ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 938, 2018-01-30 11:15

משה גפני: רבותיי, אני עובר לסעיף הבא על סדר-היום, אבל אני מבקש להודיע לוועדה, שוועדת שרים לחקיקה אישרה הבוקר את החוק של הנכים.

נורית קורן: ברוך השם.

משה גפני: בסדר.

נורית קורן: לא מרגש?

משה גפני: לא, מרגש מאוד.

משה גפני: רק לא מוסיף לנו - - -

מירב בן ארי: מרוב שזה נמשך כבר הפסקנו - - -

נורית קורן: מרגש, השאלה - - -

מירב בן ארי: כבר מעייף.

משה גפני: הפסקה דקה.

משה גפני: גבירותיי ורבותיי, ועדת השרים לחקיקה אישרה את חוק הנכים.

מיקי לוי: יופי, ברוך השם, מזל טוב, בהצלחה.

משה גפני: עכשיו, בכדי להביא את זה למליאה היום, אם רוצים להביא את זה היום, אנחנו נצטרך להתכנס כדי להביא מקור מימון.

משה גפני: מקור המימון הוא מתקציב ההתאמות בחלקו.

משה גפני: יש חלק שהוא החלק הקטן של תקציב ההתאמות, בגלל שיש תקציב התאמות גדול יותר, לפי דעתי לא מספיק.

משה גפני: אבל אני אבקש לכנס את הוועדה, אם אכן זה יבוא היום.

משה גפני: אם זה לא יבוא היום - - -

מירב בן ארי: מתי?

עודד פורר: מתי יעבירו את החומר לחברי הכנסת?

משה גפני: את החומר העברנו.

משה גפני: החומר הועבר.

משה גפני: אתמול כבר.

משה גפני: הוא עבר.

משה גפני: אתה תראה בישיבה, אני לא אחרוג, והנושא יהיה נכים.

משה גפני: כן כן, זה החומר.

משה גפני: הנושא הוא נכים.

עודד פורר: שוב פעם כורכים איזה משהו במשהו.

משה גפני: לא, לא כורכים, לא כורכים.

משה גפני: אתה יכול לשנות, אבל לא בעניין הזה.

משה גפני: עודד, אני לא רוצה - - -

עודד פורר: אין לי טענות אליך.

מיקי לוי: מתי שתרצה נבוא.

עודד פורר: אתה יודע מה יהיה?

עודד פורר: מתי שתרצה נבוא, רק הם יידעו שגם אנחנו נעכב.

עודד פורר: את הדברים האחרים אנחנו כן יודעים לעכב.

מירב בן ארי: אתה יודע מה?

מירב בן ארי: אני אומרת לך שזה לא בסדר.

מירב בן ארי: מה זה מתי שתרצה נבוא?

מירב בן ארי: למה, השרים היו פה אתמול עד 03:00 לפנות בוקר במליאה?

משה גפני: את צודקת.

נורית קורן: הם היו.

מירב בן ארי: מי היה?

מירב בן ארי: שלושה היו.

משה גפני: את צודקת, את צודקת.

מירב בן ארי: מי היו?

נורית קורן: סתם, אני צוחקת, סגי נהור.

מירב בן ארי: החוצפה, הם - - -

נורית קורן: וכל הזמן מתי הם נמצאים?

משה גפני: את צודקת.

מירב בן ארי: שנתיים מחכים להם.

משה גפני: אני לא חייב להביא את זה.

מירב בן ארי: נכון.

משה גפני: אם זה מגיע היום למליאה, אני לא רוצה שייקרא שאנחנו מעכבים את זה.

עודד פורר: לא, אנחנו לא נעכב את זה.

משה גפני: אני מבקש ממנהל הוועדה, שתוציא הזמנה על תקציב ההתאמות ל-13:45.

עודד פורר: אנחנו נזרז את זה.

עודד פורר: אבל ההתנהלות של משרד האוצר היא שערורייה.

משה גפני: עודד, יש בתקציב ההתאמות את הנכים שזה המיעוט, ויש עוד רשימה ארוכה.

משה גפני: בסדר, אתה תטען שאתה רוצה את זה לדחות לשבוע הבא - - -

עודד פורר: אתה מבין את התרגיל הזה?

משה גפני: אין בעיה.

משה גפני: התרגיל לא יעבוד פה.

משה גפני: רק הנושא של הנכים, אני לא רוצה שייצא שאנחנו המעכבים.

נורית קורן: אתה צריך לאשר את זה יום כדי להביא את זה - - -

משה גפני: למליאה.

נורית קורן: ומה יקרה אם זה יבוא מחר?

משה גפני: מבחינתי זה בסדר גמור, אז אני עושה את הישיבה מחר.

משה גפני: אז בבקשה, תפעילו את כל הכוח שלכם, שזה לא יבוא היום, זה יבוא מחר.

נורית קורן: אין פה הרבה חברי כנסת, בסוף אתה תצביע לבד.

עודד פורר: הוא לא יצביע לבד.

משה גפני: לא לא, רגע, בוא נעשה סדר.

משה גפני: אני דיברתי עם יושב-ראש הכנסת ועם יושב-ראש הקואליציה, אני ביקשתי שזה יהיה מחר.

משה גפני: יושב-ראש הכנסת אמור לחזור אליי, הוא לא יודע מהעניין הזה בגלל שלא פנו אליו עדיין.

משה גפני: זה הטלפון שיצאתי.

משה גפני: אני מחכה לשמוע ממנו.

משה גפני: אם הוא אומר לי שלא מביאים את זה היום, יביאו את זה מחר, או שיביאו את זה בכל יום אחר שהוא יגיד, אני את הישיבה שאני קובע ל-13:45 מבטל.

משה גפני: אני את הישיבה הזאת עושה בדיעבד, שהוועדה לא תעכב - - -

עודד פורר: קודם כול, אני מברך אותך על המדיניות הזו.

עודד פורר: אנחנו לא נהיה אלה שנעכב את המתווה הזה, אחרי שעיכבו אותו בממשלה כל כך הרבה זמן.

משה גפני: נכון, חודשים ארוכים.

עודד פורר: אבל מה שעושה משרד האוצר, והניסיון שלו לכרוך דבר בדבר הוא שערורייה.

משה גפני: אם יתקיים הדיון מתי שהוא יתקיים, אני גם יאמר שאני יודע שהתקציב הזה, תקציב ההתאמות, כבר אצלם מה-11 בחודש, הם לא שיתפו אף אחד בעניין, כולל לא אותי.

עודד פורר: זאת השיטה.

משה גפני: טוב, אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום, הנושא של הגבייה הרטרואקטיבית של היטלי עבודה, של חבר הכנסת פורר, חברת הכנסת מירב בן ארי וחבר הכנסת מיקי זוהר, לגבי הנושא של האישורים של היטלי העובדים וכל מה שהנלווה לעניין הזה, שקיימנו על זה דיון, שהכול התמוטט.

עודד פורר: רק ש לי בקשה, אדוני, פעם הבאה דיונים בנושא מסעדות לא קרוב לארוחת צהריים.

עודד פורר: זה מוציא לנו - - - אני מנסה לדמיין את המנות.

משה גפני: האמת היא שאת הדיונים בנושא המסעדות צריך לעשות כשאנחנו בצום.

משה גפני: אני מבקש לדעת, אנחנו ביקשנו בפעם הקודמת - - -

מירב בן ארי: שני דיונים כבר עשינו לדעתי על זה.

מירב בן ארי: זה הדיון השלישי.

משה גפני: כן.

נורית קורן: העניין הוא שזה לא רק מסעדות, זה גם חברות ניקיון - - -

<קריאה: הכול, הכול.

משה גפני: אני מבקש לדעת, אבל לפני שאני מבקש לדעת, אני מבקש מחברי הכנסת שיגידו במשפט את הנושא.

משה גפני: אני גם אתן פה לעוד מישהו, ואחרי זה אני אבקש מהממשלה.

עודד פורר: אני חושב שהנושא ברור, לא צריך להציג אותו עוד פעם.

