ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 530, 2018-01-23 13:30

ניסן סלומינסקי: אני פותח את ישיבת ועדת החוקה, חוק ומשפט.

ניסן סלומינסקי: על סדר-היום: צו איסור הלבנת הון (חובות זיהוי, דיווח וניהול רישומים של נותני שירותי אשראי למניעת הלבנת הון ומימון טרור), התשע"ח-2017.

ניסן סלומינסקי: אנחנו די התקדמנו בנושא.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שנשארו לנו אולי שלוש נקודות שאנחנו צריכים לסכם כדי שנוכל לסכם.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שיש לנו איזה הבנות טובות.

ניסן סלומינסקי: לא כולם יצאו עם מאה אחוז תאוותם בידם, אבל עם מרביתן.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שאפשר יהיה לסכם ונמשיך הלאה.

אלעזר שטרן: אני אעשה סיכום של מה שהיה עד עכשיו והשינויים המרכזיים שעשינו.

אלעזר שטרן: בעצם הגענו עד סעיף 18 לצו.

אלעזר שטרן: למעט כל מיני הערות שוטפות שהיו במהלך הדיונים ושקיבלו ביטוי בנוסח המעודכן שהופץ אתמול.

אלעזר שטרן: הנושא המרכזי שעלה ועורר שאלות ומחשבות זה נושא של הדיווחים בסעיפים 11 ו-12.

אלעזר שטרן: איך בדיוק מדווחים?

אלעזר שטרן: על מה מדווחים?

אלעזר שטרן: מה פרטי הדיווח?

אלעזר שטרן: וכדומה.

אלעזר שטרן: אחרי הרבה מחשבה של נציגי הממשלה וגם דיבור איתי, מה שיש עכשיו נוסח אני אגיד את העיקרון ואת הביטוי שלו בנוסח.

אלעזר שטרן: אחרי זה יש עוד כל מיני תיקונים שיאירה תציג אבל אני אגיד את העיקרון.

אלעזר שטרן: העיקרון הוא שהדיווח נעשה על העברה בפועל של כסף.

אלעזר שטרן: הדיווח הוא אך ורק על אותה העברה.

אלעזר שטרן: ניקח את הדוגמאות שהועלו בדיון קודם, כפי שמיכה העלה אותן.

אלעזר שטרן: העמדת מסגרת אשראי.

אלעזר שטרן: עצם עמדת מסגרת אשראי כשלעצמה, אם עוד לא הועבר שקל, לא קרה שום דבר ולא צריך לדווח על זה.

אלעזר שטרן: גם אם מסגרת האשראי היא מיליון שקלים, כל עוד לא הועבר שום נכס פיננסי, כספים או שיקים או דברים כאלה, בעצם לא קרה שום דבר שדורש דיווח.

אלעזר שטרן: רק פעילות כספית מעל הסכומים שקבועים פה, דהיינו, 50,000 ואם זה בליסינג זה 150,000, לפי כל הסכומים שדנו בהם בדיון הקודם.

אלעזר שטרן: הדיווח הוא רק על העברה בפועל.

אלעזר שטרן: אחד הסעיפים שעוררו את מרבית השאלות היה סעיף 12(2)(ד) לגבי פרטי ההחזר של האשראי.

אלעזר שטרן: אם תסתכלו בנוסח המעודכן שלפניכם, בעצם כל רכיבי הדיווח, פרטי הדיווח, שמתייחסים לדברים עתידיים כמו החזרים עתידיים, המועדים של התשלומים, כל הדברים האלה נמחקים מהדיווח ולא חייבים לדווח עליהם.

אלעזר שטרן: אם נותן שירותי אשראי נותן מיליון שקלים הלוואה, הוא צריך לדווח על מיליון שקלים הלוואה.

אלעזר שטרן: אחרי זה על החזרים וזהו.

אלעזר שטרן: בדיווח הזה הוא לא צריך לדווח מתי יהיה ההחזר וכדומה.

אלעזר שטרן: הפרטים האלה יורדים, הם לא ידווחו בשלב הזה אלא רק המיליון שקלים שהועברו בפועל.

אלעזר שטרן: לגבי ההחזרים.

אלעזר שטרן: ככל שההחזר כשלעצמו יהיה מעל 50,000 שקלים או מעל לסכומים הרלוונטיים שפה, אז ידווח על אותו החזר כשלעצמו.

ניסן סלומינסקי: אתם צריכים לוודא שלא יהיו פה תרגילים שכל פעם 40,000.

אלעזר שטרן: זה בסדר.

אלעזר שטרן: ככל שיש דבר כזה זה דיווח בלתי רגיל, זה משהו אחר.

אלעזר שטרן: בעצם, הרבה מאוד מהשאלות שעלו לגבי פרטים שלפי הנוסח הקודם נטען שקשה לדעת אותם כמו שינויים בריביות וכל מיני מדדים, שינויים במועד ההחזר בגלל בקשה של הלקוח – הדברים האלה יורדים ולא יצטרכו לדווח עליהם.

אלעזר שטרן: הדיווח יהיה אך ורק על העברה כספית שהיתה באותו רגע.

אלעזר שטרן: זה המתווה.

אלעזר שטרן: יש פה דברים שאולי יהיו בשלב מאוחר יותר בהנחיות ומאיה תסביר מאוחר יותר.

אלעזר שטרן: אני אתן דוגמה של ניכיון שיק.

אלעזר שטרן: ניכיון שיק בעצם יכול להיות שתי פעולות סימולטניות ויכול להיות שאלה שתי פעולות שהן נפרדות אחת מהשנייה בזמן.

אלעזר שטרן: יכול להיות שבאותו רגע אני נותן את השיק ובאותו רגע נותן האשראי נותן לי את תמורת הניכיון.

אלעזר שטרן: בעצם מבחינה לוגית אנליטית יש פה שתי פעולות נפרדות.

אלעזר שטרן: יש פה את הפעולה של מתן השיק, שזה מבחינה לוגית זה בעצם החזר האשראי ויש פה את מתן התמורה שזה מתן האשראי.

אלעזר שטרן: אמיתית, מבחינת מה שכתוב בצו, צריך לדווח על זה ועל זה.

אלעזר שטרן: בהנחיות שיצאו, כמו שמאיה תסביר יותר מאוחר, יינתנו כל מיני הנחיות והסברים והקלות.

אלעזר שטרן: למשל, ככל שיש דברים סימולטניים אפשר לדווח פעם אחת על שניהם.

אלעזר שטרן: אבל מבחינת השאלות שעלו פה בדיון הקודם על אפשרויות לשינויים כאלה ואחרים והאם אלה שינויים מהותיים, הדברים האלה בעצם יורדים, כי הדיווח עכשיו הוא אך ורק על כסף שהועבר או נכס פיננסי שהועבר מהלקוח לנותן האשראי או להיפך.

אלעזר שטרן: זאת הבהרה לסוגיה הזאת של הלקוח.

<מאיה לדרמן: זאת לא רק העברה כספית, זאת העברה של כל נכס פיננסי.

<מאיה לדרמן: להבהיר, אנחנו רצינו לעשות איזו העברה כדי שלא ישתמע חלילה מהנוסח, שכל שיק בנפרד, אלא אם בן אדם בא עם דבוקה של שיקים או ניכיון שוברים שמבוצע בפעם אחת, זה לא שיק נבחן מבחינת הסף בנפרד.

<מאיה לדרמן: דבוקה של שיקים זה שירות אחד שניתן וצריך להתייחס לכל סכום השיקים ולא להסתכל כל שיק בנפרד.

<מאיה לדרמן: בדרך-כלל כל שיק זאת פעולה.

<מאיה לדרמן: לכן רצינו לתת איזו הבהרה בנוסח ממש עכשיו לפני הדיון.

אלעזר שטרן: חשוב להבהיר, שבעצם ככל שבן אדם בא עם חבילת שיקים ומבקש לנכות את כולם, רואים את זה כעסקה אחת.

אלעזר שטרן: לא מסתכלים על כל שיק ושיק בנפרד.

אלעזר שטרן: לעומת זאת, אם בא אדם בבוקר ונותן חבילה של שיקים ובערב בא לבקש הלוואה, אלה שתי פעולות נפרדות, אפילו שזה אותו אדם.

<מאיה לדרמן: על זה שידווחו בלתי רגיל.

אלעזר שטרן: ככל שזה נראה טבעי לעסק זה בסדר.

אלעזר שטרן: ככל שזה נראה בלתי רגיל, אז דיווח בלתי רגיל.

<מאיה לדרמן: אולי אפשר להגיד נכסים פיננסיים ולא נכס פיננסי כמו שזה מנוסח עכשיו.

אלעזר שטרן: לפי חוק הפרשנות יחיד זה גם רבים.

אלעזר שטרן: הבעיה היא, שאם מנסחים את זה נכסים פיננסיים, עלול להשתמע שגם אם זה לאורך זמן.

<מאיה לדרמן: לא נכון.

<מאיה לדרמן: לא כתוב שזה לאורך זמן.

ניסן סלומינסקי: אולי כמה נכסים בו זמנית.

<מאיה לדרמן: כן, שזה כמה שיקים, זה כמה נכסים.

<מאיה לדרמן: נכס פיננסי זה שיק.

<מאיה לדרמן: אנחנו אומרים נכסים פיננסיים זה נכסים פיננסיים.

<מאיה לדרמן: זה לא אומר שום דבר לעניין העיתוי.

ניסן סלומינסקי: בסדר, תרשום, זאת הערה ניסוחית.

ניסן סלומינסקי: שני הדברים האחרים לא הגענו אליהם בסעיפים.

ניסן סלומינסקי: גם עניין המאגד וגם התחילה עוד לא קראנו אותם בסעיפים.

ניסן סלומינסקי: ההבדל ביני לבינו שהוא לא רואה את השעון ואני כן.

<דניאל מזרחי: אני מאופל בלנס.

<דניאל מזרחי: אני מנסה לראות איך מיישמים את מה שאתם מבקשים.

<דניאל מזרחי: לפעמים, כחלק מניהול הסיכונים אנחנו בוחרים מתוך עסקת ניכיון לא לשלם את הכול כאן ועכשיו ולהמתין לפירעון.

<דניאל מזרחי: יוצא מצב שאנחנו עושים את העסקה מתוך 200,000 שקלים ומשלמים 150,000 שקלים.

<דניאל מזרחי: 50,000 שקלים מזכים את חשבון העובר ושב של הלקוח ומייד לאחר יומיים מבצעים לו העברה בנקאית.

<דניאל מזרחי: אתם מתכוונים שצריך לדווח על כל פעולה ופעולה?

<דניאל מזרחי: זה מה שאתם באמת רוצים לדעת?

<דניאל מזרחי: לדעתי זה המון מידע שאין בו ערך.

<מאיה לדרמן: זאת פעולת העברה בפועל.

<מאיה לדרמן: עובר כסף אז עובר הדיווח.

<מאיה לדרמן: בדוגמה שנתת, אז יהיה דיווח על 150,000 ואחרי זה על עוד סכום, ברגע שזה עובר את הסף.

ניסן סלומינסקי: מעל 50,000.

<דניאל מזרחי: יהיו המון דיווחים.

<מאיה לדרמן: זה מה שאלעזר אמר קודם.

<מאיה לדרמן: קיבלת שיק ונתת כנגדו כבר סכום מסוים, מבחינתנו זה יכול להיות דיווח אחד.

<מאיה לדרמן: כן נקבע בהנחיות שאם כבר ידוע לך במועד הזה איך שילמת, אתה יכול באותו דיווח, כמו שאתה עושה היום, לדווח על זה בפעם אחת.

<דניאל מזרחי: אבל אם לא ביצעתי בפועל?

<דניאל מזרחי: ביצעתי לו 150,000 ואחרי יומיים 50,000 נוספים.

<דניאל מזרחי: את מבקשת לדעת על שתי ההעברות?

<מאיה לדרמן: כן.

<דניאל מזרחי: תהיה לך הצפה.

<דניאל מזרחי: כל המוסיף גורע.

<מאיה לדרמן: אם זה עובר את הסף.

<יצחק מימון: אני מצטרף למה שדני אמר.

<יצחק מימון: זה אקסטרה דיווחים על מה שיש לנו היום.

<יצחק מימון: אנחנו מדווחים היום על העסקאות.

<יצחק מימון: להתחיל לדווח על כל פעולה ופעולה שהלקוח ביצע ביתרה שקיימת בעו"ש שלו אצלנו, זה דיווחים נוספים.

<יצחק מימון: ממה אני חושש?

<יצחק מימון: ברגע שהגדרנו את הפעולה של המשיכה של הלקוח את היתרה שלו, הגדרנו את זה כפעולה החייבת בדיווח, אז מחר בבוקר יבואו ויגידו שהלקוח הזה ביקש לבצע משיכה של 45,000 שקלים, אז הוא כבר הוא ביצע הקטנה בשביל להימנע מדיווח.

<יצחק מימון: זה בשעה שאת העסקה אנחנו דיווחנו.

<יצחק מימון: את העסקה המהותית, את זאת שאנחנו מדווחים היום, הרשות תקבל, רק שעכשיו יהיו אקסטרה חשודים ואקסטרה ועדות עיצומים על זה שחס וחלילה הלקוח ביקש שדני יבצע לו שלוש העברות של משכורת לעובדים שלו ואת היתרה שנותרה, 20,000 ומשהו שקלים, להעביר לו לחשבונו.

<יצחק מימון: יבוא אחרי זה יואב צבר או יואב גפני - - -

ניסן סלומינסקי: כל אלה לא צריכים דיווח.

ניסן סלומינסקי: אלא אם כן המשכורות הן מעל 50,000.

ניסן סלומינסקי: פחות מזה אתה לא צריך לדווח.

<יצחק מימון: אדוני היושב ראש, מחר יבואו ויגידו שהלקוח ביצע, או אנחנו היינו אמורים לחשוד שהוא ביצע איזו הבנייה של התשלומים שהוא לקח מאיתנו כדי שזה לא ידווח.

אורן אסף חזן: הדיווח הוא על קו האשראי שהלקוח מקבל ואחרי זה גם על כל פעולה או מספיק דיווח על קו האשראי?

<מאיה לדרמן: רק על הפעולה.

ניסן סלומינסקי: צמצמנו את הכול רק על הפעולה.

אורן אסף חזן: אתם יכולים לעשות דיווח אחד על האשראי עצמו.

<יצחק מימון: היא רוצה שנדווח על כל פעולה ופעולה של העברת כספים ללקוח.

<יצחק מימון: פעם אחת לדווח על עסקת הניכיון - - -

<מאיה לדרמן: נתן שיק זאת העברה, ניתן נכס פיננסי.

<מאיה לדרמן: אז ידווח על מתן שיק נכס פיננסי.

<מאיה לדרמן: כשאתה תשלם את השיק זה דיווח אחר.

אורן אסף חזן: זה דיווח כפול.

<יצחק מימון: קח לדוגמה את אחד הנציגים פה, שהוא כמדיניות משלם 85% מתמורת הניכיון ואת ה-15% מעביר לאחר מכן.

<יצחק מימון: עכשיו אנחנו מדווחים על עסקת הניכיון.

<יצחק מימון: הם מקבלים את כל המידע שהם רוצים, את כל פרטי השיקים, צילומים משני הצדדים, פרטי הלקוח, מבקש שירות, מקבל שירות, מי ביצע את הפעולה, מי זיהה אותו.

<יצחק מימון: הכול הם מקבלים.

<יצחק מימון: עכשיו על ה-15% האלה, שהמערכת הממוחשבת שלו מעבירה יום יום לפי הפירעון של העסקאות, את זה צריך לדווח גם כן.

<יצחק מימון: אני שואל למה?

<יצחק מימון: קודם כל למה?

<יצחק מימון: על העסקה דיווחנו.

<יצחק מימון: יכול להיות שהיה פה ניסיון אמיתי וכנה לנסות ולשפר.

<יצחק מימון: כבוד יושב הראש אמר לפני כמה דקות שנדמה לו שהם יצאו עם כל תאוותם בידם.

<יצחק מימון: אז תדע לך שהיה לנו 100% דיווחים ועכשיו יש לנו 200% דיווחים.

<יצחק מימון: זה אקסטרה דיווחים על הצו הקודם, מה שמבקשים פה עכשיו.

<יצחק מימון: אנחנו הצענו בדיון הקודם, שאנחנו רוצים ומוכנים לדווח כמו הבנקים.

