סביבה עולמית קשה, כלומר הסחר העולמי דשדש.

<עמית פרידמן: הסחר עולמי חזר לגדול בשיעור גבוה, והדבר הזה, זאת אומרת יש עוד דברים שמשפיעים על הייצוא, ויש עכשיו כוח חיצוני חיובי, וזה הגידול העולמי ובסחר העולמי.

<עמית פרידמן: לעומת זאת, ייצוא השירותים, אני אסיים אולי בזה, ייצוא השירותים עושה יפה מאוד בשנים האחרונות.

<עמית פרידמן: למרות הייסוף, אנחנו מצליחים לגדול ביתר יחסית למדינות אחרות.

עודד פורר: גם ייצוא השירותים מושפע משער הדולר.

<עמית פרידמן: לא אמרתי שהוא לא מושפע, אבל יחד עם זאת הוא גדל בשיעור מאוד יפה, קצב ממוצע של 7%–8% בשנים האחרונות.

עודד פורר: אני אומר לך שגם הוא יברח.

עודד פורר: גם הוא יברח.

<כרם נבו: אנחנו ייצוא השירותים.

<קריאה: הוא יסביר לך מה יהיה עוד מעט.

<עמית פרידמן: אני מתאר נתונים.

<עידו סופר: הנתונים עדיין מראים עלייה.

עודד פורר: אתה מחכה שהם יצללו בשביל להתייחס לזה?

משה גפני: לא, לא מסכים.

<שרגא ברוש: הם עוד לא עזבו את הארץ.

משה גפני: שרגא.

משה גפני: בבקשה, תשלים את הדברים, אני רוצה לאפשר - - -

עודד פורר: כשהם יעזבו - - - מאוד קשה.

<עמית פרידמן: שוב, אמרתי, אנחנו חושבים ששער המטבע בהחלט משפיע, הוא לא הגורם היחיד שמשפיע.

<עמית פרידמן: יחד עם זאת, ייצוא השירותים, בניגוד לייצוא הסחורות, שהקושי שלו נראה בנתונים, בסך הכול ענפי השירותים התמודדו יפה מאוד עם הנושא הזה בשנים האחרונות.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: מיכאל בלנק, אתה גם בנק ישראל?

משה גפני: אני אגיד לך את ההרגשה שלי.

משה גפני: אני מרגיש שאנחנו במצב חירום כלכלי.

משה גפני: ואנחנו במצב שאם אנחנו לא נפעל עכשיו בנחישות וברצינות ובכוח אגרסיבי, אנחנו עלולים למצוא את עצמנו בתקופה לא ארוכה במצב מאוד קשה מבחינה כלכלית.

משה גפני: נראה לי, יכול להיות שאני טועה, בגלל שאני כלכלן, אבל נראה לי שבנק ישראל מתייחס לעניין הזה כאילו אנחנו בימים רגילים.

משה גפני: אנחנו לא בימים רגילים, הולכת להיות פה קריסה.

משה גפני: אנחנו מתפללים ומקווים שלא.

משה גפני: אז תגיד לי אם בנק ישראל לא נמצא באדישות מסוימת.

מיקי רוזנטל: זה גם לא סוגיה אקדמית, זו סוגיה תכליתית - - - נכונות, לא תאוריות כלכליות.

<מיכאל בלנק: אני בהחלט רוצה להתייחס לשאלות שעלו פה.

<מיכאל בלנק: והייתה פה גם שאלה, שבאמת בחמישה חודשים לפני מה שעמית דיבר על חודש ינואר, הייתה פעילות נמוכה יותר של בנק ישראל.

<מיכאל בלנק: וזה באמת בגלל מה שאנחנו ראינו בשוק, ואת תנועות ההון שהיו, ושער חליפין עצמו שנחלש בתקופה הזאת.

<מיכאל בלנק: ולכן באמת ראינו פחות צורך להתערב בצורה אגרסיבית.

<מיכאל בלנק: ולעומת זאת, כמו שעמית דיבר, בתקופה האחרונה, כשראינו את הפעילות הזאת, פעלנו בצורה באמת הרבה יותר אגרסיבית, זה בהחלט מטריד אותנו.

<מיכאל בלנק: השאלה שעלו פה, חלק באמת יותר מופנות לכיוון של הממשלה, אנחנו, בנק ישראל, מוטרד ועושה כמה שהוא יכול כדי לטפל בבעיה הזאת, ויש דרכים אחרות.

<מיכאל בלנק: עוד נקודה שהייתי רק רוצה לתקן לגבי גיוס החוב הדולרי של הממשלה, אנחנו בשיתוף פעולה מאוד קרוב עם אגף החשב הכללי במשרד האוצר, והפעולה עצמה של גיוס כספים בחו"ל בהנפקה לא משפיעה בכלל על שער הדולר.