עודד פורר: חשוב הוא לשמוע מהממשלה מה עשיתם כדי למנוע את סגירתם של אלפי עסקים והליכתם הביתה של מאות אלפי איש.

משה גפני: מה שחבר הכנסת עודד פורר ביקש להדגיש בשיחה מוקדמת שהייתה לי איתו, לא לקשר את זה עם מדיניות של המסתננים וכל מה שנלווה לעניין.

עודד פורר: זה לא רלוונטי.

משה גפני: לא קשור בכלל.

משה גפני: אין פה מדיניות – היא מדיניות של - -

עודד פורר: רטרואקטיביות.

משה גפני: כן.

משה גפני: - - תשלום של גופים עסקיים קטנים וגדולים שיכולים להתמוטט.

משה גפני: זה גם בתי אבות וגם המסעדות.

משה גפני: אלה דברים שיכולים למוטט אותם.

משה גפני: מירב, את רוצה?

עודד פורר: רגע, סליחה, מירב, רק אני ביקשתי גם בסוף הדיון הקודם התייחסות מהיועץ המשפטי לממשלה לגבי החבות שחלה היום על משרדי ממשלה שהעסיקו את אותם עובדים, לא הפרישו את ההיטלים האלה.

משה גפני: בסדר גמור.

משה גפני: מירב, בבקשה.

מירב בן ארי: תודה, אדוני היושב-ראש.

מירב בן ארי: ותודה רבה על הדיון השלישי כבר בנושא, אני יודעת שזה חשוב לך מאוד, אתה ממש מעורב בכל הפרטים.

מירב בן ארי: אני, כמו פורר, רואה גם את הקטנים, ואמרתי את זה גם בדיון הקודם, גם הגדולים, כמו "פתאל", "הולידיי אין", שהגיעו לחובות של מיליונים - -

עודד פורר: עשרות מיליונים.

מירב בן ארי: - - עשרות מיליונים, גם הם חשובים.

מירב בן ארי: כוונת המחוקק היא לעולם לא שעסקים כאן יקרסו.

מירב בן ארי: אני חייבת לומר לך שאתמול היה דיון בוועדת העבודה והרווחה אצל אלי אלאלוף, אני אגיד לך משהו שתדע.

מירב בן ארי: אתה יודע שאלי הוא גם אדם מאוד אמיץ, ויש תקנו, בטח שמעת על התמרוקים.

מירב בן ארי: התקנות האלה, באו אנשים ואמרו, אם אתה מאשר – אישה אמרה: העסק שלי משנת 1939, אם אתה מאשר את התקנה, אתה סוגר לי את העסק, אני מפטרת מחר 300 עובדים.

מירב בן ארי: שלושה באו, אדון אלאלוף אמר למשרדים – והינה, אדון סופר היה פה, הוא הלך, היה יכול להגיד את זה, הינה, גם שי היה – אמר: אין, לא יקרה, אנחנו לא מאשרים.

מירב בן ארי: לא מאשרים.

מירב בן ארי: אמרתי: משרד הכלכלה, איך הסכמתם?

מירב בן ארי: אמרו לי: חיכינו לכם שאתם תעצרו את זה.

מירב בן ארי: אז בבקשה, הינה לך דוגמה מאתמול.

מירב בן ארי: אם אנחנו - - -

משה גפני: רק בהבדל קטן אחד.

מירב בן ארי: בדיוק.

מירב בן ארי: לא רוצים שעסקים כאן - - -

משה גפני: רק בהבדל קטן אחד, ששם צריך בוועדה לאשר, ופה זה מאושר, אנחנו צריכים לעצור את זה.

מירב בן ארי: כן, עכשיו אנחנו דנים.

משה גפני: כן, בסדר.

משה גפני: את רוצה?

משה גפני: בבקשה, נורית.

נורית קורן: כן, גם אני רוצה להתייחס לזה.

נורית קורן: הנושא הזה הוא נושא מאוד מאוד חשוב.

נורית קורן: אני שהייתי עשר שנים עצמאית, ואני יודעת את הדבר הכי קשה: שלפעמים לא ברור לך מה מס הכנסה ידרוש ממך.

נורית קורן: ולפעמים כשזה לוט בערפל, ואחרי שאתה מסיים את שנת המס, מגיש דוח, פתאום אתה מגלה שלא רק שכל מה שהרווחת, אתה צריך להוסיף גם את השנה הקודמת ולשלם.

נורית קורן: ולפי מה שאני דיברתי פה עם מעסיקים, ואני ישבתי עם חברות הניקיון וההחזקה, והם אמרו לי בפירוש: כשהוחלט על המס הזה זה לא היה מס ברור, ולא אמרו להם: הינה, צריך לשלם 20%.

נורית קורן: כי אם היו יודעים שהם צריכים לשלם את ה-20% מראש, אז הם כבר היו לוקחים עבודות ומכרזים, היו מתמחרים אותו יותר גבוה.

עודד פורר: גם הממשלה לא שילמה את ההפרש הזה.

נורית קורן: לא היו עושים את זה.

נורית קורן: עכשיו, הכי גרוע זה, ואני חושבת שאם אנחנו לא ניתן יד לעסקים הקטנים פה - - -

מירב בן ארי: וגם הגדולים, זה בסדר גמור.

נורית קורן: כן כן, ברור, כל מי - - -

משה גפני: לקטנים קשה יותר להתמודד.

נורית קורן: הם לא יוכלו להתמודד.

נורית קורן: ולא רק זה, כשאני שומעת שמעסיק צריך לשלם 2.5 מיליון שקל – הוא אמר לי: אני סוגר את העסק.

משה גפני: כן, אני מכיר שצריכים לשלם יותר.

נורית קורן: יש לי 60 עובדים, אנחנו סוגרים את העסק.

נורית קורן: ועכשיו, לא רק זה, גם עכשיו האנשים כבר הבינו שהם צריכים לבוא לשלם, כמו שאמרת, הן רטרואקטיבית והן חזרה, ואנשים רוצים להתקיים, ואנשים לא רוצים שייפתח נגדם תיק פלילי.

נורית קורן: אז יש איזה הסכמות שהאוצר עושה.

נורית קורן: אז יש מסמך אחד, שמי שרוצה לשלם מחתימים אותו על זה, שלא נותנים לו מוצא ואומרים לו שאם ישתנה משהו, הוא לא יקבל חזרה את הכסף אם זה ישתנה.

עודד פורר: זה נקרא סחיטה באיומים.

נורית קורן: לא יכול להיות שזה יהיה בסדר.

נורית קורן: לא יכול להיות שלא יפרסו את התשלומים לאנשים שאומרים: אוקיי, אני לא רוצה להיות פורע חוק, רוצה לשלם את המס, כי להתעסק עם מס הכנסה הוא לא רוצה.

נורית קורן: ודבר נוסף, אדון גפני, הריביות שלוקחים מהם – ריביות מטורפות, שבסופו של יום מגיעות ל-19%–20%.

נורית קורן: אסור לנו לתת לזה יד, אנחנו צריכים לטפל בזה מהר וכאן.

נורית קורן: ואני רוצה שתתייחסו - - -

מיקי לוי: מי זה הריביות?

מיקי לוי: מי לוקח?

מיקי לוי: לא הבנתי.

נורית קורן: מס הכנסה.

מיקי לוי: 19%–20%?

נורית קורן: כן, במצטבר זה מגיע לסכומים האלה.

מיקי לוי: 19%–20% ריביות?

מיקי לוי: אני לא מכיר ריבית כזאת.

נורית קורן: תיכף הוא ייתן לדבר.

נורית קורן: תודה רבה, אדוני.

משה גפני: טוב, תודה.

משה גפני: מיקי.

מיקי לוי: אני מבין את הכאב, בחלק מהמקרים אני גם מזדהה - - -

מירב בן ארי: האמת שמה שיפה, שהמיקי הזה נמצא בשלושת הדיונים.

מירב בן ארי: עשינו את זה עם מיקי אחר, עם מיקי זוהר, אבל ייאמר לזכותו שהוא כל הדיונים נמצא כאן.

משה גפני: הוא חבר פעיל בוועדה.

נורית קורן: מיקי בוועדת הכספים – חבל על הזמן.