<יצחק מימון: לא קיבלו את ההצעה שלנו אני חוזר ואומר, שאם רוצים שאנחנו נדווח על פעולות כמו שעכשיו אומרים, אז בואו נדווח רק על פעולות, רק על זה.

<יצחק מימון: בואו ניקח את התוספת הראשונה של צו הבנקים ונדווח בדיוק לפי התוספת הזאת.

<יצחק מימון: נניח שירצו להוסיף לתוספת של הבנקים כי שם לא מדווחים על העברה של 50,000, נוסיף את ההעברה של ה-50,000 לתוספת ונדווח על מקרה שבו הוא פרע לי הלוואה במזומן מעל 50,000 או שאני שילמתי לו במזומן מעל 50,000, או שהוא ביצע פעולה במטבע זר.

<יצחק מימון: כל הפעולות שהמדינה הזאת באותה ועדה קבעה שהן חשודות בבנקים, בואו נעתיק.

<יצחק מימון: נאמץ אותם גם בצו שלנו.

<יצחק מימון: אם כבוד יושב הראש חשב ששינו פה משהו ויצאנו מפה בלי מאבק ובלי דיון עם צו משופר אז זה לא נכון.

אלעזר שטרן: אני אגיד לך מה.

אלעזר שטרן: אתה מעלה שאלה עקרונית כללית שעלתה במהלך כל הדיונים בצו הזה, האם לדווח כמו הבנקים או לא.

אלעזר שטרן: זאת שאלה נכונה אבל אני שם אותה בצד כי יושב הראש לא רצה לשנות את הדבר הזה.

אלעזר שטרן: בהינתן שזה לא דיווח כמו בנקים, בעצם היו פה שתי חלופות אפשריות.

אלעזר שטרן: חלופה אחת, שזאת החלופה הנוכחית, זה לדווח על כל פעולה, כל העברה והעברה שהיא מעל הסכום הנדרש.

אלעזר שטרן: אתה צודק שהיא מגדילה את היקף הדיווחים, מצד אחד, אבל מצד שני, מבחינתכם, היא הרבה יותר פשוטה וברורה לביצוע.

אלעזר שטרן: לעומת זאת, החלופה השנייה היתה חלופה שבעצם עוררה את כל השאלות שמיכה העלה בדיון הקודם.

אלעזר שטרן: היא חלופה שאמרה בואו נדווח פעם אחת בהתחלה ונדווח על הכול בהתחלה.

אלעזר שטרן: אז באמת הקטנת את הדיווחים, כי עשית דיווח אחד בהתחלה על הכול, אבל גם עם הנתונים העתידיים של מה שאתה יודע לגבי העסקה.

אלעזר שטרן: הקושי בחלופה הזאת מבחינת

אלעזר שטרן: כם היא, שהיא הותירה הרבה מאוד דברים עמומים.

אלעזר שטרן: עלו כל מיני רעיונות שתצטרכו לדווח עוד פעם אם יש שינוי מהותי.

אלעזר שטרן: אז תתעורר השאלה מה זה שינוי מהותי?

אלעזר שטרן: האם באמת אם ההחזר נדחה בשבוע זה שינוי מהותי?

אלעזר שטרן: האם מדד התשומות עלה בכך וכך.

אלעזר שטרן: בעצם, החלופות הריאליות שעמדו בפנינו במסגרת שהוועדה רוצה, זה בין משהו שהוא יותר ברור ויותר פשוט לביצוע אבל הוא יותר דיווחים, לבין משהו שהוא פחות דיווחים אבל הוא יותר קשה מבחינת

אלעזר שטרן: כם לביצוע והוא מעורר המון שאלות מעשיות.

אלעזר שטרן: האם צריך לדווח שוב או לא?

אלעזר שטרן: כן היה שינוי, לא היה שינוי?

אלעזר שטרן: הניסיון הוא לקחת את החלופה שהיא יותר פשוטה.

אלעזר שטרן: היא באמת יותר דיווחים אבל היא יותר פשוטה לביצוע.

<יצחק מימון: אם אני מבין נכון, אז חברינו מעולם ההלוואות, שאינני יודע אם הם נמצאים פה היום, במעמד שבו חותמים על חוזה ההלוואה לא ייווצר כלום, כי הם לא מקבלים שום נכס פיננסי, יש רק חוזה.

אלעזר שטרן: נכון.

<יצחק מימון: ואם יש שטר חוב שצמוד להלוואה צריך לדווח על שטר חוב, מאיה?

<יצחק מימון: בדרך-כלל בהלוואות חותמים על שטרי חוב.

<יצחק מימון: זה שטרי חוב עצמאיים.

<מאיה לדרמן: העברת נכס פיננסי אז על זה יהיה דיווח.

<מאיה לדרמן: זה כמו שיק.

<מאיה לדרמן: הוא נתן לו שיק, הוא עשה פעילות פיננסית.

<יצחק מימון: אתה מבין אדוני היושב ראש?

ניסן סלומינסקי: מה הבעיה?

<יצחק מימון: צריך לדעת לשאול את השאלות הנכונות.

ניסן סלומינסקי: מה הבעיה?

ניסן סלומינסקי: זה דברים ברורים.

ניסן סלומינסקי: אתה רוצה את הקלות או אתה רוצה את הבהירות?

<יצחק מימון: הרגע אמרו שכשאתה מעמיד את האשראי אתה עוד לא מדווח כלום, אתה לא עושה שום דבר, רק על הפעולה.

ניסן סלומינסקי: מה אתה עושה עם שטר החוב?

<יצחק מימון: כלום.

<יצחק מימון: גם אי אפשר לתת עליו קבלה.

<יצחק מימון: זאת בטוחה בלבד.

<יצחק מימון: זה משהו שמצורף.

<יצחק מימון: זה משהו שרק אפשר למלא אותו אחר-כך ולגשת איתו להוצאה לפועל.

<יצחק מימון: אבל הוא מוגדר כנכס פיננסי בצו.

<יצחק מימון: אז מה, אז אותו שטר ריק עכשיו אני אדווח עליו?

<יצחק מימון: מה אני אדווח, שקיבלתי שטר ריק?

אלעזר שטרן: זה כמו שהעברתי לך כסף במובן הזה.

ניסן סלומינסקי: אתה מקבל שיק ואתה לא פודה אותו, אתה צריך לדווח.

ניסן סלומינסקי: עצם זה שעבר מיד ליד, גם אם לא פדית או לא הפקדת, אתה מדווח.

ניסן סלומינסקי: אז תסתכל פה על שטר חוב כאילו קיבלת שיק.

<יצחק מימון: אבל לא קיבלתי כלום.

<יצחק מימון: בעולם שבו אנחנו מקבלים משהו נרשמת קבלה.

<יצחק מימון: לקח נכנס לאיזו זכות חשבונאית מסוימת.

<יצחק מימון: במעמד שבו אני יוצר הלוואה, החשבון של הלקוח נמצא בחובה כי אני העמדתי לו הלוואה.

<יצחק מימון: אני לא קיבלתי ממנו שום דבר.

<יצחק מימון: אני מקבל ממנו החזרים.

<יצחק מימון: אני שואל את השאלות כי מחר בבוקר צריך לטפל בציות.

ניסן סלומינסקי: טוב שאתה שואל את השאלות.

<יצחק מימון: ככה אנחנו נדע.

<יצחק מימון: שלא חס וחלילה נטפל בציות של חברה חדשה מחר בבוקר ונטעה.

ניסן סלומינסקי: זה בסדר גמור שאתה שואל ומאתגר את המערכת.

ניסן סלומינסקי: היא צריכה לתת תשובות.

<מאיה לדרמן: אני חייבת לציין שהיה טוב לנו גם עם המצב הקודם וגם טוב לנו עם המצב הזה.

<מאיה לדרמן: אני חושבת שיש כן מקום לאפשר לרשות, יש לנו את היכולת וגם את הסמכות, לקבוע את הפתרונות לדוגמאות הספציפיות האלה בהנחיות ראש רשות.

<מאיה לדרמן: יש סמכות לראש רשות מכוח תקנות דרכי ומועדי הדיווח, לקבוע את הדרכים שבהם יועבר הדיווח.

<מאיה לדרמן: היו גם מקרים בעבר, כמו למשל בדוגמה של ניכיון של שוברי אשראי, שיחד עם משרד האוצר הסכמנו שדיווחים יעברו בצורה מסוימת, למרות שהצו קבע חובה רחבה יותר.

<מאיה לדרמן: לכן יש את האפשרות לקביעת הנחיות בשביל לתת את הפתרונות לסיטואציות של השוליים.

אורן אסף חזן: מה הרציונל שעומד מאחורי זה?

אורן אסף חזן: מה זה פותר לכם?

אורן אסף חזן: מה זה מונע?

אורן אסף חזן: מה זה משנה חוץ מאובר רגולציה?

<מאיה לדרמן: זה לא אובר רגולציה.

<מאיה לדרמן: דיווחים לרשות זה אחד מעקרונות הבסיסיים של משטר איסור - - -

אורן אסף חזן: יש דיווח כפול.

<מאיה לדרמן: זה לא דיווח כפול.

<מאיה לדרמן: להיפך, המטרה שלנו זה ליצור דיווחים רק כשעובר כסף מיד ליד ולא ליצור את הדיווחים שיש בתיאורה - - -

ניסן סלומינסקי: מאיה, זאת שאלה פרטית.

אורן אסף חזן: אני מנסה להבין.

ניסן סלומינסקי: זאת שאלה פרטית לשטר חוב, כי אם זה שיק אז ברור לכולנו.

<מאיה לדרמן: שטר חוב ניתן כנגד הלוואה.

<מאיה לדרמן: מבחינתנו, אם הועבר שטר חוב, תדווח על שטר חוב.

<מאיה לדרמן: אם זה עבר על 50,000 תדווח על שטר החוב.

אורן אסף חזן: זה כן דיווח כפול.

<מאיה לדרמן: זה לא דיווח כפול כי על העמדת המסגרת הוא לא דיווח, רק על עצם העברת השטר.

אורן אסף חזן: נגיד יש לי מסגרת של חצי מיליון שקל ואני מושך 100,000 שקלים מחר בבוקר.

אורן אסף חזן: אני צריך לדווח על זה?

<מאיה לדרמן: כן, יש דיווח על משיכה.

<יצחק מימון: ביצע העברה של 100,000 שקלים אין דיווח.

אורן אסף חזן: אני אומר לך שאת טועה.

<יצחק מימון: איך הוא מושך?

<יצחק מימון: הוא לא אמר שהוא מושך במזומן.

ניסן סלומינסקי: הוא אמר שהוא מושך.

אורן אסף חזן: אני מושך או מעביר.

אורן אסף חזן: אין דיווח.

ניסן סלומינסקי: מה פירוש?

ניסן סלומינסקי: איך אתה מעביר?

<מאיה לדרמן: איך אתה מושך?

<מאיה לדרמן: איך אתה מעביר?

אורן אסף חזן: מעביר העברה בנקאית.

אורן אסף חזן: העברתי לחבר שלי.

<מאיה לדרמן: על זה אין דיווח.

ניסן סלומינסקי: אבל אם אתה מושך לעצמך מעל 50,000 אז הבנק חייב לדווח.

<יצחק מימון: רק במזומן.

<יצחק מימון: הבנק גם נותן שיק.

ניסן סלומינסקי: שטר חוב אתם בטוחים שזה מבחינת העניין, למרות שזה לא כסף?

ניסן סלומינסקי: מהרגע שנתן אחד לשני זה ערובה.

אורן אסף חזן: אני רוצה לדעת מה עומד מאחורי זה.

אורן אסף חזן: מה זה פותר להם?

אורן אסף חזן: מ זה מונע?

אורן אסף חזן: מה זה עוזר?

ניסן סלומינסקי: זה פותר שהם רוצים לדעת כמה שיותר.

אורן אסף חזן: אנחנו רוסיה?

אורן אסף חזן: היה פה פעם רצון גם להיכנס לאנשים לחשבון בנק.

אורן אסף חזן: יש גבול.

אורן אסף חזן: מחר בבוקר הוא הגיש שיק ותמורת השיק הזה קיבל מסגרת של כסף.

אורן אסף חזן: העסקה הזאת מדווחת אליכם ואתם יודעים בדיוק מה יש.

אורן אסף חזן: למה צריך אחרי זה להמשיך כל פעם שהוא משך או שילם עם זה תשלום לאדם זה או אחר?

אורן אסף חזן: הרי זאת המסגרת שלו.

ניסן סלומינסקי: אם קבעו שאתה צריך מעל 50,000 לדווח, אז רוצים לדעת.

אורן אסף חזן: אז לא צריך על מסגרת, רק על העברות.

<מאיה לדרמן: זה בדיוק מה שניסינו לעשות, לא לדווח על המסגרת.

ניסן סלומינסקי: אבל אין את המסגרת.

אורן אסף חזן: ואז אתה גם לא מדווח על שטר חוב וגם על שיק שניתן כעירבון.

<מאיה לדרמן: שוב, למה ניתן שטר החוב?

<מאיה לדרמן: כנגד כסף שקיבלת?

אורן אסף חזן: קיבלתי מסגרת.

אורן אסף חזן: אני עכשיו נכנס לשיפוץ של הבית.

אורן אסף חזן: יש לי כסף נזיל.

אורן אסף חזן: אולי תהיה לי הפתעה ואני לא רוצה להיתקע באמצע השיפוצים בלי כסף.

אורן אסף חזן: אני חותם לך ערבות אישית שלי עם שטר חוב, תעמיד לי מסגרת, שאם מחר אני מחליט להגדיל את הבית במקום 120 מ' ל-180 מ' אני אצטרך את המזומן הזה.

אורן אסף חזן: או, במקום מכולה שהיתה להגיע מסין, אני צריך לקנות עכשיו בתל אביב ואני אצטרך עוד כסף.

אורן אסף חזן: למה אני צריך לדווח לכם על זה?

אורן אסף חזן: כולה פתח לי מסגרת.

אורן אסף חזן: אם אני מקבל דיווח על המסגרת, אין טעם לדווח על המשיכה.

אורן אסף חזן: אם יש דיווח על כל משיכה, אין טעם לדווח על המסגרת.

אורן אסף חזן: זה דיווח כפול.

אורן אסף חזן: מי שישלם זה הציבור, כי יגבו ממנו עוד על הפעולה הזאת, בדיוק כמו הבנק שגובה על כל דבר.

אלעזר שטרן: על עצם העמדת המסגרת לא צריך לדווח.

אורן אסף חזן: אמרו שכן.

ניסן סלומינסקי: לא, אם אתה נותן משהו תמורה.

אורן אסף חזן: או שאתם צוחקים עליהם, או שאתם צוחקים עלינו או שאתם צוחקים על הציבור, או שכולכם חסרי ניסיון ונולדתם עם כפית של זהב.

אורן אסף חזן: אף אחד לא מקבל מסגרת בלי שהוא מעמיד בטוחה.

אורן אסף חזן: על הבטוחות צריך לדווח.

ניסן סלומינסקי: שטר חוב שאתה נותן זאת בטוחה?

אורן אסף חזן: בוא אני אגלה לך סוד, ניסן.

אורן אסף חזן: יש מקומות שבהם שטר חוב הוא בטוחה מספקת לקבל מסגרת גם של מיליונים.

אורן אסף חזן: צר לי, מה לעשות?

<מאיה לדרמן: זה כמו שיק.

<מאיה לדרמן: ואם זה שיק שניתן זה כמו ניכיון.

אורן אסף חזן: אני אפתור לך את הבעיה.

אורן אסף חזן: אז תפטרי אותם מזה.

אורן אסף חזן: היה בן אדם שביקש מסגרת של חצי מיליון שקל לצורך העניין.

אורן אסף חזן: תבדקו עם הבן אדם מה הוא עשה עם כסף, אל תיתנו להם לדווח כל פעם שהוא מושך את הכסף שלו מהבנק או מעביר אותו.

אורן אסף חזן: תלכו לבן אדם, תבדקו איתו לאן הוא גלגל את הכסף.

אורן אסף חזן: יש פה משהו שהוא מיותר.

אורן אסף חזן: או שאתם לא מספרים את הכול או שאתם טועים ואתם לא יודעים להגיד שטעיתם.

אלעזר שטרן: יש אפשרות שלישית, חבר הכנסת חזן, שיש מחלוקת בשאלה האם העמדת בטוחה רואים בה -- - -

ניסן סלומינסקי: אמרתי שזה מקרה פרטי.