מיקי לוי: שאלה קטנה: לא הבנתי את ההערה שלך שהנושא באחריות הממשלה.

מיקי לוי: אז תחליטו.

<קריאה: לא, הוא עונה על מה שאני אמרתי, נכון?

משה גפני: אולי נשמע ברצף?

משה גפני: אני רוצה גם לשמוע את עידו.

<מיכאל בלנק: מה שבנק ישראל יכול לעשות זה באמת, כמו שעמית דיבר, הריבית הנמוכה שנמצאת, התחייבות שהיא תישאר לאורך זמן, עד שהאינפלציה תתקרב ליעד.

<מיכאל בלנק: ולפעול באגרסיביות, כשאנחנו רואים ואנחנו באמת פועלים ככה.

<מיכאל בלנק: ולגבי גיוס החוב הדולרי, הוא לא משפיע על שער חליפין.

<מיכאל בלנק: לעומת זאת, אנחנו כן, כמו שאמרתי, בקשר עם משרד האוצר ומייעצים להם גם כן לפעול לגידור של החוב, וזה אמור לפעול גם כן להחלשה של הדולר, אבל זה ניתן להם להתייחס.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: עידו שיינין ממשרד האוצר.

איתן ברושי: עידו סופר.

איתן ברושי: שיינין זה קליינט אחר.

משה גפני: עידו סופר.

משה גפני: די.

משה גפני: מכאן ואילך אני הולך לעשות טעויות במקומות אחרים.

יעקב פרי: גפני, אתה מכיר את כל הרפרנטים?

משה גפני: פחות או יותר.

משה גפני: יש שמה שמות שהם דומים שניהם.

משה גפני: לא עם כל אחד יש לי חיים קלים, שלא תהיה לך טעות.

משה גפני: בבקשה.

<עידו סופר: עידו סופר, רכז תעשייה ומסחר באגף תקציבים.

<עידו סופר: קודם כול, חשוב להבין ששער החליפין החזק הוא אינדיקציה כן חיובית בסופו של דבר לחוזק הכלכלה הישראלית.

<עידו סופר: הוא נובע, כמו שנאמר, מפעילות ריאלית משמעותית, אבל לכן יש השפעה מדאיגה לתעשייה הישראלית.

<עידו סופר: רק לחבר הכנסת ברושי, אני לא מבין את ההתייחסות לייבוא כאויב, היות שהייבוא והייצוא בהשפעתן על שער החליפין זה השפעות מקזזות.

<עידו סופר: ולכן הייבוא הוא ההיפך מאויב של שער החליפין במקרה הזה, אלא ההשפעות האלה הן השפעות שיש בהן סינרגיה.

איתן ברושי: אויב של התוצרת המקומית.

משה גפני: בסדר, איתן.

<עידו סופר: זאת נקודה שחשוב להבין מבחינה כלכלית.

<עידו סופר: מעבר לזה, כפי שנאמר, התערבות בשער החליפין היא פררוגטיבה בלעדית של בנק ישראל, אבל הסוגיות שכאן אני יכול להתייחס אליהן הן נוגעות באמת למה שקורה מסביב, לאמור: לחדשנות, לרגולציה, לכוח אדם מיומן, באותן מגבלות שיש על התעשייה הישראלית.

משה גפני: עידו, שנייה.

משה גפני: היות שאני מכיר את השפה, אז אני מבקש, אם אתה יכול להתמקד בבעיות שהועלו כאן.

משה גפני: זה שאתה אומר שבנק ישראל אחראי על שער החליפין, ידענו את זה לפני הדיון.

משה גפני: זה שאתם מעורבים בעניין, גם ידענו את זה לפני הדיון.

משה גפני: כל הדברים האחרים שהועלו כאן, שכאשר שער החליפין הוא במצב כזה שיוצר בעיה, האם זה נכון להטיל גזרות חדשות על התעשיינים?

איתן ברושי: והחקלאים.

משה גפני: הלכתי להגיד עכשיו את המשפט הזה.

משה גפני: האם זה נכון להטיל גזרות חדשות על החקלאים?

משה גפני: האם זה נכון שאתם לא מאשרים את החוק שלי על הנושא של התעשיינים, שאמרתם כל הזמן שתאשרו אותו?

איתן ברושי: עידוד השקעות הון.

משה גפני: עידוד השקעות הון בחקלאות.

משה גפני: האם זה נכון להטיל גזרות חדשות בנושא של התיירות?

עודד פורר: ואיזה הקלות רגולטוריות אתם עושים, כמו הורדת ארנונה?

<עידו סופר: הורדת ארנונה זו לא הקלה רגולטורית.

עודד פורר: זו הקלה משמעותית.

<עידו סופר: זו הקלה, אבל זה לא - - -

משה גפני: בסדר, הוא התחמק מזה.

משה גפני: תגיד על הבעיות שאתם ייצרתם.