נורית קורן: וגם חבר כנסת שלא זז מהמליאה.

משה גפני: חבל על הזמן.

משה גפני: אני בעד הפרגון.

מירב בן ארי: צריך לפרגן.

משה גפני: מירב, אני בעד הפרגון.

מיקי לוי: ני מתחיל להסמיק, העור שלי שחור, תיזהרו.

מיקי לוי: אדוני, אני מבין את הכאב, בחלק מהמקרים גם אני מזדהה, ומבין את העומסים שמוטלים על אותם בעלי עסקים.

מיקי לוי: אבל אני מפנה אליך ואל היועצת המשפטית, קצת בדקתי את העניין יותר לעומק: היה דיון בבית משפט העליון ויש בקשה לדיון נוסף.

מיקי לוי: מה זה מטיל עלינו, כדי שאנחנו לא נסתבך בקבלת החלטה שהיא בניגוד להחלטה משפטית?

מיקי לוי: וכאן אני צריך את העזרה של שגית בעניין הזה.

משה גפני: תודה רבה.

מירב בן ארי: מתי הדיון - - -

<שגית אפיק: אין עדיין הכרעה.

משה גפני: רגע.

נורית קורן: אבל צריך לזכור שבדיון הראשון הם נתנו הכשר למס הכנסה לגבות את כל הכסף - - -

עודד פורר: לא, ונתנו גם ביקורת חריפה מאוד.

<שגית אפיק: נתנו ביקורת.

<שגית אפיק: גם ביקשו מרשות המיסים לנהוג ביד רכה.

<שגית אפיק: יש הרבה אמירות בפסיקה.

משה גפני: טוב.

משה גפני: עדי מרוז, מנכ"ל ארגון חברות הניקיון.

משה גפני: תיקחו רק בחשבון שזה דיון שלישי, הפרטים ברורים לנו.

משה גפני: במשפט-שניים וזהו.

<עדי מרוז: אין שום בעיה.

<עדי מרוז: אני לא מנכ"ל, אני חבר הנהלה.

משה גפני: חבר הנהלה, בסדר.

משה גפני: בבקשה.

<עדי מרוז: לי חשוב להגיד – לא תשכנע את המשוכנעים, אני רואה את זה – על הנושא של סיום המבצע של רשות המיסים שהוא מחר.

<עדי מרוז: רשות המיסים לא הפסיקה את הגבייה שלה אחרי הדיון שלנו, הם עדיין רצים במלוא הקיטור.

<עדי מרוז: המבצע נגמר מחר.

<קריאה: יש לנו פה הצעה למבצע חדש.

מירב בן ארי: מה זה, למכונת כביסה?

משה גפני: רגע.

משה גפני: כן.

<עדי מרוז: המבצע של ביטול הקנסות ו-50% הנחה בריבית הוא מאוד מאוד אקטואלי עד מחר.

<עדי מרוז: זאת אומרת, אם אנחנו לא משלמים מחר, אנחנו עוברים לגבייה שזה נקרא - - - מאוד מאוד חשוב, רשות המיסים לא הפסיקה, כאן צריך לשים את הדעת.

<משה יעקב קלר: בניגוד להחלטת הוועדה.

<עדי מרוז: .

<עדי מרוז: בניגוד להחלטת הוועדה.

<עדי מרוז: וכאן אני חייב להגיד באופן אישי: עסקים סוגרים פה כל יום – ניקיון, מסעדות וכו' – כל יום עסקים סוגרים פה.

<עדי מרוז: זאת אומרת, כל יום הוא משמעותי.

<עדי מרוז: בעקבות החלטה שתביאו כאן, אנחנו נשמח מאוד לשמוע שזו החלטה מעכשיו, כי מי שלא משלם עד מחר מתחילים נגדו הליכים של שומות.

מירב בן ארי: ריביות.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: ענת ברמן.

<ענת ברמן: אני מהמרכז למדיניות הגירה ישראלית.

משה גפני: אבל זה לא בנושא הגירה.

מירב בן ארי: אנחנו לא מתעסקים עכשיו בזה, זה לא רלוונטי.

<ענת ברמן: אנחנו רוצים להתייחס דווקא לבקשה של העסקים לקבל הקלה בתשלום הרטרואקטיבי של ההיטלים על עובדים זרים.

<ענת ברמן: ומה שאנחנו מבקשים להציע זה בעצם לראות במצב הזה הזדמנות למציאת תחליפים למסתננים שהולכים להיות מורחקים בתקופה הקרובה, זה גם יפגע בעסקים האלה.

משה גפני: זה לא הנושא.

<ענת ברמן: לא, ההצעה שלנו היא לבחון האם ההקלה הזאת יכולה להיות תלויה בהעסקת ישראלים?

<ענת ברמן: זאת אומרת, יצטרכו - - -

<ענת ברמן: לא, גם אני לא - - -

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אנחנו לא שם.

משה גפני: אם אנחנו שם, אנחנו לא יכולים לקבל החלטות, בגלל שיש מחלוקת בין המפלגות, והמפלגות נמצאות כאן בוועדה, לגבי הנושא הזה.

משה גפני: אנחנו מתרחקים מהדיון הזה, אותו נקיים במקום אחר, במועד אחר, הוא לא קשור לעניין הזה.

עודד פורר: בוועדה אחרת.

משה גפני: ועדה אחרת.

משה גפני: נכון, זה ועדת הפנים.

משה גפני: אין לו השלכה לגבי מה שאת מעלה.

משה גפני: אפשרתי לך להעלות את זה, זה בסדר גמור.

משה גפני: אני מבקש את איתמר גזלה.

<איתמר גזלה: כן, שלום.

משה גפני: יש פה גם נציג של משרד הפנים?

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אם אפשר בקצרה, אתה ביקשת.

<איתמר גזלה: טוב, איתמר גזלה, הסוכנות לעסקים קטנים במשרד הכלכלה.

<איתמר גזלה: אני אתחיל ואומר שעמדת הסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים היא להתנגד להחלת הפגיעה הרטרואקטיבית על ענף המסעדות.

<קריאה: - - -

<איתמר גזלה: על כל הענפים, כמובן.

משה גפני: מה אתם מתנגדים?

מירב בן ארי: להחלה הרטרואקטיבית.

<איתמר גזלה: אנחנו מתנגדים לפגיעה הרטרואקטיבית - -

<שגית אפיק: שזו הגבייה שמתבצעת כרגע.

<איתמר גזלה: - - בפרט.

<איתמר גזלה: אנחנו יכולים גם לחיות בלי גבייה בכלל, אבל אנחנו לא נכנסים לזה.

משה גפני: בסדר גמור.

משה גפני: גם אנחנו ככה.

<איתמר גזלה: אוקיי.

<איתמר גזלה: ברשותך, אדוני היושב-ראש, אם אתה רוצה לשמוע קצת נתונים על ענף שירותי האוכל - - -

משה גפני: לא, לא, הכול הולך להתמוטט, מבחינתנו הדבר רגע.

משה גפני: ועמדתכם מקובלת עלינו.

<איתמר גזלה: אז תודה.

משה גפני: כן, שי סומך, אותה שאלה של עודד פורר.

<שי סומך: לגבי פסק הדין - - -

<שגית אפיק: לגבי המדינה.

עודד פורר: אני אעשה את זה למי שלא מכיר את הנושא בקצרה.

עודד פורר: המדינה, כשהיא מפרסמת מכרז לשירותי ניקיון או וכו' וכו' לקבלן, היא אחראית במכרז שהיא מפרסמת לוודא שהמחיר הוא כזה שכולל גם את ההפרשות ואת כל מה שצריך להיות מופרש, כדי לוודא שהעובד מקבל את מה שיש לו.

עודד פורר: יותר מזה, אני לא יודע מי נתן את ההחלה הזו, אבל החילו על מנכ"לי המשרדים אפילו אחריות פלילית במידה והמשרד שלהם לא מפריש את ההפרשות המתאימות.