אלעזר שטרן: נניח שהועמדה בטוחה וכנגדה ניתנה מסגרת.

אלעזר שטרן: האם דבר כזה רואים כהעברת נכס פיננסי?

ניסן סלומינסקי: שאלתי את זה כמקרה פרטי של בטוחה.

ניסן סלומינסקי: אורן שואל בכלל על עצם העניין.

ניסן סלומינסקי: נעזוב את הבטוחה, אין בטוחה כרגע.

ניסן סלומינסקי: אם אין בטוחה לא צריך דיווח.

ניסן סלומינסקי: אם לבטוחה מצורף שיק ברור לכולנו שצריכים לדווח.

אורן אסף חזן: אגב, בזה הרגע נתנו לכם אפשרות להעביר כסף חופשי בלי לדווח כי אין שום בטוחה.

אורן אסף חזן: אתם פשוט לא יודעים מה אתם מדברים.

ניסן סלומינסקי: אורן, אנחנו רוצים להתקדם אחרת ניתקע וניתקע.

ניסן סלומינסקי: הדיון כרגע אם מקבלים שטר חוב ולא עושים איתו כלום וזה רק הבטוחה.

ניסן סלומינסקי: מה המעמד שלו?

ניסן סלומינסקי: זה מקרה פרטי של כל הנושא כולו.

ניסן סלומינסקי: אפשר עכשיו לבזבז על זה את כל הישיבה.

ניסן סלומינסקי: אפשר לשים את זה בצד שנחשוב, אלא אם כן אתם בטוחים בנושא.

ניסן סלומינסקי: אם זה לא שטר חוב והוא קיבל שיק ברור שהוא קיבל כסף וצריך לדווח על זה.

ניסן סלומינסקי: לא על המסגרת, צריך לדווח על השיק.

ניסן סלומינסקי: נתת מסגרת בלי שום דבר, אתה לא צריך לדווח.

ניסן סלומינסקי: כל פעם שימשכו מהמסגרת מעל 50,000 אתה צריך לדווח כי כן רוצים לדעת, גם עליהם וגם עליך.

אלעזר שטרן: אדוני היושב ראש, זה כן מעורר את השאלה שהיא שאלה נכונה.

אלעזר שטרן: בעקבות הדוגמאות פה השאלה התחדדה.

אלעזר שטרן: הרי חלק מהשינוי שנעשה בנוסח בסעיף 11 מדבר על העברה של נכס או נכסים פיננסיים.

אלעזר שטרן: הדוגמאות שניתנו פה מעוררות את השאלה האם כשמעבירם נכס פיננסי כבטוחה ולא כמתן האשראי, האם רואים בזה כהעברת נכס פיננסי לפי סעיף 11?

ניסן סלומינסקי: בגלל זה שאלתי אתכם מה אתם חושבים בנושא הפרטני הזה.

ניסן סלומינסקי: האם בטוחה מהסוג הזה נחשב כהעברה כמו שיק, או שזה משהו אחר.

<מאיה לדרמן: כל שיק הוא שטר חוב.

<מאיה לדרמן: כשאני נותנת שיקים לניכיון, זה גם סוג שטר חוב.

ניסן סלומינסקי: את לא נותנת את זה כבטוחה.

אלעזר שטרן: את נותנת את זה כתמורה ולא כבטוחה.

אלעזר שטרן: זה ההבדל.

<עופר שפירא: זה לא הפרקטיקה.

<עופר שפירא: הפרקטיקה היא ששטרי חוב הם סוג של בטוחה.

<עופר שפירא: סוג של ערות.

אורן אסף חזן: אני אעשה את זה מוחשי יותר.

אורן אסף חזן: פותח מסעדה ורוצים לספק לו סחורה.

אורן אסף חזן: הוא ישלם שוטף פלוס 30 או בסוף כל חודש או בסוף כל חודשיים.

אורן אסף חזן: הדבר היחיד שלוקחים ממנו זה שטר חוב וזה בטוחה לכל דבר ועניין.

אורן אסף חזן: זה היינו הך.

אורן אסף חזן: מה זה משנה אם נותנים לו קופסאות פלסטיק לשימורים או שטרות מזומנים?

ניסן סלומינסקי: אני מציע ונתקדם ונשאיר את הנושא של שטר בצד.

אלעזר שטרן: לא שטר חוב אלא בטוחה.

ניסן סלומינסקי: נשאיר את זה בצד ונתקדם כי אחרת אנחנו ניתקע פה ולא עשינו כלום.

<יצחק מימון: כבוד יושב הראש.

<יצחק מימון: בעניין של הדיווח על הפעולות.

<יצחק מימון: אני חושב שיושב הראש או הוועדה צריכים לשקול את העניין של הדיווח על הפעולות הללו.

<יצחק מימון: אני חוזר שוב פעם לצו של הבנקים.

<יצחק מימון: אני לא מוצא שום היגיון שאני אצטרך לדווח לרשות לאיסור הלבנת הון על פעולות שמבוצעות בין הבנקים הישראלים.

<יצחק מימון: זאת אומרת, עכשיו אני משלם ללקוח שלי שזה יוצא מבנק הפועלים לבנק לאומי.

<יצחק מימון: בדיון הקודם אמרו שהבנקים יודעים הכול, הכול מתנהל שם מסודר, הכול בתוך חשבונות.

<יצחק מימון: אני גם עובד מסודר.

<יצחק מימון: אני מדווח על הפעולה.

<יצחק מימון: קיבלתי שיקים ודיווחתי על עסקת הניכיון.

<יצחק מימון: עכשיו אומרים לי כשאתה מעביר לו את הכסף תדווח גם.

<יצחק מימון: אני רוצה שהוועדה תקבע שאנחנו לא נצטרך לדווח על פעולות שמבוצעות בין הבנקים.

<יצחק מימון: שיקבעו, נניח, שצריך לדווח כמו בבנק, על מצב שבו אני משלם לו במזומן.

<יצחק מימון: אני אדווח על זה, כי מזומן זה באמת חשוד אולי.

<יצחק מימון: במזומן אולי זה באמת מעניין.

<יצחק מימון: מה מעניין את המדינה לדעת עכשיו על זה שעשיתי עברה מבנק לאומי לבנק פועלים.

<יצחק מימון: בייחוד, לנוכח ההצהרות שלהם שבבנקים הם תמיד יודעים לחזור לבנק, שם שום דבר לא נמחק, הכול שמור, הכול מדווח, הכול רשום, הכול מתנהל בתוך חשבונות.

<יצחק מימון: אז למה אני צריך את אקסטרה הדיווח הזה?

<יצחק מימון: הרי מתי שרוצים, בכל חקירה שינהלו – הרי לא יכולים להשתמש בדיווח שלי, יצטרכו בכל מקרה להוציא צווים, ללכת, לקחת ולעשות.

<יצחק מימון: אז יבואו אלי וישאלו אותי אם שילמתי לו.

<יצחק מימון: עניתי שכן.

<יצחק מימון: ישאלו איך שילמתי לו ואני אגיד ששילמתי בהעברה בנקאית.

<יצחק מימון: אני אגיד את זה בעדות.

<יצחק מימון: למה אני צריך עכשיו לעשות אקסטרה את כל הדיווחים האלה שעה שהם אומרים שהכול מסודר בבנקים?

<יצחק מימון: גם איזה הלבנת הון, אם בכלל, יכולה להתבצע בין הכספים שנמצאים אצלי בבנק לאומי, שחזקה שהם כשרים, שאני מעביר אותם לחשבון של הלקוח או של מי שהוא ביקש ממני בבנק אחר בתוך מדינת ישראל?

<יצחק מימון: תגיד לי לדווח אם הוא מעביר את הכסף לחו"ל.

<יצחק מימון: גם היום יש דיווח על זה.

<יצחק מימון: נדווח שהוא משלם במזומן.

<יצחק מימון: למה פעולות בתוך המערכת הבנקאית הן יכולות לסייע במלחמה בהלבנת הון, אם בכלל, ואיזה הלבנת הון בכלל יכולה להתבצע בפעולה הזאת?

<מאיה לדרמן: גם חברי בורסה עובדים באותו חשבון הבנק, קופות גמל, חברות ביטוח וכולם עובדים בתוך חשבונות בנק.

<מאיה לדרמן: זאת לא ערובה שהכול מאה אחוז.

<מאיה לדרמן: זה לא אומר שהעברות שמבוצעות בתוך מדינת ישראל בתוך המערכת הבנקאית, זה אומר שזה תמיד כסף נקי.

<מאיה לדרמן: להיפך, רוב התיקים שאנחנו רואים כסף שחור נמצא במערכת הבנקאית.

<מאיה לדרמן: לכן יש גם את החובות שחלות על גופים אחרים שגם צריכים לנתר.

<מאיה לדרמן: גם חבר בורסה שמעביר כסף לחו"ל והוא עושה את זה מחשבון לחשבון, יש על זה דיווח.

<מאיה לדרמן: הפתרון למה שצחי אומר זה לא לפטור כאן אלא להיפך, לקבוע בבנקים גם חובת דיווח על ניכיון ואולי גם על מתן הלוואות, אם זה לא מתבצע לתוך החשבון של הלקוח.

<מאיה לדרמן: זה הכיוון שאני חושבת ללכת עליו ולא הכיוון ההפוך.

ניסן סלומינסקי: אם בגללו יחמירו עם הבנקים אז יכול להיות שיפסיקו לתת לו אשראי.

<מאיה לדרמן: שמעתי מה שאומרים וכבר דיברתי עם בנק ישראל ואמרתי שגם בבנקים צריך לקבוע חובת דיווח על ניכיון.

<מאיה לדרמן: זה הפתרון, לא לבטל פה.

<יצחק מימון: זה לא על ניכיון זה על העברה.

<יצחק מימון: אין דיווח על העברה בבנקים, אין דבר כזה.

<מאיה לדרמן: אין גם דיווח ממך לנותן של מטבע אחר.

<יצחק מימון: מה זאת אומרת?

<מאיה לדרמן: העברה בתוך ישראל.

<מאיה לדרמן: זאת פעילות מול לקוח.

<מאיה לדרמן: זאת לא פעילות בתוך גופים פיננסיים בינם לבין עצמם.

<מאיה לדרמן: מה שאתה מדבר, העברה מבנק לבנק, זה לא פעולה מול לקוח לכן לא חל עליה חובת דיווח.

<יצחק מימון: לא הבנתי כלום.

<מאיה לדרמן: פעולה בין בנק לבנק היא לא פעולה של לקוח.

<מאיה לדרמן: גם כשאתה מעביר כסף לנותן שירותי מטבע אחר,] זאת לא פעולה.

<יצחק מימון: אז תדרשו דיווח במידה ובוצע לנותן שירותי מטבע אחד.

<יצחק מימון: אני לא עובד עם נותן שירותי מטבע.

<יצחק מימון: חבר'ה, לא כולם פושעים.

<יצחק מימון: יש אלפי עסקים לגיטימיים.

אורן אסף חזן: זאת הבעיה העיקרית, זה מה שהם חושבים.

<יצחק מימון: מאיה, אין דיווחים על העברות כספים בין חשבונות.

<יצחק מימון: אין לך דיווח על זה היום.

<יצחק מימון: רוב ההעברות מתבצעות על-ידי כלל החשבונות בארץ ולא על-ידי החשבונות שלנו.

<יצחק מימון: למה עכשיו זה כל-כך דחוף וכל-כך חשוב?

<יצחק מימון: הסברתי בחוץ.

<יצחק מימון: זה מוסיף לנו עומס של דיווחים נוספים.

<יצחק מימון: קצת היגיון, תישארו עם הדברים הבאמת חשובים כמו מזומנים, מט"ח, העברות לחו"ל.

<יצחק מימון: אבל עזבו אותנו, אנחנו משלמים בהעברה מבנק לאומי לבנק לאומי.

<יצחק מימון: למה את רוצה על זה דיווח?

<יצחק מימון: זה לא ייעלם לעולם.

<יצחק מימון: אם תצטרכו לחקור זה תמיד יהיה שם.

<יצחק מימון: למה זה מעניין כדיווח?

<יצחק מימון: מה זה נותן בכלל?

<מאיה לדרמן: דווקא הדיווחים של נותני שירותי מטבע נותנים הרבה.

<מאיה לדרמן: אנחנו לא נמצאים במשטר שאין חובת דיווח.

<מאיה לדרמן: אנחנו נמצאים במשטר שיש חובות דיווח.

<יצחק מימון: אבל זאת תוספת.

אורן אסף חזן: למה לעשות איפה ואיפה?

<מאיה לדרמן: זאת לא תוספת.

<מאיה לדרמן: באמת דיברנו בחוץ.

<מאיה לדרמן: בגלל שאנחנו מדברים על ההעברות הכספיות, מבחינתו, עכשיו אם היום הוא מקבל שיק והוא מדווח כבר בדיוק מה הוא נתן כנגד ויש דיווח אחד על זה, אז בסיטואציה הזאת הוא צריך לדווח על קבלת השיקים ואחרי זה איך הוא נתן את זה במקביל.

<מאיה לדרמן: אנחנו אמרנו שמבחינתנו אפשר לקבוע את זה בהנחיות שהוא יכול לעשות את זה פעם אחת.

<מאיה לדרמן: שוב, זה כן מקום שאנחנו יכולים לקבוע את הפתרונות לסיטואציות הפרטניות בהנחיות ולא לתת למקרה הקצה את הפתרון בצו כי פשוט לא נצא מזה.

<מאיה לדרמן: שוב, מבחינתנו אפשר לחזור לנוסח הקודם שמדווח על מתן אשראי והחזר אשראי.

<מאיה לדרמן: זה גם בסדר מבחינתנו.

ניסן סלומינסקי: זה יותר מסובך, כי קשה מאוד יהיה לחשב את הדברים ואיך להחזיר.

<מאיה לדרמן: שוב, היה ככה, הסכמנו לזה.

<מאיה לדרמן: מוצע ככה, אנחנו גם מסכימים.

<מאיה לדרמן: אין לזה סוף.

<מאיה לדרמן: צריך לשים קו אדום.

ניסן סלומינסקי: אולי הוא מגדיל את הדיווח אבל הוא עושה את הדברים מאוד ברור וחד.

ניסן סלומינסקי: ברגע שהדברים הם פשוטים אז הם גם יותר מהירים.

<מאיה לדרמן: לא כל אחד עובד כמו שהוא עובד, שבאמת יש איזה זיכוי בחשבון ומשם הלקוח יכול לבצע פעולה.

<מאיה לדרמן: ברוב המקרים, במיוחד בניכיון, ניתן שיק, מתקבל משהו כנגדו וזה יכול להיות מדווח בפעם אחת.

ניסן סלומינסקי: נמשיך הלאה.

ניסן סלומינסקי: מאיה, אני רוצה שתחשבו שוב על הנושא של בטוחה.

ניסן סלומינסקי: מה הדין של זה?

ניסן סלומינסקי: אם מצורף להסכם שיק זה סיפור אחר.

ניסן סלומינסקי: הייתי רוצה שתחשבו עוד פעם.

<יאירה פרנקל: אולי רק כדי לסיים את הדיווח הזה, נעשה גם את התיקון שבסעיף קטן 2ד'.

<יאירה פרנקל: בסעיף 11 אמרנו שנכניס את התיקונים של נכסים פיננסיים.

<יאירה פרנקל: בסעיף א1 ו-2 - - -

אלעזר שטרן: יאירה מדברת עכשיו על עמוד 17 בסעיף 11 על ההגדרה של חובות הדיווח.

<יאירה פרנקל: אם אני יכולה לעבור לסעיף 12(2) - - -

אלעזר שטרן: בעמוד 19 למעלה, בפריט של סעיף קטן ד' בפרטי האשראי.

<יאירה פרנקל: בפרטי האשראי צמצמנו את זה.

<יאירה פרנקל: סעיף ד' יהיה פרטי האשראי, ערבים ככל שקיימים והמספר הסידורי שהקצה נותן האשראי לאשראי.

<יאירה פרנקל: הורדנו באמת את כל התשלומים עתידיים.

<יאירה פרנקל: אני אחזור לתחילת הצו.

<יאירה פרנקל: היו תיקונים מאוד קטנים.

<יאירה פרנקל: קודם כל, בסעיף 3ג בעמוד 7 למטה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו חוזרים אחורה לתיקונים קטנים כדי לצאת ידי חובת קריאת הצו.