<עידו סופר: יש לזכור שלצד הצעדים האלה, שנעשים בסופו של דבר על מנת להקנות לממשלה את היכולת הפיסקלית לבצע את סדרי העדיפויות שלה, לפני שבוע בלבד הצגנו כאן את מסקנות הוועדה הציבורית - - -

משה גפני: יש מישהו מחברי הכנסת שלא הבין מה הוא אמר עכשיו?

<קריאה: היכולת הפיסקלית - - -

משה גפני: לא, דיברתי עם חברי הכנסת, חברי הוועדה - - -

עודד פורר: אני אסביר לך מה הוא אמר עכשיו, אני אפרש לך.

עודד פורר: מה שהוא אמר עכשיו, זה כדי שהם יוכלו לבזבז כסף - -

משה גפני: אתה חבר בקואליציה.

עודד פורר: - - על כל מיני תוכניות כאלה ואחרות, כסף שהם מקבלים מהתעשייה, מהחקלאים, מהאנשים שמייצאים את ההון הזה, אז הם מעדיפים להטיל עליהם יותר נטל, שבסוף הם יגלו - - - לא יהיה להם ממי לגבות מיסים.

<עידו סופר: בוא, אני אתייחס.

<עידו סופר: נשאיר את הסוגיות האלה - - -

משה גפני: עידו, אמרת, ואני מכבד את זה, שבסדרי העדיפויות של הממשלה, אני לא מקבל את זה - - -

<עידו סופר: לא אמרתי את זה.

<עידו סופר: אפשר בבקשה להשלים משפט לפני שמפרשים אותי?

<עידו סופר: צריך לזכור שרק לפני שבוע הצגנו כאן את מסקנות הוועדה הציבורית לחיזוק התעשייה הישראלית.

<עידו סופר: ובמסגרת התוכנית הכלכלית לשנת 2019 הוקצו מעל מיליארד שקלים לתעשייה, בדיוק באותן נקודות שבהן הוועדה הציבורית, שגם שרגא היה חבר שם, ישבנו ודיברנו - -

<שרגא ברוש: אבל לקחתם את זה בצד השני.

משה גפני: הוא נותן לך מיליארד ולוקח 1.2 מיליארד.

<עידו סופר: - - על כך שהממשלה יכולה לסייע בשלושה אפיקים, כדי להגביר את כושר התחרות.

משה גפני: טוב.

משה גפני: בוא נאפשר לו, באמת, זה גם לא הגון כלפיו.

<עידו סופר: בכוח אדם מיומן, וגם בהפחתת נטל רגולטורי, לשאלתך, חבר הכנסת פורר, גם בסוגיות של הנטל של כיבוי אש, שאנחנו מדברים על עלות ממוצעת של 1.3 מיליארד לעסקים בשנה, כולל תעשייה, אז זה צעדים שנעשים עכשיו במסגרת התוכנית הכלכלית.

<עידו סופר: מעבר לזה, גם בסוגיה של התמרוקים וייצור התמרוקים בישראל, נעשות הקלות משמעותיות לייצור.

<עידו סופר: ואיפה שאנחנו יכולים להקל, כמובן שאנחנו פועלים לעשות את זה, וזה אינטרס משותף כמובן של כולם.

<עידו סופר: ויחד עם זאת, יש תקציבים רבים שמופנים.

<עידו סופר: האם יש צעדים שהתעשייה מתנגדת להם או שעלולים לפגוע בה?

<עידו סופר: כן.

<עידו סופר: אבל יש גם תועלות אחרות לצד הדבר הזה, תועלות סביבתיות ותועלות נוספות.

משה גפני: טוב.

משה גפני: עידו, אני לא מקבל את זה.

משה גפני: התשובה שאמרת היא תשובה נכונה מבחינה עובדתית.

משה גפני: אנחנו קיימנו כאן דיון לגבי הנושא הזה של עידוד התעשייה, המציאות הזאת היא מציאות שבה זה נכון מה שאתה אומר.

משה גפני: אנחנו נמצאים במצב שהוא טרום מצב חירום, אולי אפילו אנחנו נושקים כבר למצב חירום.

משה גפני: אתה לא יכול לשבת עם הנושא הזה, שסייעת ואתה רוצה להוריד את מחיר המוצרים.

משה גפני: צריך לטפל בבעיה הזאת, אי אפשר להישאר שווה נפש לעניין.

משה גפני: מכיוון שבנק ישראל, נציגי בנק ישראל, אומרים שהם התחילו לעשות ואנחנו נראה את זה כבר בחודש הבא, אז אני ממתין עד החודש הבא.

משה גפני: אם אנחנו נראה שהמצב לא משתפר, אז יהיה לכם מאוד קשה להעביר פה את מה שאתם רוצים בחוק ההסדרים.

משה גפני: מאוד קשה.