עודד פורר: ככל שזה המצב, הרי במכרזים שפרסמה המדינה לחברות הניקיון השונות או השירותים השונים, בחלקם עבדו גם אותם אנשים שנדרש בגינם ההיטל המיוחד הזה.

עודד פורר: הם לא הציגו למדינה שהם משלמים עליהם את ההיטל הזה, המדינה לא שילמה את ההיטל הזה.

עודד פורר: זאת אומרת, המדינה עצמה חטאה בזה שהיא לא הפרישה ולא דאגה שישלמו את ההיטל הזה, האם יש אחריות פלילית על מנכ"לי המשרדים שהעסיקו חברות כאלה?

<שי סומך: אני אשיב.

<שי סומך: קודם כול, הנושא נדון בבג"ץ, ששם חברות הניקיון ביקשו להעלות את התעריף בגובה ההיטל כאשר הם מעסיקים עובדים זרים ומסתננים.

<שי סומך: העתירה נדחתה.

<שי סומך: ויחד עם זה, הטילו על המדינה - - -

<קריאה: לא על זה.

<שי סומך: זה מה שחבר הכנסת ביקש ממני.

מירב בן ארי: זה מה שפורר שאל אותו.

עודד פורר: זה לא מה ששאלתי.

עודד פורר: הרי אתה בא עכשיו לגבות רטרואקטיבית.

עודד פורר: אתה צריך לגבות רטרואקטיבית.

משה גפני: רגע, עודד.

<שי סומך: אני עוד מעט אגיע לזה.

משה גפני: שנייה.

<שי סומך: לא רטרואקטיבית.

משה גפני: אפשר רגע פה?

משה גפני: מספיק שלי יש בלגן.

משה גפני: תשאל עוד פעם את השאלה, אני מבקש ששי ישיב עליה, בבקשה.

עודד פורר: הגבייה הרי היא גבייה שהיא רטרואקטיבית.

עודד פורר: באה עכשיו רשות המיסים ואומרת לחברת ניקיון או לחברת אבטחה, לחברת שירותים: תשמעו, אנא, אתם תשלמו לנו, כי אתם לא הפרשתם את מה שהייתם אמורים להפריש.

עודד פורר: אתם צריכים לשלם לנו היטל על העובדים האריתראים והסודאנים שעבדו אצלכם, אתם צריכים לשלם לנו כסף.

עודד פורר: כמה שנים אחורה אתם הולכים?

<קריאה: שש.

עודד פורר: שש שנים אחורה.

<קריאה: שבע.

עודד פורר: שבע.

עודד פורר: עכשיו, בשבע שנים האלה אחורה, ממשלת ישראל פרסמה מכרזים, והעסיקה באמצעות נותני השירותים האלה, נותני שירותים שנתנו שירותים באמצעות עובדים אריתראים וסודאנים וכו'.

עודד פורר: עכשיו, במכרזים כאלה המדינה היא שקופה.

עודד פורר: זאת אומרת, חשב המשרד חייב לוודא שאותה חברה הפרישה את כל מה שהיא אמורה להפריש.

עודד פורר: עכשיו, אם החשב של המשרד ראה שהחברה מעסיקה את מאן דהוא, היא אמורה להפריש בגינו היטל כזה או אחר, והיא לא מפרישה בגינו היטל כזה או אחר, חלה אחריות גם על המדינה.

עודד פורר: יותר מזה, הטילו במקרים האלה אחריות פלילית על מנכ"לי המשרדים.

עודד פורר: זאת אומרת, אם יש מצב כזה, יכול להיות ששש שנים אחורה צריך ללכת ולבחון מי נמצא בסיכון.

משה גפני: תודה, עודד, השאלה ברורה.

משה גפני: שי סומך, תשובה.

<שי סומך: כן, אני התכוונתי להשיב על השאלה הזאת, אבל אני אגיע לסוף התשובה.

<שי סומך: נערכה בחודשיים-שלושה האחרונים בדיקה, לפי הנחיית בית המשפט בתיק אחר, בדיקה במדינה לגבי העסקה של עובדים זרים ומסתננים במכרזים של המדינה.

<שי סומך: ונמצא על ידי החשב הכללי שלא מועסקים עובדים זרים ומסתננים במכרזים של המדינה.

<קריאות: - - -

משה גפני: לא, לא.

משה גפני: רגע, שי, תעצור, אני לא מסכים לדבר הזה.

משה גפני: עם כל הכבוד, אני יכול לעצור גם את הדיון.

מיקי לוי: זה מה שאמרו לו.

עודד פורר: גם הלמ"ס עשה בדיקה לגבי מחיר הדיור, והסתבר שכל מה שהוא הציג לממשלה - - -

<קריאה: - - -

<שי סומך: לא, אני מדבר על הממשלה.

<שי סומך: אני מייצג את הממשלה.

משה גפני: אני הולך לעצור את הדיון.

משה גפני: אם מישהו מדבר, אני אוציא אותו.

משה גפני: מספיק כבר.

משה גפני: שי, אתה מדבר אליי, אתה לא מנהל דיאלוג שם.

משה גפני: המציאות הייתה שחברות שזכו במכרזים של המדינה, של משרדי הממשלה, הועסקו בהם אנשים שלא שילמו עליהם את ההיטל שהיה צריך לשלם או את המס שהיה צריך לשלם.

משה גפני: המשרדים חייבים לוודא את זה.

משה גפני: אז מה אתה משיב על זה?

<שי סומך: אני משיב על זה שלפי הנחיית בית המשפט הממשלה הייתה חייבת לבצע בדיקה, לפחות נכון לעכשיו.

<שי סומך: הבדיקה הזאת התבצעה על ידי החשב הכללי.

<שי סומך: אני גם מזכיר שיש הנחיה לא להעסיק עובדים זרים ומסתננים במכרזים של המדינה.

<שי סומך: והחשב בדק באמת שההנחיה הזאת מתמלאת, והוא לא מצא אף עובד זר או מסתנן, שמועסקים נכון לעכשיו בממשלה.

עודד פורר: לא, שש שנים אחורה.

עודד פורר: לא נכון לעכשיו.

עודד פורר: חבר'ה, את המיסים גובים שש שנים אחורה, אתם גם צריכים לבדוק שש שנים אחורה, לא נכון להיום.

עודד פורר: נכון להיום אני מוכן ללכת איתך גם על ההיטל, אין לנו שום בעיה עם ההיטל נכון להיום.

עודד פורר: מה שגובים היום, אין שום בעיה איתו, כל הדיון הוא על מה קורה שש שנים אחורה.

משה גפני: רגע, שנייה.

<שי סומך: הבדיקה נעשתה אגב הליך אחר.

משה גפני: שי, אתה עושה דבר שהוא מסוכן.

משה גפני: אני אגיד לך למה, בגלל שאני הולך לבקש ממישהו, שהשתתף במכרז של משרדי ממשלה, אני רוצה לבקש ממנו מכתב, שהוא יפרט בשש שנים האלה שהוא העסיק עובדים זרים, ושהממשלה ידעה מזה ולא אמרו לו שום דבר לגבי הנושא.

משה גפני: ואז יתברר שמה שאמרת לא נכון.

<שי סומך: אני אדייק.

<שי סומך: ואני חושב שדייקתי.

משה גפני: יש מישהו שיוכל לתת לי מכתב כזה?

משה גפני: בסדר.

<שי סומך: התשובה הייתה קצת ארוכה.

<שי סומך: הבדיקה נעשתה אגב הליך אחר בכלל, לא הליך שאתם דנים בו עכשיו.

<שי סומך: בהליך הזה הבקשה הייתה לבדוק מה קורה נכון לעכשיו, זה לא קשור בכלל לרטרואקטיביות, ואני משיב על נכון לעכשיו.

<שי סומך: מה היה בשש שנים – לא התבקשנו באותו הליך לעשות את זה, וצריך לבקש מהחשב הכללי לבצע את הבדיקה הזאת לגבי אחורה.

<שי סומך: יחד עם זה, יש הנחיה שבאמת אסור להעסיק.

משה גפני: אבל שתדע שמה שעולה פה משלושת הדיונים, אנחנו בדיון השלישי, זה שיש חברות או עסקים שהשתתפו במכרז של המדינה והעסיקו עובדים זרים ולא גבו מהם.