<יאירה פרנקל: זאת הקלה.

<יאירה פרנקל: ב-3ג מדובר על הכרת הלקוח של תאגיד.

<יאירה פרנקל: יש הקלה לגבי רישום הפרטים של תאגיד.

<יאירה פרנקל: בסוף כתוב: "האמור בסעיף קטן זה לעניין רישום פרטי הזיהוי של בעלי השליטה לא יחול על תאגיד שניירות הערך שלו נסחרים בבורסה לניירות ערך בישראל ובלבד שניתן על-כך אישור של עורך-דין".

<יאירה פרנקל: אנחנו רוצים להוריד את הסיפא "ובלבד שניתן על כך אישור של עורך דין" מאחר וזה מידע פומבי שמופיע במגנה ואנחנו מבינים שהרשות לניירות ערך הורידה אותו כבר בצווים שלה.

<יאירה פרנקל: תיקון נוסף בסעיף 4(א)(3) בעמוד 9.

<יאירה פרנקל: מדובר פה על רישום פרטי זיהוי של תאגיד.

<יאירה פרנקל: בהמשך כתוב: "על פי תעודת הרישום או העתק מאושר שלה, נסח עדכני של פרטי החברה במרשם החברות או אישור של עורך-דין".

<יאירה פרנקל: מתייחסים פה רק לפרטי החברה מרשם החברות ואמרנו שזה אמור לחול על כל תאגידים.

<יאירה פרנקל: לכן אנחנו רוצים לתקן את זה ל"נסח עדכני של פרטי התאגיד במרשם הרלוונטי ברשות התאגידים".

<יאירה פרנקל: התיקון הבא בסעיף הבקרה.

<יאירה פרנקל: סעיף 10 בעמוד 17.

<יאירה פרנקל: סעיף 10ב.

<עודד אופק: אפשר שאלת הבהרה על מה שתוקן?

<עודד אופק: בעמוד 9, לגבי התיקון לגבי התאגיד.

<עודד אופק: רק להבין שזה או, או, או.

<עודד אופק: כלומר, אחד מהמסמכים.

<יאירה פרנקל: כן.

<יאירה פרנקל: סעיף 10 נחלק לשני חלקים.

<יאירה פרנקל: סעיף א' שמדבר על בקרה לגבי מקבל שירות שאינו מקבל שירות בסכום נמוך.

<יאירה פרנקל: סעיף ב' שמשלים לגבי מקבל שירות בסכום נמוך.

<יאירה פרנקל: בסעיף א' יש בקרה שוטפת ויש בקרה מוגברת על פעילות בעלת מאפיינים יותר מסוכנים, על מדינות בטריטוריות מסוכנות יש דיווח.

<יאירה פרנקל: בסעיף ב', כשמקבל על מקבל שירות בסכום נמוך.

<יאירה פרנקל: פה אין בקרה שוטפת, זאת הקלה שניתנה למקבל שירות בסכום נמוך, אבל כן צריכה להיעשות בקרה לגבי פעילות שיש לה מאפיינים מסוכנים.

<יאירה פרנקל: פה אנחנו חושבים שזאת כן צריכה להיות בקרה מוגברת.

<יאירה פרנקל: זאת אומרת, להוסיף את המילה מוגברת, לעומת הנוסח שהוקרא בעבר.

<יאירה פרנקל: ההבנה היא שגם מקבל שירות בסכום נמוך, יכול להיות שזה מתמשך.

<יאירה פרנקל: הסכום לא אומר שזאת פעולה חד פעמית.

אלעזר שטרן: אני רק חוזר ומזכיר לוועדה שאני הצבעתי על קושי בסעיף הזה בדיון הקודם, כל הרעיון של בקרה על לקוח.

אלעזר שטרן: ויכוח שלא הוכרע.

<יאירה פרנקל: יש הבדל בהיקף הפעילות אבל הפעילות עצמה עשויה להיות דומה, פעילות מתמשכת.

אלעזר שטרן: לפעמים כן ולפעמים לא ולפעמים זאת פעילות חד פעמית.

אלעזר שטרן: זה חסר משמעות לדבר על בקרה מוגברת על פעילות חד פעמית.

אלעזר שטרן: גם אם היא תהיה חד פעמית אז עדיין.

<יצחק מימון: אם זה בווליום נ מוך, את מי זה מעניין?

<יאירה פרנקל: מדובר על פעילות שיש בה מאפיינים מסוכנים.

אורן אסף חזן: זה סעיף שאי-אפשר לקיים.

ניסן סלומינסקי: תסבירי לי עוד פעם על הבקרה המוגברת.

<יאירה פרנקל: בקרה מוגברת היא בקרה שנעשית לגבי פעילות בעלת מאפיינים מסוכנים.

<יאירה פרנקל: הפעילות הזאת יכולה להיות פעילות בהיקף גדול ופעילות בהיקף קטן.

ניסן סלומינסקי: מי עושה את הפעילות הזאת?

<יאירה פרנקל: סעיף א' מתייחס למקבל שירות שאינו בסכום נמוך, כלומר, בהיקפים גדולים יותר.

<יאירה פרנקל: סעיף ב' מתייחס למקבל שירות בסכום נמוך.

<יאירה פרנקל: זה ההבדל היחיד בין הסעיפים.

<יאירה פרנקל: הבקרה שצריכה להיעשות היא דומה.

ניסן סלומינסקי: מדובר על מקבל השירות ועליו אנחנו עושים את הבקרה?

<יאירה פרנקל: כן.

<יאירה פרנקל: יש הסכמה שצריך לעשות עליו בקרה לגבי פעילות מסוכנת.

<יאירה פרנקל: השאלה האם זאת בקרה מוגברת או בקרה רגילה.

אורן אסף חזן: איך את אוכפת את זה?

אלעזר שטרן: אמרת שיש הסכמה.

אלעזר שטרן: באיזה מובן הסכמה?

<יאירה פרנקל: גם אם היקף הפעילות היא יותר נמוכה אנחנו חושבים שזאת פעילות בעלת מאפיינים מסוכנים יש צורך בבקרה מוגברת.

אורן אסף חזן: איך אפשר לאכוף את זה?

<יאירה פרנקל: כמו שאוכפים בדרך-כלל.

אורן אסף חזן: הוא יגיד שהוא נראה לו אדם נורמטיבי והוא לא חשב על זה.

אורן אסף חזן: איך את יכולה לאכוף את זה?

אורן אסף חזן: הוא לא משטרה.

<מאיה לדרמן: הוא לקוח שלו.

<מאיה לדרמן: לא מצפים ממנו להיות משטרה.

אורן אסף חזן: אני לא מצליח להבין.

אורן אסף חזן: אנשים קוראים מחשבות?

אלעזר שטרן: איך הוא יכול לבדוק פעילות?

אלעזר שטרן: אפילו לא חייבים לעשות לו הכרת הלקוח.

<מאיה לדרמן: הוא צריך לדווח עליו?

אלעזר שטרן: לא יודעים מי הוא ומה הוא.

אלעזר שטרן: איך אפשר לעשות עליו ביקורת?

אורן אסף חזן: אתם מנסים להוריד מכם אחריות ולהעביר אותה אליהם.

אורן אסף חזן: זה דבר מסוכן הסעיף הזה.

אורן אסף חזן: מחר יקרה משהו, יבוא מי שהעביר את הכסף ויגידו לו שהוא אשם ויש לו אחריות פלילית כי הוא אפשר לכסף לעבור למקום אסור לטרור.

אורן אסף חזן: זה לא תקין.

אורן אסף חזן: זה סעיף שאני לא מוכן שיהיה כתוב.

<מאיה לדרמן: חבר הכנסת, משטר איסור הלבנת הון, חלק מהעקרונות הבסיסיים שלו זה גיוס הסקטור הפרטי.

<מאיה לדרמן: הסקטור הפרטי מנוצל למניעת הלבנת הון.

<מאיה לדרמן: זה ככה בכל העולם וככה זה בישראל משנת 2000.

<מאיה לדרמן: זה לא משהו חדש.

<מאיה לדרמן: כאן זאת איזו חובה ספציפית.

<מאיה לדרמן: אנחנו אומרים לנותן שירותי אשראי שיפקח עיניים על הפעילות של הלקוחות.

אורן אסף חזן: מה זה תפקח עיניים?

אורן אסף חזן: תגדירי.

<מאיה לדרמן: כמו שהגדרנו לקוח בסכום נמוך מלכתחילה בצו קבענו לגביו חובות ריקות יותר.

<מאיה לדרמן: לא כל החובות מתקיימות בצו לגבי מי שעושה פעולות בסכומים נמוכים.

אורן אסף חזן: סליחה שאני מפריע לך, מה זה יפקח עיניים?

ניסן סלומינסקי: אורן, אני רוצה להבין.

אורן אסף חזן: שתלך לעיקר ולא מסביב.

ניסן סלומינסקי: תסבירי.

<מאיה לדרמן: לקוחות בסכום נמוך אנחנו מלכתחילה הקלנו חלק מהחובות.

<מאיה לדרמן: לא קבענו אותם לגבי מקבלי שירות בסכום נמוך.

<מאיה לדרמן: אנחנו לא פטרנו מדיווחים לגביהם.

<מאיה לדרמן: זאת אומרת, גם לקוח שעושה פעולות בסכומים נמוכים הוא כן יכול להיות לקוח בסיכון.

ניסן סלומינסקי: קודם דיברתם על בקרה מוגברת, על פעילות שמול מדינות או איש ציבור.

ניסן סלומינסקי: שם אני מבין שיש רגישות.

ניסן סלומינסקי: איך זה פה?

ניסן סלומינסקי: למה הוא צריך לחשוב שהוא צריך לעשות פעילות מוגברת?

אלעזר שטרן: הוא גם לא מכיר אותו.

אלעזר שטרן: הוא לא מכיר אותו כי הוא לא עשה לו הכרת לקוח.

אלעזר שטרן: כל מה שיש לו זה שם, מספר זהות והפרטים לפי סעיף 3.

<מאיה לדרמן: הוא נתן לו כסף.

<מאיה לדרמן: זאת לא חייבת להיות פעילות מזדמנת, זאת יכולה להיות פעילות מתמשכת לאורך זמן שהוא נתן לו כמה הלוואות בסכומים נמוכים.

אורן אסף חזן: למה ללכת סחור סחור?

אורן אסף חזן: תעני איך הוא יכול לדעת.

אורן אסף חזן: לצערי, אני צריך ללכת.

אורן אסף חזן: יש עוד דיונים בכנסת.

אורן אסף חזן: אני רוצה להבין למה.

<מאיה לדרמן: אנחנו כן מבקשים לגבי לקוחות ממדינות בסיכון.

ניסן סלומינסקי: מדינה זרה, איש ציבור, הבנו.

ניסן סלומינסקי: נניח שהוא נותן למישהו 30,000 שקלים.

<מאיה לדרמן: פעילות שהם חושבים שהיא בסיכון גבוה על-פי שיקול דעתם.

<מאיה לדרמן: אני לא אומרת להם מראש.

ניסן סלומינסקי: של הנותנים?

<מאיה לדרמן: כן.

<מאיה לדרמן: לדוגמה, לקוח שכל הפעילות שלו היא תמיד מתבצעת במזומן.

<מאיה לדרמן: אם הם חושבים שזה בסיכון, אז לגביו לעשות בקרה.

ניסן סלומינסקי: ואם הם לא חושבים?

אורן אסף חזן: זה לא מה שכתוב.

<מאיה לדרמן: אם הם לא חושבים אז הם לא צריכים לעשות שום דבר.

אורן אסף חזן: זה לא הסעיף.

ניסן סלומינסקי: נניח שאני נותן למישהו.

ניסן סלומינסקי: את צריכה להגדיר לי מה המאפיינים של הסיכון, אלא אם כן אני מכיר את האיש ואני יודע שהוא שייך לאיזו חבורה מסוימת וזה חשוד.

ניסן סלומינסקי: אבל אם סתם נכנס אדם שנראה נורמטיבי.

ניסן סלומינסקי: הוא רוצה 30,000 שקלים, מה שלא חייב בדיווח רגיל.

ניסן סלומינסקי: איך אני אדע להגיד שהוא איש בסיכון?

<מאיה לדרמן: אם אתה לא חושב באותו רגע שהוא חשוד, אז אין לך שום דבר לעשות.

ניסן סלומינסקי: ואם הוא לא ידווח?

<מאיה לדרמן: אבל זאת לא חובת דיווח.

<מאיה לדרמן: הוא לא צריך לדווח על זה.

ניסן סלומינסקי: אז מה הוא צריך לעשות?

<מאיה לדרמן: כל המשמעות של בקרה שזה משהו מתמשך.

<מאיה לדרמן: לא על פעם אחת אתה חושב שיש סיכון, בוודאי שלא.

אורן אסף חזן: שאלתי 200 פעם איך הוא יכול לדעת?

אורן אסף חזן: למה את לא עונה לי?

<מאיה לדרמן: במידה שהוא חושב שהפעילות הא באמת חריגה אז הוא מדווח דיווחים בלתי רגילים ולא רגילים.

<מאיה לדרמן: אבל אם אנחנו קובעים חובת דיווח בלתי רגילה, דברים שנראים בלתי רגילים - - -

ניסן סלומינסקי: אם מתעורר אצלם חשד לגבי לקוח מסוים, זאת הכוונה?

אלעזר שטרן: מאיה, זה שני דברים שונים.

אלעזר שטרן: דיווחים ובקרה זה שני דברים שונים.

<מאיה לדרמן: לא נכון.

<מאיה לדרמן: לשיטתך גם לעולם לא יכול להיות דיווח בלתי רגיל כי איך הם יעלו על זה.

אלעזר שטרן: כי אם בן אדם מגיע אלי והעסקה נראית לי חשודה, אני אדווח עליו דיווח בלתי רגיל, זה הכול.

אלעזר שטרן: המונח של בקרה כולל בתוכו איזה מעקב מתמיד.

אלעזר שטרן: בשביל לעקוב אחרי הפעילות של מישהו אני צריך להכיר אותו.

אלעזר שטרן: לא יכול להיות מצב שמצד אחד אני לא חייב לעשות לו הכרת הלקוח.

אלעזר שטרן: הדבר היחיד שאני צריך לעשות זה בעצם לרשום את הפרטים שלו.

אלעזר שטרן: עכשיו אתם אומרים לי תמשיך לעקוב אחריו.

אלעזר שטרן: מה זה אומר להמשיך לעקוב אחרי מישהו שאני לא יודע מי הוא?

אלעזר שטרן: אני לא מכיר אותו, אין לי הכרת הלקוח.

אלעזר שטרן: הפרטים שלו רשומים אצלי.

אלעזר שטרן: הוא מגיע אלי פעם שנייה ובמחשב קופץ לי השם שלו ואני רואה שהוא עשה איתי פעם עסקה.

אלעזר שטרן: פתאום אני מסתכל ואומר שעכשיו זה נראה לי חשוד?

אלעזר שטרן: אז אני אדווח עליו.

אלעזר שטרן: זה הכול.

<מאיה לדרמן: אתה דיווחת עליו.

<מאיה לדרמן: זאת לא איזו סיטואציה שאתה צריך להמשיך לבחון שהפעילות שלו ממשיכה להיות.

אורן אסף חזן: אבל זה לא התפקיד שלו, סליחה.

אורן אסף חזן: הוא לא משטרה, הוא לא פרקליטות.

אורן אסף חזן: זאת לא עבודה שלהם.

אורן אסף חזן: הסעיף הזה צריך לרדת.

אורן אסף חזן: הם רוצים לגלגל את האחריות מהם לנותני שירותי המטבע.

אורן אסף חזן: מחר בבוקר תקרה איזו תקלה הם יגידו לך יש אחריות פלילית, אתה לא בסדר, לא ביצעת בקרה מוגברת.

אורן אסף חזן: הלבינו כסף, קנו סמים, אתה שיתפת פעולה.

אורן אסף חזן: זאת המשמעות של הסעיף.

אורן אסף חזן: זה לא מדבר על לפקוח עין, זה לא מדבר על הדיווח.

אורן אסף חזן: את לא נתת לי תשובה.

אורן אסף חזן: שאלתי 200 פעם איך הוא יכול לדעת ואיך זה בא לידי ביטוי?

אורן אסף חזן: את לא ענית לי.