משה גפני: אנחנו לא ניתן שתהיה פגיעה כזאת בתעשיינים, גם אתם לא תירצו שזה יקרה.

עודד פורר: ובחקלאים, אני מייצג את ברושי.

משה גפני: ובחקלאים.

משה גפני: טוב, בחקלאים זה מובן מאליו.

<קריאה: - - -

<לעידו סופר: לא, אתה רצית - - -

עודד פורר: אי אפשר גם להגיד בדיחה פה בוועדה?

<שרגא ברוש: הוא צודק.

משה גפני: מה עכשיו?

משה גפני: מה אתה אומר שהוא צודק?

<שרגא ברוש: אבל הוא צודק.

<שרגא ברוש: כי אני ביקשתי שכל המעסיקים במדינת ישראל ייתנו 0.35% מהביטוח הלאומי, וולונטרית, על חשבון הרווחים של - - - כדי לעזור לקשישים שאתם לא עוזרים.

<שרגא ברוש: מה הקשר בין זה לבין הגזרות - - -

<עידו סופר: אז בוא נעלה - - -

משה גפני: לא, עידו, שרגא.

<שרגא ברוש: לא, כי הוא שאל אותי - - -

משה גפני: אני מבקש לסכם את הדיון.

עודד פורר: הם לא אוהבים שמתנדבים, הם אוהבים - - -

<שרגא ברוש: שהם ייקחו לך - - -

משה גפני: עודד, תגידו, משעמם לכם היום?

משה גפני: מה יש עכשיו?

<שרגא ברוש: לא, כי אם היה פה פולקמן, הוא היה אומר לך: אנחנו נחליט מה עושים, לא אתם.

<שרגא ברוש: הוא צודק.

עודד פורר: הוא כועס שפולקמן לא בא.

<שרגא ברוש: באמת, זה משגע אותי.

<שרגא ברוש: הרי אני בא רק בשביל לפגוש פה את פולקמן, למה הוא לא בא היום?

משה גפני: אני אעיר לו על זה.

משה גפני: בכלל היה פה עכשיו.

עודד פורר: רחל תגיע, רחל עזריה.

<שרגא ברוש: היא לא כמו פולקמן.

משה גפני: אנחנו נמתין את הכמה שבועות האלה, את החודש, לראות מה התוצאות של הפעילות של בנק ישראל.

משה גפני: היות שזה דיון מהיר, אנחנו גם צריכים להניח את זה על שולחן הכנסת.

משה גפני: ועדת הכספים רואה בדאגה רבה את המצב שבו יש שחיקה מתמשכת בשער החליפין, בשער הדולר, בשער המטבעות האחרים, שפוגע ברווחיות הייצור, פוגע בתעשיינים, פוגע בחקלאות, פוגע בתיירות, פוגע גם בהייטק.

משה גפני: אנחנו רואים את זה בדאגה רבה.

משה גפני: אנחנו מקווים שהפעולות שנאמרו פה על ידי נציגי בנק ישראל אכן יתממשו, ואנחנו נראה בשבועות הקרובים שיפור במצב.

משה גפני: במידה ולא, אם חס וחלילה לא יהיה שיפור והמצב יהיה כזה, אנחנו נקיים דיון נוסף.

משה גפני: אנחנו נבקש, עידו, ממשרד האוצר שלא יביאו גזרות כלכליות אם המצב יהיה כזה.

משה גפני: גם ככה יש לנו בעיות קשות עם מה שאתם עושים, אבל פשוט לא נאפשר את זה, מכיוון שצריך להתמודד עם הבעיה, ולא להגיד נתנו.

משה גפני: ואני משבח את מה שנתתם, אנחנו היינו חלק מהעניין הזה.

משה גפני: אתם לקחתם את הקרדיט, אבל אנחנו היינו חלק מהעניין.

משה גפני: מה אתה צוחק?

משה גפני: והמציאות הזאת היא מציאות שאנחנו נצטרך להתמודד איתה.

משה גפני: ולכן את מה שאמרתי לגבי הדאגה שלנו מהפגיעה ברווחיות הייצור והפגיעה בתעשיינים, בחקלאות, בתיירות ובהייטק, אנחנו נשים על שולחן הכנסת.

משה גפני: בעוד כמה שבועות אנחנו כנראה נקיים דיון נוסף.

משה גפני: להערכתי הדיון הנוסף יהיה במסגרת התקציב וחוק ההסדרים שמגיעים לכאן, ואז אנחנו ניקח את הנושא הזה בחשבון.

משה גפני: אתם מביאים כמה דברים שבהם יכולה להיות פגיעה בתעשיינים ובכל מה שמניתי כאן, ואנחנו נצטרך להתמודד עם זה.

משה גפני: אני מודה לכם על הדיון.

משה גפני: תודה רבה על ההשתתפות.