עודד פורר: או רשויות מקומיות.

משה גפני: או רשויות מקומיות.

<שי סומך: רשויות מקומיות – הבדיקה לא יכולה להיות על ידי החשב הכללי, אני מדבר על הממשלה נכון לעכשיו.

משה גפני: שי.

משה גפני: אני נותן לך מספיק זמן כדי לבדוק אם מה שאמרת נכון, מכיוון שאני אבקש מכמה חברות שייתנו לי את השמות של העובדים.

משה גפני: זה מה שהן טענו פה, אני לא הייתי בעסקים האלה, אבל הם טענו את זה כאן.

משה גפני: ומה שהעלה חבר הכנסת עודד פורר אלה עובדות שעלו כאן.

משה גפני: אז אני אאפשר לך שתבדוק את זה עוד הפעם.

עודד פורר: גם אם לממשלה הייתה חברת הסעדה, שנתנה שירותי הסעדה במשרד כזה או אחר, וב-back שלהם עבדו שוטפי כלים – חוטבי העצים ושואבי המים – אי אפשר להתעלם מהם.

עודד פורר: וכשיגלו איפה הם היו.

עודד פורר: אגב, כולל חברות ממשלתיות.

<שי סומך: קודם כול, אני מצטט את מה שאמר לי החשב הכללי, אני לא בדקתי.

<שי סומך: צריך לבקש מהחשב הכללי - - -

עודד פורר: טוב, אתה יודע מה?

עודד פורר: בוא נעשה שאלה היפותטית משפטית.

משה גפני: היא לא היפותטית, היא שאלה משפטית.

עודד פורר: לא, היה ואנחנו צודקים, היה והועסקו כאלה עובדים.

עודד פורר: אתה אומר שלפי מיטב ידיעתך כרגע לא היו כאלה עובדים.

<שי סומך: נכון לעכשיו.

עודד פורר: היה והסתבר שהנתון שבידך הוא לא נכון אלא הועסקו כאלה עובדים ולא הופרש בגינם, והממשלה לא אכפה את ההפרשה, מה העמדה שלכם לגבי עכשיו פגיעה רטרואקטיבית?

<שי סומך: אני לא יכול לשלוף תשובה מהשרוול.

עודד פורר: זאת השאלה ששאלתי בפעם הקודמת.

<שי סומך: אני לא הייתי.

<שי סומך: אני מציע, אדוני, שהבקשה תהיה לחשב הכללי, החשב הכללי הוא מי שמבצע.

<שי סומך: כמובן היא יכולה להיות גם אלינו.

<שגית אפיק: השאלה היא משפטית.

<שגית אפיק: יש שאלה עובדתית, שהיא לחשב הכללי, ויש שאלה שמשפטית, שזו השאלה - - -

משה גפני: כן, מה עמדתך?

<שי סומך: בוא נגיע לגשר.

עודד פורר: לא, אנחנו בגשר הזה - - -

משה גפני: לא לא, רבותיי, לא להתערב.

משה גפני: שי, אני מבקש תשובה.

משה גפני: תשובה משפטית, לא תשובה עובדתית.

משה גפני: בסדר, תיכף נחזור - - -

<שי סומך: פעם ראשונה שאני שמעתי את השאלה הזאת.

<שי סומך: ואני לא יכול להשיב - - -

משה גפני: בסדר.

משה גפני: תיכף נדבר מה אנחנו עושים.

משה גפני: אברהם סאידלייב.

<אברהם סאידלייב: אתם פה כולכם מדברים על עסקים קטנים ועל חברות ניקיון, אז אני העסק הקטן וחברת הניקיון.

<אברהם סאידלייב: בשנים 2007–2012 אני ואחי ניהלנו חברת ניקיון וכוח אדם.

<אברהם סאידלייב: בין היתר העסקנו גם מסתננים.

<אברהם סאידלייב: בין היתר סיפקנו שירותים גם למשרדים ממשלתיים וגם לכנסת עצמה בזמן הבחירות.

<אברהם סאידלייב: לפני חודש קיבלתי שומה על 5.5 מיליון שקל.

<אברהם סאידלייב: גזר דין מוות לי ולמשפחתי, אין מילה אחרת.

<אברהם סאידלייב: אתם הולכים לעקל ולשעבד את החיים שלי, זה מה שאתם הולכים לעשות.

<עמיר נאור: גם העובדים שלך.

משה גפני: כן, גם העובדים.

<אברהם סאידלייב: לי, לנכדים, לנינים וכו' וכו'.

משה גפני: אוקיי.

משה גפני: אתה השתתפת במכרזים של המדינה?

<אברהם סאידלייב: כן.

משה גפני: וגם במכרז של הכנסת?

<אברהם סאידלייב: כן.

<אברהם סאידלייב: גם במכרז של רשות המיסים.

עודד פורר: אגב, זו בדיוק הטענה שאני העליתי בדיוק הקודם.

עודד פורר: אמרתי את זה למשה אשר: תיזהר, תהיה לך חבות פלילית.

<אברהם סאידלייב: ב-2015 אני ואחי התפצלנו, אחי פתח חברת ניקיון וכוח אדם, המשיך בדרכו.

<אברהם סאידלייב: עד עכשיו החברה עובדת, בחברה דורשים 12 מיליון שקל על שש שנים אחורה, על לחם שלא אכלנו.

<אברהם סאידלייב: כולכם פה הולכים פה למכולת, כל יום קונים לחם בחמישה שקלים.

<אברהם סאידלייב: אחרי עשר שנים יגידו: לא, הלחם שאכלתם היה אמור לעלות 20 שקל, ואתם חייבים לנו 100 מיליון כל אחד.

<אברהם סאידלייב: האם זה מקובל?

<אברהם סאידלייב: יש דבר כזה במדינה הזו?

<קריאה: על זה אנחנו מדברים.

מיקי לוי: הסכומים שנקבת בהם כוללים הצמדה וקנסות?

<אברהם סאידלייב: הינה, גם הצמדה וגם קנסות, וגם ריביות, פשוט שוק אפור ריביות כאלה.

משה גפני: שב, שב.

מיקי לוי: מה הבסיס לפני ההצמדה?

משה גפני: הקרן מה?

<אברהם סאידלייב: הקרן – 3.5 מיליון.

<אברהם סאידלייב: מ-3.5 מיליון זה קפץ ל-5.5 מיליון.

<אברהם סאידלייב: עכשיו, רשות המיסים בנדיבותה, פקיד השומה בנדיבות פונה אלינו ואומר: בוא, תביא לנו 3 עכשיו נסגור.

<אברהם סאידלייב: מה זה?

<אברהם סאידלייב: מאיפה?

<אברהם סאידלייב: מאיפה?

<אברהם סאידלייב: כסף שבחיים לא החזקתי ולא ראיתי.

<אברהם סאידלייב: עכשיו, מעבר לזה, מכיוון שהנושא של ההיטל היה חלוק ונמצא בבית המשפט העליון, כתבנו בכל הסכם: היה וקרה ויוטל ההיטל הזה, נדרוש אותו ממעסיקים בפועל.

<אברהם סאידלייב: היום רשות המיסים מסרבת אפילו הודעה לצד ג' – לצרף צד ג' מסרבים.

<אברהם סאידלייב: מה לעשות לבן אדם כמוני?

<אברהם סאידלייב: ללכת לבית המשפט ולנהל תיק עזה אין ביכולתנו.

<אברהם סאידלייב: מה אתם עושים, אתם רוצים להרוג אותנו?

משה גפני: אברהם, תודה רבה.

<אברהם סאידלייב: זה מעומק ליבי, זה כואב.

משה גפני: אתה יכול להיות חבר כנסת.

מירב בן ארי: יישר כוח.

משה גפני: כל הכבוד.

<קריאה: בוועדת הכספים.

משה גפני: מה את חושבת, זה הולך ככה?

משה גפני: כן, אבל הוא יכול להיות בוועדת הכספים.

נורית קורן: אין עלייך.

משה גפני: מירי, בבקשה, אני מבקש לדעת כמה דברים.