אורן אסף חזן: את הלכת ככה ולא ענית וזה לא בסדר.

<אהוד מוריה: יש לי הצעה אופרטיבית שאולי תיתן מענה.

ניסן סלומינסקי: בנותן שירות אשראי צריך שאם מתעורר חשד.

ניסן סלומינסקי: צריכות להיכנס המילים "מעורר חשד".

אורן אסף חזן: מתעורר חשד חייב דיווח.

אלעזר שטרן: מעורר חשד ומה הוא צריך לעשות?

אלעזר שטרן: אם זה מעורר חשד אז יש לו חובה לפי סעיף 11ב לדווח דיווח בלתי רגיל.

אלעזר שטרן: אבל מה המשמעות של בקרה?

אלעזר שטרן: זה שני דברים שונים.

ניסן סלומינסקי: זה משהו אחר.

ניסן סלומינסקי: נניח שנכנס מישהו והוא מעורר אצלי חשד.

ניסן סלומינסקי: אם יש לי חשד, אני צריך לדווח מייד.

ניסן סלומינסקי: אין לו עוד חשש אבל מתחיל להיות לי.

ניסן סלומינסקי: עכשיו אני מתחיל לעקוב.

ניסן סלומינסקי: אם הוא בא אלי פעם אחת וזהו אז נגמר הסיפור, אני לא מדווח ולא כלום.

ניסן סלומינסקי: אם הוא מתחיל לבוא אלי כל פעם וכל פעם הוא מושך 30,000.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שהבקרה המוגברת תגביר אצלי את החשד עד שאני אגיע לשלב שאני חושד ואז אני מדווח.

ניסן סלומינסקי: אם זאת הכוונה, אז בואו ננסח בכיוון הזה.

<אהוד מוריה: אני חושב שההצעה של היושב ראש עונה על כל הקשיים שהועלו.

<אהוד מוריה: בסעיף ג' אחרי המילים "על פעילות", נוסיף את המילים "שמעוררת בו חשד".

<אהוד מוריה: אני בסעיף 10(א)(2)(ג).

ניסן סלומינסקי: אנחנו מדברים על ב'.

<אהוד מוריה: כן, אבל זה מפנה ל-(א)(2)(ג).

אורן אסף חזן: זה סעיף ריק מתוכן.

אלעזר שטרן: זה לא אומר שום דבר כי אני לא מכיר את האדם הזה ולא עשיתי לו הכרת הלקוח.

<יצחק מימון: גם כתוב בסעיף שצריך לעשות הכרת לקוח פעם נוספת ועוד לא עשינו פעם אחת.

ניסן סלומינסקי: נכנס אדם רגיל.

ניסן סלומינסקי: 30,000 שקלים אני לא צריך לדווח ולא צריך כלום.

ניסן סלומינסקי: נכנס אדם ואני מתחיל קצת לגמגם.

ניסן סלומינסקי: לא יודע להגדיר עוד למה אבל משהו לא מרגיש טוב.

ניסן סלומינסקי: אני לא רוצה שישר תדווחו להם אבל תתחילו להסתכל עליו.

ניסן סלומינסקי: אם הוא בא פעם אחת ויותר לא רואים אותו, נגמר האירוע.

ניסן סלומינסקי: אם הוא מתחיל לבוא כל שבוע וכל שבוע הוא מושך 30,000 - - -

אלעזר שטרן: לא, זאת לא הדוגמה.

אלעזר שטרן: אם כל שבוע זה 30,000 אז הוא לא מקבל שירות בסכום נמוך.

אלעזר שטרן: אנחנו מדברים על אדם שבטווח של חצי שנה לא עבר את ה-50,000.

ניסן סלומינסקי: לא יעבור את ה-50,000.

ניסן סלומינסקי: כל פעם 15,000.

אלעזר שטרן: זה אומר שאחרי ארבע פעמים הוא עבר את זה.

ניסן סלומינסקי: לפעמים בפעולות של טרור, אתה נותן לכל אחד 2,000 שקלים או 3,000.

ניסן סלומינסקי: זה לא חייב להיות סכומים קטנים.

אורן אסף חזן: תשמע אותי ותראה שצריך למחוק את הסעיף הזה.

ניסן סלומינסקי: בוא נעשה הפוך.

ניסן סלומינסקי: תשמע אותי אולי תגיד שצריך להיות.

ניסן סלומינסקי: אני עוד פעם אומר.

ניסן סלומינסקי: נכנס אדם והוא מעורר אצלנו טיפה חשד.

ניסן סלומינסקי: עדיין אני לא ברמה שאני מרגיש שזה חשד ממש.

ניסן סלומינסקי: אני נותן לו ולא מדווח עוד.

ניסן סלומינסקי: אומרים לנו לעקוב.

ניסן סלומינסקי: היה פעם אחת ויותר לא חזר – נגמר.

ניסן סלומינסקי: אם זה ממשיך ואתה רואה שזה יותר ויותר והחשד הולך ומתגבר.

ניסן סלומינסקי: אבל כדי שהחשד שלך ילך ויתגבר אתה צריך שיהיה כאן המשך פעילות.

ניסן סלומינסקי: אם הוא היה פעם אחת וזהו ובפעם הראשונה לא היה חשד כדי לדווח – אתה לא צריך כלום.

ניסן סלומינסקי: אבל אם יש לך קצת חשד, תסתכל, תפקח עין.

אורן אסף חזן: איזה כלים יש להם?

אורן אסף חזן: איזו הכשרה יש להם?

אורן אסף חזן: איזו הכשרה יש לו לדעת מה זה מעורר חשד.

אורן אסף חזן: תשים אותי בכניסה לנתב"ג, בחיים אני לא אדע מי זה מעורר חשד.

<קריאה: אבל מי שעובד שם יודע.

ניסן סלומינסקי: זה כל העבודה שלו לזהות.

אורן אסף חזן: ניסן, לי היתה שווארמה.

אורן אסף חזן: הלכתי לפרוע שיק.

אורן אסף חזן: מי שהיה מסתכל עלי בטוח היה אומר שאני טרוריסט.

אורן אסף חזן: היה לי זקן, רזה, נראה כאילו אני הולך לעשות עסקת סמים.

אורן אסף חזן: מה אתה מדבר שטויות?

ניסן סלומינסקי: אז מה?

אורן אסף חזן: אין שום היתכנות לסעיף הזה.

ניסן סלומינסקי: לפני שהכרת אותו היית בא אליו והוא לא היה נותן לך כסף.

אורן אסף חזן: לא, הוא בדק במחשב וראה שהשיק שלי תקין.

אורן אסף חזן: חלילה, לא לקחת כסף מאלה אף פעם.

אורן אסף חזן: אם הבנקים לא היו כאלה חארות, סליחה על הביטוי, לא היה צריך את התחום הזה בכלל.

אורן אסף חזן: אתם מנסים לקבור את התחום הזה במקום לטפל בבעיה האמיתית בבנקים.

אורן אסף חזן: הסעיף הזה הוא סעיף מקולקל.

אורן אסף חזן: אין להם הכשרה, אין להם יכולת.

אורן אסף חזן: תקרה תקלה, מישהו שנתן כסף שבסוף יתגלגל למקום אסור, הוא ייקח את האחריות, במקום שנציגי המדינה יהיו אחראים.

אורן אסף חזן: אין שום היתכנות לעשות בקרה, בטח שלא מוגברת, כי אף אחד מהם לא יכול לדעת מה כל אחד מהם עושה דקה אחרי שהוא יצא מהם.

<מאיה לדרמן: אתה מזלזל בהם.

<מאיה לדרמן: אני חושבת שהם יכולים לעשות הרבה יותר.

אורן אסף חזן: לא מזלזל.

אורן אסף חזן: אני חושבת שאת מזלזלת בנוכלים.

ניסן סלומינסקי: עצם זה שאנחנו דורשים שאלות, בכלל בכל המקומות, לא רק הם, מעורכי דין, רואי חשבון.

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, אנחנו סומכים על זה.

ניסן סלומינסקי: זה נכון, המדינה בהחלט מעבירה חלק מהאחריות שלה.

ניסן סלומינסקי: היא לא מסוגלת להגיע להכול.

ניסן סלומינסקי: חלק מהיכולת שלהם עברה גם לסיוע של האזרחים.

ניסן סלומינסקי: אז כל אחד ברמה שלו מה שנקרא.

ניסן סלומינסקי: אם נכנס מישהו שיש לך תחושה שהוא שייך לארגוני פשע, שייך לטרור, הרי אתה בעצמך מסכים וכל אחד מאיתנו מסכים שאתה צריך לדווח.

ניסן סלומינסקי: עכשיו נכנס מישהו שהוא רגיל לגמרי ואין לך שום חשד, אף אחד לא מבקש ממך כלום.

ניסן סלומינסקי: לא מבקשים ממך בקרה מוגברת ולא כלום.

ניסן סלומינסקי: נכנס מישהו ואתה מתחיל לחשוד, אומרים לך לפקוח עין.

ניסן סלומינסקי: מה זה תפקח עין?

ניסן סלומינסקי: לא יבוא אליך יותר אף פעם, נגמר, אין לך גלום.

אורן אסף חזן: עם זה אני יכול להסכים אבל לא עם המשפט בקרה מוגברת.

ניסן סלומינסקי: איך החשד שלך יכול להתבסס?

ניסן סלומינסקי: זה אם הוא יבוא עוד כמה פעמים.

ניסן סלומינסקי: לאט לאט או שתתגבש אצלך תחושה אצלך שהאיש בסדר גמור, הוא צדיק ומחלק לנזקקים, נגמר הסיפור.

ניסן סלומינסקי: אם לא, וזה יגביר לך את החשד, תדווח.

ניסן סלומינסקי: הם לא מבקשים דיווח.

ניסן סלומינסקי: הם רק אומרים שאם אתה מרגיש שאתה נמצא בין נורמטיבי למסוכן, אומרים שלא תדווח ותעשה בקרה מוגברת ותראה.

ניסן סלומינסקי: אם זה מקובל, ננסח את זה בצורה נכונה.

<מאיה לדרמן: זה בדיוק מה שהתכוונו.

אורן אסף חזן: זה לא מה שכתוב פה.

<יצחק מימון: אדוני, כשאתה צריך לטפל בציות של גוף שמקבל צו כזה, אתה מגיע לסעיף הזה ועכשיו צריך לקבוע אופרטיבית איך אנחנו מבצעים בקרה שוטפת ללקוחות שלא עשינו להם הכרת לקוח.

<יצחק מימון: למה?

<יצחק מימון: כי כתוב שצריך לעשות את זה.

<יצחק מימון: מה שאדוני אמר עכשיו, זה בדיוק מה שכן צריך לעשות.

<יצחק מימון: זאת אומרת, אנחנו ערניים ללקוחות שלנו, גם ללקוחות הקטנים.

<יצחק מימון: אם נוצר איזה חשד לגביהם, אנחנו מן הסתם נשאל שאלות או נברר דברים.

<יצחק מימון: יכול להיות אפילו שנוציא דיווח רגיל.

<יצחק מימון: אבל כל מה שאמרת במסגרת הדיווחים הבלתי רגילים.

<יצחק מימון: אין משהו שוטף.

<יצחק מימון: כשתבוא אלי הביקורת ויגידו לי להראות את הפרוטוקול מה קבעת לעניין הבקרה השוטפת?

<יצחק מימון: איך אתה מבצע אותה?

<יצחק מימון: מה אני אגיד להם?

<יצחק מימון: אין לי מה להגיד להם.

<יצחק מימון: אז אי-אפשר להשאיר את הסעיף כמו שהוא.

<יצחק מימון: אפשר לקבוע שלקוח, גם אם הוא מקבל שירות בסכום נמוך, שאנחנו החלטנו להעביר עליו דיווח בלתי רגיל, יבוצע עליו הליך של הכרת הלקוח.

ניסן סלומינסקי: לא הפוך.

ניסן סלומינסקי: אם כבר דיווחת עליהם דיווח בלתי רגיל על חשד מסוים, אז הם יצטרכו להיכנס לפעילות.

<יצחק מימון: לא, הם לא יכנסו לפעילות.

<יצחק מימון: אדוני, אתה מפספס.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה להציע לך שלב יותר מכובד.

ניסן סלומינסקי: לא נעים לדווח על לקוח שהוא חשוד.

ניסן סלומינסקי: אם יש לך תחושה שכן, תדווח.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה לתת לך פתרון או דרך שהיא הרבה מיוחדת.

ניסן סלומינסקי: יש לך חשד ואתה לא בטוח.

ניסן סלומינסקי: אם זה פעם אחת נגמר.

ניסן סלומינסקי: אם אתה רואה שזה חוזר - - -

<יצחק מימון: מה הייתי עושה?

ניסן סלומינסקי: אני אגיד לך מה אני הייתי עושה.

ניסן סלומינסקי: הייתי מתחיל לשאול אותו.

ניסן סלומינסקי: הייתי קצת רושם, קצת מריח.

ניסן סלומינסקי: אתם מכירים את האנשים יותר טוב מאיתנו.

ניסן סלומינסקי: בפוליטיקה, אני יכול להגיד מי משקר לי ואומר שיתמוך בי ומי לא.

ניסן סלומינסקי: כל אחד מקבל את ההרגלים בתחום שלו איך לזהות.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שאחרי השיחה אתה משתכנע שהוא האדם הצדיק ביותר.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שתוך כדי שיחה חשד שלך יותר מתגבר.

ניסן סלומינסקי: אז אתה מגיע לשלב שאתה חושב שצריך לדווח להם.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שכך היה צריך לנהוג גם בלי שכתוב.

<יצחק מימון: כל מה שאדוני אמר הוא צודק.

<יצחק מימון: אתה יודע מה חסר פה?

ניסן סלומינסקי: צריך לנסח את זה.

<יצחק מימון: זה מאוד קשה כשמשתמשים בסיסמאות.

<יצחק מימון: לקוח שהוא לקוח קטן, שלא הגיע לסף של 50,000 שקלים בחצי שנה, העסקאות שלו הן אזוטריות, הן לא נחשבות.

<יצחק מימון: לא משקיעים בזה זמן.

<יצחק מימון: אני הייתי מעוניין לקבל דוגמאות.

<יצחק מימון: גם אם רוצים להשאיר את הסעיף כמו שהוא, שיגידו מה זה מידת הסיכון להלבנת הון בלקוח כזה?

<יצחק מימון: אני עוסק בזה כבר 15 שנה, שיתנו לי דוגמה ללקוח שעושה פעולות בסכום כזה נמוך.

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע לתת לך דוגמה.

ניסן סלומינסקי: כשישבנו פה עם אנשי המאבק בטרור ואפילו כשדנו על החוק.

ניסן סלומינסקי: 2,000 שקל הוא נותן להוא כדי שיעשה פיגוע.

ניסן סלומינסקי: לפעמים בסכומים כאלה גם יכולים לעשות.

<יצחק מימון: איך אני אגיע לזה, אדוני?

ניסן סלומינסקי: לא מבקשים ממך שתהיה החוקר.

ניסן סלומינסקי: אם יש לך תחושה, מצוין.

ניסן סלומינסקי: אם אין לך תחושה, לא עשית כלום.

אורן אסף חזן: לא מחוקקים חוק על תחושה.

אורן אסף חזן: אין דבר כזה חקיקה על תחושה.

אורן אסף חזן: הם לא משטרה.

ניסן סלומינסקי: למה אתה מבקש שיעשו זיהוי?

ניסן סלומינסקי: הוא ישאל אותו מה הוא עושה את הכסף?

ניסן סלומינסקי: הוא ישמע את התשובות.

אורן אסף חזן: מספיק שישאלו גם בעסקה קטנה.

ניסן סלומינסקי: רק אם יש לו תחושה.

אורן אסף חזן: איך אתה יכול לאכוף אם התחושה שלו היתה נכונה או לא?

אורן אסף חזן: איך אתה יכול לאכוף אם הוא זיהה או לא זיהה?

ניסן סלומינסקי: אם הוא לא זיהה אז לא צריך לעשות מוגבר.

ניסן סלומינסקי: אם אין לו תחושה, לא צריך לעשות שום בקרה.

אלעזר שטרן: הקושי הגדול שיש פה, זאת העובדה שמשתמשים באותה מינוחים שמשתמשים לגבי לקוח קבוע, לגבי לקוח בסכומים גבוהים.

אלעזר שטרן: ברגע שמדברים על בקרה מוגברת פה ובקרה מוגברת פה, אתה משתמש באותם מינוחים לגבי גורמים שונים לחלוטין.

אלעזר שטרן: באחד אתה מכיר את הלקוח כי עשית הכרת הלקוח.

אלעזר שטרן: באחד אתה לא מכיר את הלקוח ובכל זאת אתה משתמש באותם מינוחים וזה יוצר קושי.

אלעזר שטרן: כשתבוא ביקורת לאחד מהגורמים האלה ישאלו אותו איך עשה את הבקרה המוגברת?

אלעזר שטרן: זה הרי אותם מינוחים.

ניסן סלומינסקי: הוא לא זקוק לעשות בקרה מוגברת אם לא היה לו שום חשש לגביו.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נכניס את זה.

אלעזר שטרן: הבקרה המוגברת היא כדי לבדוק אם יש חשד.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: אני מסביר ואת זה נכתוב.

אלעזר שטרן: זה לא מה שכתוב.

ניסן סלומינסקי: אבל אמרתי שננסח את זה.

ניסן סלומינסקי: לא מבקשים ממנו לעשות בקרה מוגברת על כל לקוח קטן.

אורן אסף חזן: תוסיף איזה סעיף לקוני שבו אתה אומר שהיה ועלה החשש.

<לילך וגנר: בחשד הכוונה לחשש.

אורן אסף חזן: מחר תקרה תקלה והוא יגיד שלא היה לו חשש.

אורן אסף חזן: איך את יודעת לבדוק אם הוא עורר חשש?

אורן אסף חזן: היושב ראש, יש פה בלוף מסוכן.

אורן אסף חזן: מחר בבוקר יקרה משהו, יקראו לצחי לחקירה וישאלו אותו איך זה שלא עלה חשש.

אורן אסף חזן: הסעיף הזה מסוכן מאוד.

אורן אסף חזן: אני רוצה שתעני לי בפרשנות הכי פשוטה שיש ולא בסיבובים.

אורן אסף חזן: מחר גיליתם שמישהו השתמש בכסף לטרור.

אורן אסף חזן: קראתם לנציג של צחי ותגידו לו: אתה העברת לו כסף, 2000 שקלים בשבוע במשך שנתיים.

אורן אסף חזן: הוא לא עורר בעיניך חשד?

אורן אסף חזן: הוא יגיד: וואלה, לא היה לי חשש.

אורן אסף חזן: איך ממשיכים משם?

ניסן סלומינסקי: שום דבר.

<לילך וגנר: בעבירות פליליות צריך להוכיח - - -

ניסן סלומינסקי: הם צריכים להוכיח לא הוא.

<לילך וגנר: העבירות הפליליות אלה עבירות של מחשבה פלילית.

<לילך וגנר: צריך להוכיח את היסוד הנפשי.

ניסן סלומינסקי: הם צריכים להוכיח, מה פתאום?

אורן אסף חזן: ניסן, במדינה שלנו קודם כל עוצרים אנשים, משתקים להם את הפעילות, מעכבים להם את הרישיון.

אורן אסף חזן: אחרי שנה מגלים שלא היה לו באמת חשש.

אורן אסף חזן: אחרי זה לך תציל את העסק.

אורן אסף חזן: הסעיף הזה הוא סעיף מסוכן ואני לא אאשר אותו.

אורן אסף חזן: גם אם אני אפספס דברים אחרים, אני אשאר פה עד הסוף ואני אביא אנשים שיצביעו נגד.

אורן אסף חזן: זה מחוסר ניסיון אתה מזלזל.

ניסן סלומינסקי: אני לא מזלזל.

ניסן סלומינסקי: אני רק אומר שאני לא מסכים.

ניסן סלומינסקי: גם אם הסעיף הזה לא קיים וימצאו קליינט שלו שעסק בטרור, יהיה בדיוק אותו דבר.

אלעזר שטרן: השוני הגדול הוא כשיעשו לו ביקורת.

אלעזר שטרן: אז יבקשו לדעת איך הוא ביצע את הבקרה המוגברת על אדם שאתה לא מכיר אותו.

אורן אסף חזן: אתה מבין את הבעיה?

ניסן סלומינסקי: אם לא היה לו שום חשד הוא לא צריך לעשות.

<יצחק מימון: כבוד היושב ראש.

<יצחק מימון: יבקשו ממני להגיד איזה כלים הפעלתי.

<יצחק מימון: לדוגמה, יש הוראה לבדוק מול רשימת ארגוני הטרור ושאראה להם איך בדקתי.

<יצחק מימון: אז אני יכול להראות איך בדקתי.

<יצחק מימון: פה באים ומבקשים להראות את המהלכים.

<יצחק מימון: בקרה שוטפת צריך לקבוע - - -

ניסן סלומינסקי: היסוד של הבקרה אחרי שננסח זה אם התעורר לך חשש.

ניסן סלומינסקי: אם לא התעורר לך חשש אתה לא מצווה לעשות כלום.

אורי מקלב: אדוני היושב ראש, זה מה שקורה באופן הפרקטי.

אורי מקלב: אם בסוף יש גורם הרתעה שיגיד לך איך היה כזה עבריין ואתה לא ראית?

ניסן סלומינסקי: החוק הזה לא קיים, לא תהיה השאלה הזאת?

אורי מקלב: השאלה הזאת נשאלה גם במקרים אחרים.

אורי מקלב: אותו נותן שירות, גם כשאין לו חשש, כדי לכסות על עצמו הוא יעשה כל מיני פעולות לא בגלל שבאמת יש לו חשש.

אורי מקלב: איך הוא יוכל להוכיח שהוא לא ידע?

ניסן סלומינסקי: הם צריכים להוכיח שהוא לא ידע.

אורי מקלב: הם יכולים להגיד שבכוונה הוא העלים עין.

ניסן סלומינסקי: נניח שהסעיף הזה לא קיים.

ניסן סלומינסקי: אם ימצאו מישהו שעוסק בטרור גם ישאלו אותו איך הוא לא ידע.

אורן אסף חזן: כי אין לו אחריות.

אורן אסף חזן: כי לא יבואו עליו בתלונות למה הוא לא עשה פעולות למנוע, או למה הוא לא עשה פעולות לדווח?

ניסן סלומינסקי: למה?

אורן אסף חזן: כי הוא לא חייב, כי זה גורם קטן.

ניסן סלומינסקי: גם עכשיו הוא לא חייב.

אורן אסף חזן: אבל היועץ המשפטי שלך אומר את זה.

ניסן סלומינסקי: בסדר, אז הוא אומר.

ניסן סלומינסקי: אני לא מצליח להבין מה שאתם רוצים.

אורי מקלב: הוא חייב להיות ערני.

ניסן סלומינסקי: אם יש לו חשד הוא חייב לדווח.

אורן אסף חזן: מה זאת המילה הזאת חשד?

ניסן סלומינסקי: יש לו חשד הוא ידווח.

ניסן סלומינסקי: הם יעשו מה שצריך והבעיה לא שלך.

ניסן סלומינסקי: אם אין לו שום חשד ולא כלום הוא לא צריך לעשות דבר.

ניסן סלומינסקי: לו יצויר שיש לו חשש, אומרים לו שיעשה עבודה מוגברת.

ניסן סלומינסקי: אם הוא יבוא עוד פעם ועוד פעם תתגלגל איתו בשיחה.

ניסן סלומינסקי: אם אחרי השיחה תרגיש שהכול בסדר, אז אין אירוע.

ניסן סלומינסקי: אם תרגיש שהחשד שלך גדל תדווח.

ניסן סלומינסקי: בסך הכול זה עוזר לך.

ניסן סלומינסקי: האלטרנטיבה היא שגם אם יש חשש, תדווח.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה לחסוך לך את זה.

<קריאה: מאחר ואנחנו מדברים על סכומים נמוכים מ-50,000 אנחנו מתעקשים כי זה לא מדתי ולא סביר ואני אסביר מדוע.

<קריאה: אנחנו נותנים שירותים גם ללקוחות שמגיעים עם שיקים קטנים.

<קריאה: זאת יכולה להיות משכורת של 5,000 שקלים ו-4,000 שקלים.

<קריאה: לעשות בקרה שוטפת זה לא הגיוני.

<קריאה: להזכיר לך, חוק אשראי הוגן - - -

ניסן סלומינסקי: תסביר לי למה אתה צריך לעשות בקרה שוטפת.

ניסן סלומינסקי: אם מישהו משלם משכורת יש לך חשש?

<קריאה: אבל יש פה דרישה, אדוני.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: רק אם יש לך חשש.

ניסן סלומינסקי: די, אי-אפשר יותר.

ניסן סלומינסקי: אם יש לך חשש אני רוצה שכן תעשה בקרה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו רוצים להפסיק עם ההון השחור ולהפסיק עם הטרור.

ניסן סלומינסקי: אתם עובדים על משהו שהוא לא נכון ואתם מבזבזים את האשראי שיש לכם.

ניסן סלומינסקי: בסוף הם יתעקשו על דברים שפי אלף יותר חשובים.

<קריאה: אדוני, אם אתה תראה איזה מסמכים אנחנו דורשים על-מנת לקבל החלטות בכפוף לקיום הוראות הצו, אתה תמחא לנו כפיים.

<קריאה: עדיין, מבקשים פה לעשות בקרה שוטפת.

ניסן סלומינסקי: על מי?

<קריאה: אתה אומר, אם היום בסדר, מחר הוא יגיע עוד פעם ועוד פעם.

ניסן סלומינסקי: את מילת המפתח העיקרי שכחת, דהיינו, אם התעורר לך חשש.

ניסן סלומינסקי: אמרתי שינסחו את זה.

ניסן סלומינסקי: אם אין לך חשש, זה לא נדרש.

<קריאה: יש לנו 30 נציגי מכירות שנותנים שירותים מידי יום ל-300 לקוחות.

ניסן סלומינסקי: אם בא אליך מישהו ואומר שיש לו חשש על מישהו.

ניסן סלומינסקי: אתה אומר לו שאם הוא יבוא אליו עוד פעם, שיתחיל להתגלגל איתו בשיחה.

ניסן סלומינסקי: אם אין לו חשש שימשיך כרגיל.

אורן אסף חזן: היושב ראש, בסוף כדי להימנע מהיה חשש או לא היה חשש, הם יחילו את זה על כולם.

ניסן סלומינסקי: הפוך.

ניסן סלומינסקי: אם זה לא יהיה ככה, אז גם על חשש הוא יצטרך לדווח.

ניסן סלומינסקי: אם לא נכניס את זה, אז לא רק על חשד, גם על חשש הוא יצטרך כי אין לו אלטרנטיבה אחרת.

ניסן סלומינסקי: גם על חשש הוא יצטרך לדווח כדי לצאת ידי חובה.

אורן אסף חזן: למה זה בכלל התפקיד שלו?

ניסן סלומינסקי: זאת האחריות שלו.

אורן אסף חזן: זאת לא האחריות שלו, סליחה.

ניסן סלומינסקי: זה סיפור אחר.

ניסן סלומינסקי: אנחנו כבר יצאנו מתוך הנחה, וכבר עברנו את זה בחוק הטרור, שהמדינה לא יכולה להילחם לבד בטרור ובהלבנת הון ולכן היא מעבירה חלק מהנטל לאזרחים.

ניסן סלומינסקי: האזרחים יקבלו את זה בשמחה וברצון.

אורן אסף חזן: הסעיף זה מייתר לחלוטין את ההפרדה בין לקוח מזדמן וקטן לבין לקוח שמעל 50,000 שקלים.

אורן אסף חזן: ביטלת לחלוטין את ההפרדה.

אורן אסף חזן: העברת להם אחריות על משהו שהוא לא בתחומם.

אורן אסף חזן: פתחת פתח לשתק עסקים בגלל כל טעות קטנה.

אורן אסף חזן: מעל הכול, זה יסבך את המערכת, לשם הסיכון שיצא לקוח אחד למיליון שאולי היה חשש ואני לא זיהיתי את החשש, אני אעשה בדיקה גורפת על כולם.

אורן אסף חזן: זה לא תקין.

<מאיה לדרמן: זה פשוט מאוד לא נכון.

<מאיה לדרמן: אם בא אדם עם שיקים בסכומים נמוכים.

<מאיה לדרמן: פעם אחת הוא מנכה את השיק ואומר שזכה בלוטו ב-2,000 שקלים.

<מאיה לדרמן: במקרה הזה לא מתעורר שום חשש.

<מאיה לדרמן: הוא בא ומפקיד כל שבועיים ומפקיד.

<מאיה לדרמן: האם לא מתעורר חשש?

אורן אסף חזן: איזה חשש מתעורר ב-2,000 שקלים?

אלעזר שטרן: הוא לא צריך להגיד לו שהוא זכה בלוטו כי לא עשית לו הכרת הלקוח.

אלעזר שטרן: הוא בא אליך עם השיק והוא לא מספר לך שום דבר.

<מאיה לדרמן: שיק של הפיס על 2,000 שקלים.

<מאיה לדרמן: הוא מפקיד ואחרי זה בא עוד פעם.

<מאיה לדרמן: זאת תופעה מוכרת.

אורי מקלב: אם אני בא כל שבועיים עם שיק של הפיס אז מה הבעיה?

אורי מקלב: גם לא תהיה אף פעם.

<מאיה לדרמן: יש כאן חשש לקניית זכיות.

אורן אסף חזן: הבן אדם מזליסט, איזה חשש יש פה?

אלעזר שטרן: זאת לא דוגמה נכונה כי גם שם חייבים לכתוב את השם ותעודת הזהות של הזוכה.

<מאיה לדרמן: רק מעל לסכום מסוים, לא בסכומים נמוכים.

<מאיה לדרמן: היום זה בסכומים של 20,000 שקלים ומעלה.

אורי מקלב: אתה יודע שבאיטליה החליטו שכל מי שהוא הומלס וגר ברחובות ויש לו איזה מוצר שהוא מותג כמו שעון או משהו אחר, יבדקו אותו.

אורי מקלב: איך יכול להיות שאתה מקבץ נדבות ויש לך שעון יוקרה?

אורי מקלב: אין בעיה עם זה.

אורי מקלב: אני רוצה לחזור.

אורי מקלב: אל תעמיד את עצמך כיושב ראש הוועדה.

אורי מקלב: תעמיד את עצמך בתור זה שבסופו של דבר אמור להיחקר.

אורי מקלב: הוא נותן את ההסברים.

אורי מקלב: אני מדבר על נותן האשראי.

אורי מקלב: בסוף הוא נחקר והוא עכשיו יואשם בזה שהוא לא פעם כראוי.

אורי מקלב: הוא יגיד שלא עלה לו חשד והם יגידו שכן היה צריך לעלות לו חשד.

ניסן סלומינסקי: אם הסעיף הזה לא יהיה כתוב, אז הם ישאלו אותו.

ניסן סלומינסקי: הסעיף הזה נותן פתח שהוא עושה הבחנה.

ניסן סלומינסקי: אם הסעיף הזה לא קיים אז אין לך ברירה.

אורן אסף חזן: רק לדייק.

אורן אסף חזן: מה שאתה מסביר זה לא על הסעיף הזה, זה על הסעיף שאתה רוצה לשנות.

ניסן סלומינסקי: אמרתי שישנו אותו איך שאני אומר וזה מקובל.

ניסן סלומינסקי: אם יש לו חשד או חשש, הפתרון היחיד שלו זה לדווח, אחרת הוא יהיה בבעיה.

ניסן סלומינסקי: פה החוק אומר שאם יש לך חשד תדווח.

ניסן סלומינסקי: אם יש לך חשש, אל תדווח עוד.

ניסן סלומינסקי: תעקוב, אם הוא יגיע אליך תתגלגל איתו בשיחה.

ניסן סלומינסקי: אם זה מתעצם לחשד דווח.

אלעזר שטרן: מה המשמעות של לדבר איתו ולגלגל איתו שיחה?

אלעזר שטרן: הרי אין לך שום חובה לשאול אותו כלום.

אלעזר שטרן: אתה לא יכול לשאול.

אלעזר שטרן: אתה רוצה לעשות עכשיו הכרת הלקוח?

ניסן סלומינסקי: אני לא רוצה להגיד לאיציק מה לעשות.

ניסן סלומינסקי: אם לי היה חשש על מישהו, אני יודע מה הייתי עושה כדי לבסס את זה או לא.

ניסן סלומינסקי: הוא יעשה מה שהוא רוצה.