<עמיר נאור: דילגת עליי.

משה גפני: בסדר, אז בקצרה.

משה גפני: כן, בבקשה, שם ותפקיד, ומשפט.

<עמיר נאור: עמיר נאור, מנכ"ל ארגון חברות הניקיון בישראל.

<עמיר נאור: רציתי להוסיף רק לנושא הזה כדי לחדד אותו בקצרה: ברגע שחברה שכזאת תיסגר, זה לא רק עובדי הניקיון, זה כל המטה מסביב יצטרך לחפש עבודה במקום אחר.

עודד פורר: וכל ספקי השירותים.

<קריאה: וייפלו על ביטוח לאומי.

<אברהם סאידלייב: בבתי אבות עבדו - - - מטפלים.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: היית ברור לגמרי, הבנו בדיוק את מה שאמרת, תרמת לדיון הזה תרומה רבה.

<אברהם סאידלייב: תודה רבה.

משה גפני: בבקשה, משפט, שם ותפקיד.

<שמואל חרסט: חרסט שמואל, נציג לה"ב.

<שמואל חרסט: אני מבקש בכמה מילים, מדברים היטל, היטל, היטל, אבל בוא נפרק את זה לשניים: נקודות זיכוי והיטל.

<שמואל חרסט: נקודות זיכוי זה דבר שלא יעלה על הדעת לשלול, כי בזמנו אמרו שאסור להעסיק מסתננים וזו עבירה פלילית.

<שמואל חרסט: ואז פתאום אמרו: בעצם לא נאכוף את החוק, משרד הכלכלה אמר, נעלים עין, נעצום עין.

<שמואל חרסט: היום פתאום באים ומבקשים על זה נקודות זיכוי.

<שמואל חרסט: לא יעלה על הדעת.

<שמואל חרסט: בנושא ההיטל, רק להעיר איזה נקודה פשוטה, שלא יכול להיות שההיטל הזה יעלה לאדם מסוים או לאזרח מסוים 100%, לחברו 50% ולשלישי 25%.

<שמואל חרסט: כי אם הייתה לו חברה והיא כבר פשטה את הרגל גם ככה, והיום הוא צריך לשלם היטל ואין לו לקזז רטרו ולתקן שומות וכלום, הוא ישלם 100%.

<שמואל חרסט: ואם זה אחד שהרוויח והוא מקזז, אז זה 50%.

<שמואל חרסט: לא יעלה על הדעת.

משה גפני: ברור.

נורית קורן: אני חושבת שאנחנו צריכים לשאוף בכלל להוריד את כל הריביות דבר ראשון.

עודד פורר: צריך לבטל את זה.

עודד פורר: לבטל.

עודד פורר: לא ריביות ולא - - -

נורית קורן: אם היה אפשר לבטל אז זה עדיף.

משה גפני: מירי סביון, בבקשה, המשנה למנהל רשות המיסים.

משה גפני: המבצע מסתיים מחר, ומחר יתחילו בעצם גביות משפטיות.

משה גפני: איך אברהם הזה יבוא לבית המשפט?

משה גפני: אני מבקש לדעת האם אתם מסכימים לדחייה?

<מירי סביון: אני רוצה להגיד קודם כמה מילים כדי לחדד.

משה גפני: בבקשה.

<מירי סביון: אחד, לגבי הנושא של רטרואקטיביות, המונח הזה חוזר ועולה בכל הדיונים.

<מירי סביון: אני רוצה לחזור ולהזכיר, וזה נייר שאנחנו גם נתנו פה לוועדה, שכבר משנת הבהרנו חד משמעית שצריך לשלם היטל עובדים זרים גם בגין העסקת המסתננים.

<מירי סביון: זה היה ברור, נמצא על השולחן.

<מירי סביון: כפי הנראה לא העסקנו

משה גפני: אתם העסקתם ברשות המיסים עובדים זרים, עם חברות שהשתתפו במכרזים שלכם.

משה גפני: העסקתם עובדים זרים, לא שילמתם את ההיטלים.

משה גפני: האם את יכולה לבדוק את העניין הזה?

משה גפני: תשמעי, זה הולך להיות פה משהו נורא.

משה גפני: אם זה נכון העובדות, ואי אפשר שלא להאמין לכל כך הרבה אנשים, היו פה דברים שהם פשוט נוראיים, שרשות המיסים עצמה עשתה מכרז כזה, העסיקה.

משה גפני: כן, זה משהו נורא, זה הולך להיות דבר נורא.

עודד פורר: מדינת ישראל נראית כאן לא טוב.

נורית קורן: גם המעסיקים אומרים בפירוש, שלא היה להם ברור בדיוק את מי להעסיק ואת מי לא להעסיק.

נורית קורן: את צריכה לקחת את זה בחשבון, שלפעמים זה לא עבר למעסיקים עצמם.

משה גפני: כן, מירי.

<מירי סביון: אנחנו נעים פה בין שני כיוונים.

<מירי סביון: לגבי ההעסקה – אני אומרת שוב: ההערכה שלי, שחברות ניקיון שהועסקו על ידי הממשלה בכלל, ברשות המיסים בפרט, אני מניחה שהתחייבו שהם מעסיקים עובדים שמותר להם להעסיק.

<מירי סביון: אבל זה לא הדיון כרגע.

<מירי סביון: אני חושבת שהדיון כרגע זה הנושא של הגבייה של ההיטל הזה.

<מירי סביון: וכמו שאמרתי, אנחנו גובים את ההיטל מהרגע שהחקיקה קיימת.

<מירי סביון: והיו הרבה מאוד מעסיקים ששילמו אותו, אנחנו גם העברנו נתונים.

<מירי סביון: מעסיקים שילמו סכומי עתק, מעל מיליארד שקל, בגין ההיטלים האלה, בין אם זה בגין מסתננים ובין אם זה בגין עובדים חוקיים.

<מירי סביון: כשצריך לקחת בחשבון, זאת אומרת, הרבה מאוד מעסיקים במשק הבינו שזאת החובה החוקית שלהם ושילמו את ההיטל כפי שהם היו צריכים לשלם אותו.

<מירי סביון: לגבי כאלה שחשבו ולקחו לעצמם פרשנות אחרת, מנוגדת להנחיות המפורשות שלנו – אלה לא הנחיות סודיות, אלה הנחיות שפורסמו לכלל המעסיקים במשק בשנת 2011.

<מירי סביון: אז היו מעסיקים שאולי סמכו על כל מיני אני לא יודעת מה: אמירות, חוות דעת, לא דברים שאנחנו אמרנו ובניגוד לעמדה שלנו, ולקחו על עצמם לא לשלם, ואולי תמחרו את עצמם בחסר בגלל הסיפור הזה, ואז למעסיקים האלה לאט-לאט הגענו.

נורית קורן: אבל אם יש קבוצה כל כך של - - -

משה גפני: רגע, אני רוצה לשמוע ברצף.

משה גפני: כן.

<מירי סביון: למעסיקים האלה באמת אנחנו הגענו בעקבות ביקורת.

<מירי סביון: יש לנו שלב שומה ראשון, שלב שומה שני, ועכשיו יש הצטברות של תיקים בבתי משפט.

<מירי סביון: ואנחנו הבהרנו חד משמעית, שצריך לשלם את סכומי ההיטל לפי הסכומים שצריך לשלם.

<מירי סביון: מה שכרגע אנחנו אפשרנו, מכיוון שאנחנו מבינים גם את הקושי, עם כל זה שבן אדם היה צריך לשלם, אבל יש לו הפרשי מס לאורך שנים רבות, וזה כרגע מצטבר לסכומים מאוד גדולים, אנחנו אפשרנו בצורה גורפת פריסת תשלומים של 36 תשלומים, עם הקלות מסוימות בריבית, בהתאם באמת לאמירות של בית המשפט העליון.

<מירי סביון: כרגע עומדת על הפרק בקשה לדיון נוסף, שבית המשפט העליון עוד לא החליט אם הוא מקבל.

<מירי סביון: הוא יכול לקבל אותה ואז לדון, והוא יכול לא לקבל אותה ולהגיד שההחלטה שלו נשארת בתוקף.