ניסן סלומינסקי: הוא יכול לגלגל איתו שיחה, הוא יכול לשלוח אחריו אנשים, לא יודע.

אורן אסף חזן: הוא חוקר?

אורן אסף חזן: הוא בלש?

ניסן סלומינסקי: עוד פעם, אני אומר אם הוא רוצה אם יש לו חשש כי האלטרנטיבה זה לדווח.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שזאת הצעה יותר טובה מאשר לדווח על חשש.

ניסן סלומינסקי: אתה לא רוצה?

ניסן סלומינסקי: בסוף תצטרף לדווח גם על חשד וגם על חשש.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שזאת האלטרנטיבה היותר טובה.

ניסן סלומינסקי: אמרתי שיכניסו את המילה חשש.

אלעזר שטרן: אז הוא יצטרך לדווח דיווח בלתי רגיל ובזה זה צריך להיגמר.

ניסן סלומינסקי: זה יותר חמור מבחינתו.

אורן אסף חזן: מה מעלה חשד בעיניך?

אורן אסף חזן: מה מעלה חשד בעיניך?

אורן אסף חזן: אני רוצה בהגדרות להבין.

ניסן סלומינסקי: אף אחד לא יודע מה.

ניסן סלומינסקי: לא דנים עכשיו על חשד.

אורן אסף חזן: אתה רוצה לכתוב שאם הוא מעלה חשד או חשש.

ניסן סלומינסקי: לא, חשד אני לא צריך, זה קיים בחוק.

אורן אסף חזן: אז למה להוסיף את הסעיף הזה אם זה קיים בחוק?

ניסן סלומינסקי: אתה לא שומע אותי.

אורן אסף חזן: אני מקשיב לך ולא רק שומע אותך, תאמין לי.

ניסן סלומינסקי: על חשד לא מדברים כרגע.

ניסן סלומינסקי: אם יש לו חשד שהאיש קשור להלבנה או לטרור הוא חייב לדווח ללא קשר לחוק.

ניסן סלומינסקי: אם נשנה את זה כמו שאני אומר אז אין לו חשד עדיין.

ניסן סלומינסקי: אם אין לו כלום, לא צריך לעשות שום דבר ונגמר.

ניסן סלומינסקי: כל זמן שהסכומים קטנים לא צריך.

ניסן סלומינסקי: אם נניח יש לו חשש.

אורן אסף חזן: מה זה חשש?

ניסן סלומינסקי: זה מה שהוא מרגיש.

אורן אסף חזן: מה זה מה שהוא מרגיש?

ניסן סלומינסקי: אם הוא לא מרגיש אז הוא לא מחויב כלום.

אורן אסף חזן: אתה יודע איפה הבעיה?

אורן אסף חזן: שאחרי זה הוא יצטרך להסביר למדינה את הרגשות שלו.

ניסן סלומינסקי: הפוך.

ניסן סלומינסקי: אם לא יהיה כתוב - - -

אורן אסף חזן: יגידו לו, אדוני, איך זה שלא עלה חשש בפניך?

ניסן סלומינסקי: ההיפך.

ניסן סלומינסקי: אם זה לא כתוב - - -

אורן אסף חזן: היועץ המשפטי אומר לי שאני צודק.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

ניסן סלומינסקי: אני אומר שאם זה לא כתוב, א ז ידרשו ממנו.

ניסן סלומינסקי: היה לך חשש?

ניסן סלומינסקי: מה עשית?

ניסן סלומינסקי: למה לא דיווחת לנו?

אורן אסף חזן: לא נכון.

אורן אסף חזן: לא יכולים לדרוש ממנו משהו שלא קיים.

אורן אסף חזן: בוחן כליות ולב זה רק בורא עולם.

אורן אסף חזן: לא אני ולא אתה, עם כל הכבוד.

אורן אסף חזן: הסיפור הזה של להכניס חשדות וחששות וכל מיני מחשבות תוך גופניות?

אורן אסף חזן: אולי נדרוש מהם גם טלפתיה?

ניסן סלומינסקי: די, סיימנו את הדיון נושא הזה.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש שתנסחו את זה יחד עם אלעזר, למרות שהוא לא מסכים.

אלעזר שטרן: אני הצעתי איזה ניסוח שהם לא רצו.

אלעזר שטרן: ניסוח שמדבר על קשר בין פעולות ודברים כאלה.

אלעזר שטרן: בוודאי לא מילים של בקרה מוגברת.

ניסן סלומינסקי: תנסחו את זה בדרך שאני אמרתי.

ניסן סלומינסקי: יצרנו שלוש דרגות: חשד, חשש ורגיל.

אורן אסף חזן: אני אדם טיפש, רוצה להבין מה זה חשש.

אורן אסף חזן: מה זה חשש?

ניסן סלומינסקי: אורן, אני מנחה אותם איך לנסח ואחר-כך יחליטו אם רוצים את זה או לא.

ניסן סלומינסקי: לא נסיים היום וגם לא מחר.

ניסן סלומינסקי: בדרך הזאת לא נסיים אף פעם.

ניסן סלומינסקי: אתם אומרים לי שדברים מסוכמים ופה מתברר שאנחנו מתחילים הכול מהתחלה אז זה יימשך ויימשך.

ניסן סלומינסקי: צריך רק להבין מי מרוויח מזה שהחוק הזה לא קיים.

אלעזר שטרן: אף אחד לא מרוויח כלום, צריך פשוט למצוא דברים - - -

אורן אסף חזן: אני רוצה רק שהמסכנים שזה המפלט האחרון שלהם לא ייפגעו.

אורן אסף חזן: אני מדבר על המסכנים שנעזרים בהם

ניסן סלומינסקי: אני אומר שוב.

ניסן סלומינסקי: לא יכול להיות שאומרים לי ששלוש נקודות מסוכמות.

ניסן סלומינסקי: ישבו עם כולם והגיעו להבנות ובסוף מתברר שהכול נפתח מהתחלה.

ניסן סלומינסקי: אם זאת הדרך, אז יכול להיות שצריך להתחיל מהתחלה, לא ללכת לסיכומים, לא לדבר ולגמור מה שגומרים.

ניסן סלומינסקי: בשביל מה לסכם אם הכול נפתח מחדש?

ניסן סלומינסקי: הרי היום היינו צריכים לגמור עם זה.

ניסן סלומינסקי: אמרו לי שעל שלושת הנקודות ישבו כולם יחד וסיכמו.

ניסן סלומינסקי: בשלוש וחצי אנחנו מסיימים את הישיבה.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה שנבין שני דברים.

ניסן סלומינסקי: אם יש סיכומים או הבנות ואם מדברים עם כולם ומגיעים להבנות ואחר-כך עושים את צעד מסוים או איזה ויתור ואחר-כך פותחים עוד כדי להגיע לעוד ויתור, אז מראש לא עושים את זה.

ניסן סלומינסקי: הרי זאת המהות של ההסכמה.

ניסן סלומינסקי: באתי לכאן ואמרו שיש שלוש נקודות ושהכול מסוכם וחשבתי שאולי נגמור עם זה היום.

ניסן סלומינסקי: התחלנו נקודה אחת ואנחנו עוד חוזרים אחורה.

ניסן סלומינסקי: שום דבר לא מסוכם.

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע מה זה נקרא מסוכם.

ניסן סלומינסקי: לנושא הזה, סיימנו.

ניסן סלומינסקי: תנסחו את זה כמו שביקשנו.

ניסן סלומינסקי: או שזה יעבור או שזה לא יעבור.

ניסן סלומינסקי: בואו נמשיך לנקודה הבאה.

ניסן סלומינסקי: מה שהרווחנו זה שאני צרוד וכמעט נגמור הזמן וכנראה שלא נוכל להצביע.

אלעזר שטרן: אני אנסה גם לקרוא מהר וגם לסכם את הנקודות הרלוונטיות.

<יצחק מימון: הערה קטנה לסעיף קטן 1.

<יצחק מימון: זאת יותר בקשה.

<יצחק מימון: בסעיף קטן 1 כתוב: "מתעורר ספק ביחס לזהות מקבל השירות, יבצע נותן שירותי מטבע הליך הכרת לקוח פעם נוספת".

<יצחק מימון: אני מבקש מהמדינה להוריד את המשפט הזה ואני אסביר גם למה.

<יצחק מימון: אנחנו אמורים לא לגלות את עובדות אי קיומו או גיבושו של דיווח בלתי רגיל.

<יצחק מימון: הספק ביחס לזהות של מקבל השירות זה הדיווח הכי מהותי שעובר מנותני שירותי אשראי לרשות לאיסור הלבנת הון.

<יצחק מימון: אין דיווח יותר קשה מזה שעובדים עלי, בא מישהו שהוא קוף ועומד מאחוריו מישהו אחר.

<יצחק מימון: אני מדווח על זה דיווח בלתי רגיל.

<יצחק מימון: אני לא רוצה להיחשף.

<יצחק מימון: אתם כותבים פה בצו, אתם מחייבים אותי לבצע הליך הכרת לקוח.

<יצחק מימון: זה כמו שאתם אומרים לי לתלות שלט או תדליק מנורה, אדוני, דע לך שדיווחנו עליך, אתה חשוד.

<יצחק מימון: הם גם קוראים את הצו והם יודעים.

<יצחק מימון: אז הם מזהים את זה.

אלעזר שטרן: יש לי הצעה לפתרון.

אלעזר שטרן: מאיה, היה לנו בצווים קודמים שעשינו סעיף שקובע שאם הגוף הפיננסי חושש שביצוע הכרת הלקוח בעצם תחשוף, הוא לא צריך לעשות את זה.

<יצחק מימון: אנחנו עושים את זה בשגרה במסגרת הבקרה שלנו.

<יצחק מימון: אל תקשרו את זה לדיווח בלתי רגיל.

אלעזר שטרן: מאיה, אני חושב שלא הכנסנו את זה לפה.

אלעזר שטרן: אפשר לייבא את זה מהצווים האחרונים שעשינו.

אלעזר שטרן: לדעתי בצו של המוסדיים עשינו את זה וחברי בורסה.

אלעזר שטרן: איציק, נייבא את זה גם לפה.

אלעזר שטרן: יש סעיף כזה בצווים אחרים שנייבא את זה גם לפה.

<יצחק מימון: תודה.

ניסן סלומינסקי: נמשיך הלאה.

אלעזר שטרן: אנחנו בסעיף 18.

אלעזר שטרן: " פעילות מאגד כנותן שירותי אשראי – החלת הוראות 18.

אלעזר שטרן: (א) על פעילות מאגד כנותן שירותי אשראי יחולו הוראות צו זה בשינויים אלה: (1) דיווח לפי סעיף 11(ב) ו-(ד) יכלול, נוסף על פרטי הדיווח כאמור בסעיף 12, את הפרטים האלה לגבי חשבון ספק: (א) מספר חשבון ספק אצל מאגד; (ב) שם חשבון ספק, אם קיים; (ג) תאריך פתיחת חשבון ספק; (ד) מספר חשבון בנק של ספק שכנגדו נעשית ההתחשבנות בגין הפעילות בכרטיס החיוב, אם קיים; (2) בסעיף 12(2)(ט), במקום "פרטי הספק כהגדרתו בסעיף 36ט לחוק הבנקאות רישוי" יקראו "פרטי הספק"; (ב) בסעיף זה – "חשבון ספק" – חשבון המרכז חיובים וזיכויים של ספק באמצעות כרטיסי חיוב, מכוח הסכם התקשרות עם מאגד; "כרטיס חיוב" – כהגדרתו בסעיף 36לט לחוק הבנקאות (רישוי); "ספק" – כמשמעותו בחוק כרטיסי חיוב, התשמ"ו-1986 .

אלעזר שטרן: " אני אסביר.

אלעזר שטרן: המאגד זה גוף חדש שאמור להיכנס לפעולה בשוק.

אלעזר שטרן: זה אמור להיות גוף שמתווך בין בעלי העסקים לבין חברות האשראי.

אלעזר שטרן: לפי חוק הבנקאות, סעיף 7ב, בעצם היכולת של המאגדים להתחיל ולפעול היא רק כאשר חל עליהם צו מכוח חוק איסור הלבנת הון.

אלעזר שטרן: כרגע אני מביא לידיעת הוועדה את הסיכומים הפנימיים שהיו בין נציגי הממשלה לבין הגורמים הרלוונטיים בשוק.

אלעזר שטרן: ההנחה היא שהצו הזה, ככל שמדובר על מאגד שכל הלקוחות שלו הם מקבלי אשראי והוא נותן להם אשראי, אזי הצו הזה הוא מספק בשביל שהם יכולים לפעול לפי סעיף 7ב לחוק הבנקאות.

<קראה: הוא מוריד להם את המגבלות של סעף 7ב?

אלעזר שטרן: זה מקיים.

אלעזר שטרן: התנאי לפי סעיף 7ב שהם יכולים לפעול זה שחל עליהם צו מכוח חוק איסור הלבנת הון.

אלעזר שטרן: ההסכמה שהיתה פה וזה מה שנציגי הרגולטור אמרו שהם רואים את הדבר הזה, שככל שמדובר על מאגד שנותן לכל הלקוחות שלו אשראי, אז הצו הזה מקיים את התנאי שבסעיף 7ב והם יכולים לפעול.

אלעזר שטרן: זה נכון?

<מוריס פבלוב: אני מרשות שוק ההון.

<מוריס פבלוב: אנחנו רוצים להבהיר את הנקודה הזאת.

<מוריס פבלוב: גם ברישיונות שאנחנו נותנים לאותם נותני אשראי ומי שאכן פועל כמאגד אנחנו נכתוב לו ברישיון, במקום שאנחנו מפרטים את תחומי העיסוק של הרישיון, אנחנו נכתוב גם שהוא פועל כמאגד.

<מוריס פבלוב: זאת אומרת, אותה פעילות מאגד זה בעצם סוג אשראי כמו סוגי אשראי של נציגים אחרים שיושבים כאן.

<מוריס פבלוב: לצורך העניין, במסמך שהוא יקבל מאיתנו כרישיון יהיה כתוב שהוא מפוקח על הפעילות שלו שמאגד במסגרת רישיון אשראי.

אורי מקלב: מה זה אומר?

אלעזר שטרן: הוא מחדד את הדברים שאמרתי, זה הכול.

ניסן סלומינסקי: המאגדים מקבלים על עצמם מצד אחד חומרה שהם נכנסים למסגרת הזאת.

ניסן סלומינסקי: מצד שני, כתוצאה מזה, יכול להיות שהם יוכלו להוזיל לציבור הרחב ולעסקים הקטנים את העמלה הנוספת.

אורי מקלב: יש לזה גם חיוב של חברות האשראי לעמוד איתם במשא ומתן לגבי גובה העמלה.

<מוריס פבלוב: אכן.

<מוריס פבלוב: משמעות הרפורמה היא שבמידה ומתקיימים שני התנאים, דהיינו, שהוא בעל רישיון והצו מתקיים לגבי פעילותו כמאגד, זה נותן לו את הזכויות שמאפשרות לו לפעול כשחקן תחרותי בשוק.

<מוריס פבלוב: אגב זה, יש מגבלות אחרות שהן באחריות בנק ישראל.

ניסן סלומינסקי: זה משהו אחר, אבל הוא יוכל להתחרות ולהוריד את העמלות.

אורי מקלב: אבל אם לבנק ישראל יש אמירה בעניין הזה והוא רוצה אחרי זה מכוח סמכות - - -

אלעזר שטרן: הרגולטור אומר.

אורי מקלב: אבל לבנק ישראל יש מחשבה אחרת.

אלעזר שטרן: לא.

אלעזר שטרן: מה שנאמר פה זה על דעת נציגי הממשלה, כולל משרד המשפטים, כולל בנק ישראל וכולל רשות שוק ההון.

<מוריס פבלוב: מבחינת רשות שוק ההון, התנאים של סעיף 7ב לחוק הבנקאות יתקיימו אחרי שיעבור הצו הזה ואחרי שברישיון יהיה כתוב שיש לו רישיון לעבוד כמאגד.

<מוריס פבלוב: לצורך העניין, הוא יקבל את זה מאיתנו.

אורי מקלב: ברור.

אורי מקלב: למה צריכים להיכנס לתו הרישיון?

אורי מקלב: הוא עומד בתנאים - - -

ניסן סלומינסקי: אם המאגד היה נותן אשראי ברור ורגיל אז לא היה צריך לדבר על זה.