<מירי סביון: לכן מה שאפשרנו לכל מי שמגיע איתנו להסדר, ואני אתייחס גם לזה: כל מי שמגיע איתנו להסדר הזה, אנחנו אפשרנו להוסיף פסקה בתוך ההסכמים, בניגוד למה שנאמר כאן, שאם תתקבל החלטה בבית המשפט העליון שהופכת את הפסיקה וקובעת משהו אחר לגבי ההיטל, כל מי שיגיע להסכם כזה, ההסכם יתוקן בהתאם לפסיקה של בית המשפט העליון.

<מירי סביון: אנחנו בוודאי נכבד את הפרשנות של בית המשפט העליון, ולא מי שרץ להסדיר איתנו בגלל זה יקופח או יופלה לרעה.

עודד פורר: הם לא יכולים לעמוד בסכומים האלה, על מה אתם מדברים?

משה גפני: רגע, עודד.

משה גפני: כן.

<מירי סביון: אני רוצה לעדכן כאן, שאנחנו בעקבות הפרסום שלנו לגבי ההסדרים, אני רוצה שתדעו דברים שמונחים על הפרק, וזה גביית המיסים של המדינה, גביית המיסים לפי החוק שבית המחוקקים הזה עשה.

<מירי סביון: שכבר עכשיו, בחודשיים האלה שאנחנו מתנהלים עם ההליך, ולמרות הדיונים והפרסומים למיניהם שקיימים, שעומדים על הפרק בערך 60 עסקים לא קטנים, שאו שכבר חתמו או לקראת חתימה, על ההסדר הזה.

מירב בן ארי: רגע, מה קורה אם בית המשפט - - -

משה גפני: לא, היא אמרה, היא אמרה.

עודד פורר: היא אמרה, הם יחזירו.

נורית קורן: למרות שזה לא רשום בטופס.

<שי ברמן: 60 עסקים זה לא פרומיל ממה שמדובר עליו.

<שי ברמן: היא אומרת 60 עסקים, אנחנו מדברים פה על אלפי עסקים.

משה גפני: רגע.

משה גפני: יש כאלה שעומדים לפני חתימת הסכם.

משה גפני: בעקבות הדיונים כאן אני קיבלתי פניות.

משה גפני: בעיקר את מדברת על מלונות.

משה גפני: בעיקר.

משה גפני: יש עסקים שפשוט הולכים ליפול.

משה גפני: מה זה הם עומדים בפני חתימת הסכם?

משה גפני: לא רוצים ללכת לבית סוהר.

נורית קורן: אין להם ברירה, לא משאירים להם ברירה.

משה גפני: כן.

משה גפני: על מה המדובר?

משה גפני: לא, מירי, אל תמעיטי בבעיה, הבעיה היא קריטית.

<מירי סביון: כבוד הרב, אנחנו לא ממעיטים בבעיה, אנחנו לוקחים אותה לתשומת לבנו.

<מירי סביון: ומי שבסופו של יום - - -

משה גפני: טוב, שאלתי אותך לגבי הדחייה.

<מירי סביון: לאור הקולות שאנחנו שומעים, אנחנו יכולים לתת אורכה של חודש נוסף, כדי שעסקים יוכלו להתכנס בחודש הנוסף הזה.

מיקי לוי: מתי הדיון?

מירב בן ארי: מה אכפת לך לתת שלושה חודשים, אם את הולכת לקבל את הכסף?

עודד פורר: היא לא תראה את הכסף.

עודד פורר: הם לא ייגבו את הכסף הזה בסוף, הרוב יסגרו את העסק.

מיקי לוי: מירב, את רוצה לתקוף, תזמיני את שר האוצר, לא אותם.

מיקי לוי: לא, מתי הדיון?

מיקי לוי: בואי נשמע - - -

משה גפני: בעוד חודש.

מירב בן ארי: אין תאריך לדיון.

<שגית אפיק: הם לא יודעים אם הבקשה לדיון מחדש - - -

עודד פורר: הם רוצים - - -

נורית קורן: אם יהיה, לא יהיה, אף אחד לא יודע, זה הכול פתוח.

<שגית אפיק: לא יודעים, נכון.

נורית קורן: צריך לפחות חודשיים-שלושה.

מיקי לוי: אפשר כאילו עד לקביעת יום אחרי הדיון או יומיים - - -

<מירי סביון: אני מציעה כזה דבר, אם אפשר להציע.

משה גפני: כן.

כזה דבר: אנחנו ניתן כרגע אורכה של חודש שלם להסדיר את זה.

כזה דבר: אם אנחנו נראה לקראת סוף החודש, גם לא תצטרכו לקרוא לנו לכאן, אם אנחנו נראה שנדרש פרק זמן נוסף, אנחנו נשקול בחיוב הארכה נוספת.

כזה דבר: כרגע אנחנו נודיע שאנחנו מאריכים בחודש נוסף.

מירב בן ארי: רגע, שנייה.

מירב בן ארי: הרי הבקשה לדיון נוסף עוד לא התקבלה בכלל.

מירב בן ארי: עזבו שיכול להיות שלא יהיה דיון, הבקשה עוד לא התקבלה.

מירב בן ארי: הבקשה הזאת, ייקח לה לפחות כמה שבועות?

נורית קורן: חודש-חודשיים.

מירב בן ארי: זה אומר שבתוך החודש הזה - - -

מיקי לוי: אבל, מירב, תראי מה היא אומרת.

מירב בן ארי: רגע, שנייה, אני רק אומרת.

מירב בן ארי: מיקי, חכה.

מירב בן ארי: קודם כול תאריכי, תני להם קצת יותר "גרייס", בשביל לראות אם הדיון הזה אושר.

עודד פורר: מה יקרה?

<עדי מרוז: הערה.

משה גפני: לא, אין יותר הערות.

מיקי לוי: היא אומרת שבאופן אוטומטי היא תאריך בעוד חודש.

מירב בן ארי: אז למה שלא תאריך כבר עכשיו?

משה גפני: גבירותיי ורבותיי, אפשר בבקשה?

משה גפני: נו, מה עכשיו?

<קריאה: סליחה, היושב-ראש - - - אמרה דברה לא נכון, חשוב מאוד להעמיד אותה על טעותה.

משה גפני: בסדר, לא חשוב, הייתי צריך לסיים את הדיון הזה כבר מזמן.

משה גפני: אני מבקש שההארכה תהיה לחודשיים.

משה גפני: אם יתברר במהלך החודשיים האלה שיש שוני: או שיש החלטה של בית המשפט או שמתחיל דיון או שלא חשוב מה, את תודיעי לנו בעוד חודש שזה נעצר, ואז נחליט מה אנחנו עושים.

משה גפני: אבל ההארכה צריכה להיות לחודשיים, עם האופציה שאת מורידה את זה לחודש.

משה גפני: אתם תוכלו לעמוד בזה.

נורית קורן: תוכלו לעמוד.

נורית קורן: זה נותן לאנשים - - -

<מירי סביון: אם האמירה כאן, המחוקק כרגע קובע שיש היטל, וההיטל הזה כרגע לא מתבטל, זה אומר שרשות המיסים צריכה לקבוע את ההיטל לפי המצב החוקי הקיים.

משה גפני: טוב.

משה גפני: חודשיים.

<מירי סביון: נראה נכון שנעשה אורכה של חודש.

משה גפני: חודשיים, חודשיים, חודשיים, חודשיים.

נורית קורן: אנחנו מבקשים חודשיים.

<מירי סביון: אז אנחנו נבחן את זה.

משה גפני: אוקיי, אני מבקש חודשיים.

משה גפני: אני גם ביקשתי מכם חודשיים, אני מבקש שזה יהיה חודשיים.

משה גפני: אם אתם חושבים שאתם לא יכולים לעמוד בזה, תחזרו ותודיעו לנו.

עודד פורר: אני גם רוצה לשוב ולהציע, אדוני.

משה גפני: רגע, שנייה, לא סיימתי.

משה גפני: אני מבקש מהיועצת המשפטית להכין מהר הצעת חוק, שהצעת החוק מבטלת לחלוטין את ההיטל של העובדים הזרים.

<קריאה: - - -

משה גפני: לא, אין דבר כזה פה.

<אברהם סאידלייב: מה זה, זה מה שצריך לעשות.

משה גפני: אנחנו לא הגענו למנוחה ולנחלה, אתה יודע איזה תהליכים אנחנו עוברים פה?

משה גפני: אנחנו נחתים את חברי הוועדה, כל מי שירצה לחתום על זה.

משה גפני: אני אנסה להתחיל הליך מהיר בעניין, אני אבקש שחרור מחובת הנחה.

משה גפני: אתם עושים את עבודתכם, אין לי טענות, זה בסדר, רשות המיסים.

עודד פורר: רק שיהיה סעיף גם של החזר.

עודד פורר: מי שגבו ממנו - - -

<עדי מרוז: זה בדיוק מה שרציתי.

<עדי מרוז: סליחה שאני מתפרץ.

<עדי מרוז: זה ה-money time.

נורית קורן: הוא מסכם.

<עדי מרוז: משפט.

משה גפני: נו, תגיד משפט.

<עדי מרוז: ברשותך.

<עדי מרוז: רשות המיסים, ההסכם שלה מתייחס אך ורק לשינוי פסיקה על התיקים הספציפיים שהיה - - -

משה גפני: בסדר, אנחנו יודעים.

משה גפני: נו, מה, אנחנו לא יודעים באיזה בעיה אנחנו נמצאים?

משה גפני: מה, אתה מחדש לנו?

<עדי מרוז: לא.

משה גפני: נכון שאנחנו ברמה מאוד נמוכה מבחינת חברי הכנסת, אבל אחרי שלושה דיונים אנחנו כבר יודעים על מה מדובר.

משה גפני: אנחנו יודעים על מה מדובר.

משה גפני: הבנתי, בסדר, אני מקבל את מה שאתה אומר, הכול בסדר.

משה גפני: ושלא נחיה באשליות.

משה גפני: מכאן שאני מבקש שהיועצת המשפטית תכין הצעת חוק ואנחנו נחתום עליה, עוד רחוקה הדרך.

משה גפני: עוד רחוקה הדרך.

משה גפני: אנחנו סבורים, אנחנו ביטלנו בשעתו לא בחקיקה את ההיטל על העובדים הזרים בחקלאות.

משה גפני: ביטלנו, לא בחקיקה.

מירב בן ארי: כן כן, פה ביטלנו.

<שגית אפיק: בחקיקה.

משה גפני: בחקיקה זה היה?

משה גפני: אה, נכון, סליחה.

משה גפני: בסדר, לא, אבל זו הייתה החלטה פה.

משה גפני: אנחנו הולכים לכיוון הזה.

משה גפני: שאף אחד לא יחיה באשליות שבשבוע הבא יתבטל העניין של העובדים הזרים בכל מה שאנחנו עוסקים פה.

משה גפני: אנחנו נעשה כל מאמץ לעשות את זה כמה שיותר מהר, ואז לרשות המיסים לא יהיה קשה.

משה גפני: לא יהיה היטל כזה, והוא יבוטל ככל הנראה גם רטרואקטיבית.

משה גפני: ככל הנראה, אם מבטלים לחלוטין, זה כנראה יחול גם על זה.

משה גפני: אני מבקש חודשיים.

משה גפני: פעם אחת תיענו לבקשתי, שאני אצא נורמלי פה, שיעזור לי בפריימריז.

משה גפני: מה את צוחקת?

משה גפני: חודשיים.

משה גפני: אם יש בעיה, אתם חוזרים לכאן.

מירב בן ארי: אני אמרתי לך מהתחלה את החודשיים האלה, כי בסוף - - -

<קריאה: את צריכה לשמוע למירב.

מירב בן ארי: לא, כי בסוף, הרי אם את רוצה איפשהו כן לתת להם את המרחב, החודש הזה הוא לא הגיוני, לא ברמת הוועדה ולא ברמת בית המשפט.

מירב בן ארי: גם מה זה מפריע לך?

<משה יעקב קלר: לא תהיה החלטה?

מיכל רוזין: חבר הכנסת גפני, אומנם אני לא חברת ועדה, אבל אני מבקשת לחתום על הצעת החוק.

משה גפני: מצוין.

משה גפני: בסדר, אמרתי, כל חבר או חברת כנסת שרוצים לחתום.

נורית קורן: כן, רק צריך שהליכוד, שהביא את זה ב-2012 - - -

<קריאה: - - - ששר האוצר - - -

מירב בן ארי: זה חוק מ-2012.

<קריאה: יאללה, תגמרו עם זה.

משה גפני: די.

משה גפני: אני מסכם את הדיון.

מיכל רוזין: איזה כיף שקואליציה רבה עם עצמה.

מירב בן ארי: שטייניץ וארדן.

משה גפני: גבירותיי ורבותיי, אני רוצה לסכם את הדיון.

משה גפני: ועדת הכספים מודה לרשות המיסים ולמירי סביון על זה שהיא הסכימה לדחייה של חודשיים.

נורית קורן: תודה רבה.

משה גפני: לא חשוב, מה זה משנה מה שאני אומר עכשיו?

משה גפני: ועדת הכספים מבקשת מרשות המיסים לשבת עם הקבוצות השונות, עם הארגון של עובדי הניקיון, הארגון של בתי האבות, הארגון של המסעדות, לנסות להגיע לפתרון.

משה גפני: זה הולך להיות אירוע.

משה גפני: יש לי ניסיון של הרבה שנים כאן, כאן הולך לקרות משהו.

משה גפני: זה דבר שעדיף שנסיים אותו נורמלי, מכיוון שזה יכול להתפתח לדברים לא טובים לכולנו, זאת אומרת אנחנו כולנו נהיה בעניין.

משה גפני: אני מבקש משי סומך חוות דעת משפטית לגבי התהליך הזה שבו אם אכן מתברר שיש חברות שהשתתפו במכרז - -

עודד פורר: של ממשלה או חברות ממשלתיות.

משה גפני: - - של ממשלה או חברות ממשלתיות או רשויות מקומיות.

<קריאה: שש שנים אחורה.

משה גפני: גוף שלטוני.

משה גפני: אני חשבתי שרק אני כזה מתפרץ, מתברר שכולם ככה.

עודד פורר: כולנו למדנו ממך.

עודד פורר: אנחנו חדשים, אנחנו פה.

משה גפני: לא, אתם למדתם ממני דברים לא טובים.

נורית קורן: הייתה לך תלמידה טובה, בגללה נשארנו הרבה אתמול במליאה.

מירב בן ארי: נשארנו הרבה בעיקר בגלל חבר כנסת אחד.

משה גפני: ולכן אני אבקש את חוות הדעת הזאת, אם אפשר במהירות הכי מהירה שזה אפשרי.

משה גפני: אנחנו רוצים לדעת את חוות הדעת.

משה גפני: יכול להיות שיש באמת תקלה, שיתברר בשש שנים האחרונות, שעכשיו זה צף מכיוון שעכשיו מדובר על הרבה כסף שדורשים מהחברות.

משה גפני: זה מיליונים.

משה גפני: דיברו איתי רבים, גם מבתי אבות וגם ממסעדות וגם מניקיון.

עודד פורר: מעסקים קטנים עד גדולים.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אבל יש פה כאלה שיתמוטטו, פשוט.

משה גפני: ויכול להיות שכולם הבינו או חלקם הבינו שהכול בסדר, הם משתתפים במכרז של משרדי הממשלה או של חברות ממשלתיות או של הרשויות המקומיות, יכול להיות שהתהליך פה צריך להיות שונה.

משה גפני: מבחינה משפטית אני מבקש את חוות הדעת הזאת.

משה גפני: ואני מודה לכל אלה שהשתתפו בדיון.

משה גפני: אנחנו נכין את הצעת החוק.

משה גפני: אני מודה לכם, מירי, אני מודה לכם על - - -

עודד פורר: על ההיענות לבקשות שלנו.

משה גפני: תודה רבה.