ניסן סלומינסקי: המאגד רואים אותו כנותן אשראי כי הוא מאפשר לאנשים.

ניסן סלומינסקי: בגין זה חלים עליו הנושא של הלבנה ובגין זה הוא יוכל להיכנס לשוק.

אורי מקלב: מה חשוב שנכתוב את זה ברישיון?

ניסן סלומינסקי: אחרת יבוא מישהו ויגיד, תראה לי שאתה נותן אשראי.

<מוריס פבלוב: שם הרישיון הוא רישיון אשראי.

<מוריס פבלוב: בשביל להבהיר שזה חל גם על הפעילות של כמאגד, אנחנו נבהיר ברחל בתך הקטנה.

ניסן סלומינסקי: הוא לא עסק של נותן אשראי רגיל.

<מוריס פבלוב: זה סוג של מתן אשראי.

<מוריס פבלוב: מה שהיה פה קצת משונה זה שבא מישהו ואמר שמאגד זה לא רק פעילות אשראי, אלה יכולות להיות פעילויות אחרות.

<מוריס פבלוב: תיאורטית יכול להיות כי זאת הגדרה קצת אחרת.

<מוריס פבלוב: קשה לדמיין עסק שמסכים לעבוד עם מאגד שלא מתחייב לספק לו תשלום עבור מוצר שהוא מוסר ולכן נראה שהאפשרות הזאת יותר תיאורטית.

<מוריס פבלוב: בשביל להבהיר את זה נכתוב ברישיון שלנו.

<מוריס פבלוב: לצורך העניין, חברת אשראי שתסתכל על רישיון שתקבל מאיתנו ותסתכל על צו הלבנת הון הזה, אמורים להיות לה שני המסמכים שיוודאו שהיא מקיימת את החוק.

אורי מקלב: אם נניח הוא מייצג גם כאלה שהוא לא נותן להם אשראי.

אורי מקלב: הוא בסך הכול חברה שנותנת אשראי אבל עכשיו היא פועלת כמאגד ומייצגת את העסקים הקטנים מול חברות האשראי.

ניסן סלומינסקי: אם הוא לא נותן אשראי אז זה לא יחול עליו.

אורי מקלב: אדוני היושב ראש, כחברה הוא כן נותן אבל הוא מאגד של הרבה.

אורי מקלב: לא כל עסק שהוא מייצג אותו הוא חייב לתת לו אשראי.

אורי מקלב: הוא בסך הכול מאגד אותו מול - - -

ניסן סלומינסקי: הוא לא נותן, הוא יכול באופציה.

ניסן סלומינסקי: הוא לא נותן, הוא יכול.

אורי מקלב: אני רוצה להיות בטוח שלא מפעילים כאן איזה סעיף קצת יותר רחב.

אורי מקלב: משום מה, רמת החשדנות שלנו עלתה בגלל האמירות שנאמרו פה שיש חשש שזה יערער את היציבות של נותני האשראי.

אורי מקלב: אנחנו רוצים להיות בטוחים בעניין הזה.

אורי מקלב: אני רוצה לומר לכם דבר אחד.

אורי מקלב: בכל הצעת החוק הזאת, כל אחד קיבל את יתרת הבשר שלו באופן מובהק והרבה יותר.

אורי מקלב: אם אנחנו מרגישים כמחוקקים מה הועלנו בזה?

אורי מקלב: כן, הועלנו לרשות המיסים, הועלנו להכנסות המדינה וזה בסדר גמור.

אורי מקלב: אבל לא על זה מצפים ממני כרגע לפעול ולעשות.

אורי מקלב: מצפים ממני דווקא לתת עוד אפשרות ורפורמה שתעזור באופן בולט מאוד לעסקים הקטנים על-ידי הורדת מחירי האשראי שלהם.

אורי מקלב: זה יכול להיעשות על-ידי המאגדים האלה.

אורי מקלב: לכן אנחנו רוצים שהדבר הזה יישאר ולא יהיה שום חשש, כדי שבעניין הזה יהיה באמת שינוי מהותי שאנחנו בטוחים שזה גם ישפיע גם על הצרכן וגם על הלקוח.

אורי מקלב: בחלק הזה אנחנו רוצים להיות בטוחים בגלל שהיה איזה ערר בעניין הזה, שיש עמדה אחרת של בנק ישראל.

<יאירה פרנקל: כרשות שוק ההון אני יכולה להגיד שאנחנו מאוד מחויבים לקדם את התחרות בכל דרך אפשרית, במיוחד בתחום הזה של אשראי חוץ בנקאי.

<יאירה פרנקל: אנחנו מחויבים.

<יאירה פרנקל: לגבי הסעיף המיוחד.

<יאירה פרנקל: הצו כולו חל על נותני שירותי אשראי.

<יאירה פרנקל: כל מאגד שהוא פועל כנותן שירותי אשראי, יחול עליו הצו הזה, כי זה הפעילות שהוא עושה.

<יאירה פרנקל: אנחנו יכולים להחיל עליו את הצו הזה.

<יאירה פרנקל: זאת האבחנה.

<יאירה פרנקל: אם יש מישהו שהוא לא פועל כנותן שירותי אשראי אז הצו מן הסתם לא יחול עליו.

<יאירה פרנקל: זאת ההבחנה ואין כאן כל כוונה?

אורי מקלב: תהיה מחלוקת בעתיד מה זה נותן אשראי?

אורי מקלב: האם אנחנו יודעים היום בבירור שמאגדים זה נותני אשראי?

<יאירה פרנקל: יש מאגדים מסוימים שאנחנו יודעים להגיד שהם פועלים כך.

<יאירה פרנקל: ככל שיש עוד - - -

אורי מקלב: מי המאגדים שאנחנו יודעים להגיד שהם לא נותני אשראי?

<יאירה פרנקל: אני לא יודעת.

<מוריס פבלוב: אני רוצה להסביר.

<מוריס פבלוב: האפשרות הזאת יכול להיות שהיא עלתה מצד חברות כרטיסי האשראי ויכול להיות שהיא עלתה מצד בנק ישראל.

<מוריס פבלוב: זאת אפשרות קצת תיאורטית.

<מוריס פבלוב: מבחינתנו אנחנו נבהיר את זה.

<מוריס פבלוב: גם ברישיון חברת כרטיסי אשראי תראה מולה מאגד שיבוא עם רישיון, שיהיה כתוב עליו רישיון של אשראי, מפוקח כמאגד, הצו חל עליו.

<מוריס פבלוב: לצורך העניין, התנאים של סעיף 7ב אמורים להתקיים לגביו.

אורי מקלב: אתה אומר דברים ברורים.

אורי מקלב: השאלה האם עשוי להתעורר ויכוח מה זה נקרא נותן אשראי לגבי המאגדים האלה.

אורי מקלב: היא גם אומרת שיכולים להיות סוגים של מאגדים.

אורי מקלב: האם אנחנו יכולים היום להצביע מה לא נכנס בחוק.

ניסן סלומינסקי: לא יודע להגיד.

אלעזר שטרן: היו הרבה דיונים פנימיים בתוך הממשלה.

אלעזר שטרן: לחלקם הייתי שותף וחלקם הם עשו בעצמם.

אלעזר שטרן: עלתה השאלה בדיוק השאלה שאתה מעלה.

אלעזר שטרן: באמת עלו כל מיני תרחישים מה נחשב כנותן אשראי ומה לא נחשב כנותן אשראי.

אלעזר שטרן: העניין הוא, שאותם מאגדים שפועלים, גם אם הם לא נותנים אשראי בצורה של הלוואה ישירה, בגלל האלמנטים של סיכוני האשראי שיש להם כמו ביטולי אשראי ודברים כאלה, בעצם כלל הפעילות שלהם נתפסת כמתן שירותי אשראי.

אלעזר שטרן: ככל שיהיה איזה מאגד שכל מה שהוא עושה הוא רק עניין טכני לחלוטין של ריכוז של הזיכויים והחיובים ואין לו שום אלמנטים של סיכוני אשראי וכדומה, אז הוא באמת לא ייפול לתוך הדבר הזה.

אלעזר שטרן: לפי מה שאני מבין, ויתקן אותי אריאל, שהשחקנים שנמצאים בשטח, אין אף אחד שעובד כך.

אלעזר שטרן: לגבי כל אחד מהלקוחות יש אלמנט של סיכוני אשראי.

אורי מקלב: בסופו של דבר אנחנו נראה שאותם עסקים קטנים שחברות האשראי לא מתחשבת בהם, שיהיה מי שייצג אותם ונוכל להוזיל להם.

אורי מקלב: זה מה שאנחנו רוצים.

<מוריס פבלוב: זה מה שעומד לנגד עינינו.

ניסן סלומינסקי: זה בסעיף הזה.

ניסן סלומינסקי: בחוק עצמו - - -

אורי מקלב: אנחנו יודעים שהאוצר רצה את זה.

אורי מקלב: עלה חשד של מיעוט או הקטנת הכנסות של אותן חברות אשראי ואולי זה כמו עוד דברים שלא מסכימים כלפי הבנקים לעשות.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה לתקן.

ניסן סלומינסקי: כל מה שאמרת זה מדובר על הסעיף הזה שבו אנחנו רוצים להגדיל את התחרות ולהוזיל את העלויות של הריבית הרגילה.

ניסן סלומינסקי: סך הכול, בחוק עצמו יש בו הרבה מאוד מטרות.

ניסן סלומינסקי: אנחנו רוצים לסייע במלחמה בהלבנת הון.

אורי מקלב: לכן אמרתי שכולם קיבלו ליטראות בשר.

אורי מקלב: רשות המיסים רצתה - - -

ניסן סלומינסקי: מה זה רשות המיסים?

ניסן סלומינסקי: זה אנחנו.

ניסן סלומינסקי: אנחנו לא רוצים שיהיה הון שחור, לא רוצים שיהיה טרור.

ניסן סלומינסקי: זה לא יתרת בשר של מישהו כאן.

אורי מקלב: אנחנו רוצים עוד דברים.

אורי מקלב: אנחנו רוצים שיהיה גם מישהו שיקטינו לו עלויות.

ניסן סלומינסקי: את זה עושים.

ניסן סלומינסקי: זאת היתה עבודה גדולה לעשות את זה.

אורי מקלב: אני לא חושב, אבל לא ניכנס לוויכוח עכשיו.

אורי מקלב: התפקיד שלנו זה לעזור וגם להגדיל את ההכנסות לרשות המיסים.

אורי מקלב: אבל בסופו של דבר – אבל יש את החלק החברתי.

ניסן סלומינסקי: הסעיף זה נועד לאפשר גם למאגדים להיכנס תחת החוק הזה.

אורי מקלב: הם מאמצים עכשיו פיקוח הרבה יותר חזק.

ניסן סלומינסקי: אמת.

ניסן סלומינסקי: זה נעשה והכול בהסכמה, אני מקווה.

אלעזר שטרן: אני אקריא את סעיפים 19 ו-20 כי הם חבילה אחת שצריך להסתכל עליה יחד.

אלעזר שטרן: "תחילה והוראות מעבר.

אלעזר שטרן: 19.

אלעזר שטרן: תחילתו של צו זה ביום כ"ח באדר התשע"ח (15 במרץ 2018).

אלעזר שטרן: על אף האמור בסעיף קטן (א) – 1.

אלעזר שטרן: יראו בהכרת הלקוח, רישום פרטי זיהוי, אימות פרטים ודרישת מסמכים, הצהרה על נהנה ובעל שליטה וכן זיהוי פנים אל פנים שבוצעו לפני יום פרסומו של צו זה לגבי מקבל שירות ניכיון, בהתאם להוראות סעיפים 2 עד 5 לצו נותני שירותי מטבע, כאילו בוצעו לפי סעיפים 2 עד 6 לצו זה; 2.

אלעזר שטרן: ניתן שירות ניכיון לפני יום פרסומו של צו זה, ולא בוצע לגבי מקבל השירות הליך של הכרת הלקוח בהתאם להוראות סעיף 2 לצו נותני שירותי מטבע, יבוצע הליך של הכרת הלקוח לפי סעיף 2 לצו זה במועד מתן אשראי חדש ובכל מקרה לא יאוחר משישה חודשים מיום פרסומו של צו זה; 3.

אלעזר שטרן: יראו במאגר מידע ממוחשב של פעולות שירות ניכיון ושל פרטי זיהוי מקבלי שירות ניכיון שהוקם בהתאם להוראות סעיף 13 לצו נותני שירותי מטבע כאילו הוקם לפי סעיף 16 לצו זה; בסעיף זה – "צו נותני שירותי מטבע" – צו איסור הלבנת הון (חובות זיהוי, דיווח וניהול רישומים של נותני שירותי מטבע למניעת הלבנת הון ומימון טרור), התשע"ד-2014; "שירות ניכיון" – שירותים לפי פסקאות (1) ו-(2) להגדרה "מתן אשראי" שבסעיף 11א לחוק שירותים פיננסיים מוסדרים.

אלעזר שטרן: הוראת שעה 20. א.

אלעזר שטרן: על אף האמור בסעיף 1, מיום תחילתו של צו זה עד יום התחילה המאוחר כמשמעותו בסעיף 114(ב) לחוק שירותים פיננסיים מוסדרים, במקום הגדרת "הממונה" יבוא: ""הממונה" – כהגדרתו בסעיף 11יג(א)(6א) לחוק;"; ב.

אלעזר שטרן: על אף האמור בסעיף 19(א), מיום תחילתו של צו זה עד יום ח' באדר ב' התשע"ט (15 במרץ 2019), יראו נותן שירותי אשראי כמי שמקיים הוראות צו זה אם ביצע פעולות אלה: 1.

אלעזר שטרן: הכרת הלקוח לפי סעיף 2; שמירת מסמכים לפי סעיף 4ג; דיווח בלתי רגיל לפי סעיף 11ב; בדיקה מול רשימה לפי סעיף 14 לקביעת מדיניות ניהול סיכוני אשראי לפי סעיף 15.

אלעזר שטרן: 2.

אלעזר שטרן: לעניין נותן שירותי אשראי שפעל כנותן שירותי מטבע לפני יום ז' בסיוון תשע"ז (1 ביוני 2017), גם החובות שבתוספת החמישית למעט הכרת הלקוח לפי סעיף 2(א) ו-(ב), דיווח בלתי רגיל לפי סעיף 8(ב), בדיקה מול רשימה לפי סעיף 11, קביעת מדיניות ניהול סיכונים לפי סעיף 12 ושמירת מסמכים לפי סעיף 13 לתוספת.

אלעזר שטרן: " אני אסביר.

אלעזר שטרן: בעצם אחת נקודות שעלתה כבר בדיון הראשון זאת שאלת התחילה.

אלעזר שטרן: בעצם הסיטואציה היא שיש פה שני מרכיבים חשובים ששניהם נכונים.

אלעזר שטרן: מרכיב אחד זה בעצם הביקורת שיש על מדינת ישראל, ה-FATF, שמגיעה לפה ב-22.3.

אלעזר שטרן: לכן, כלפיה יש חובה למדינת ישראל להראות שבעצם דברים שכיום לא מפוקחים הם יהיו כבר בתוקף.

אלעזר שטרן: לכן יש חשיבות הכניס את הצו הזה לתוקף עוד לפני הביקורת.

אלעזר שטרן: מצד שני, זה ברור שצריך לתת למפוקחים את הזמן להיערך בצורה טובה ומספקת.

אלעזר שטרן: לכן, המבנה שיש פה הוא כזה: באמת התחילה של ההצעה תהיה ב-15 למרץ, עוד קצת פחות מחודשיים.

אלעזר שטרן: מצד שני, מובהר פה שאם מתקיימים הדברים הבאים "יראו נותן שירותי אשראי כמי שמקיים הוראות צו זה".

אלעזר שטרן: זאת אומרת, לא יראו בו כמפר וכל החששות אלא יראו בו כמי שמקיים את הוראות הצו.

אלעזר שטרן: מה הם התנאים האלה?

אלעזר שטרן: פה צריך לחלק בין שני סוגי מפוקחים.

אלעזר שטרן: סוג אחד של מפוקחים הם אלה שצו הנש"מים חל עליהם עד ה-1.6.2017.

אלעזר שטרן: לגביהם, ככל שהם במהלך אותה תקופה של חצי שנה מה-15.3 עד ה-15.9, ככל שהם יקיימו את התנאים שבעצם נקבעו בצו הנש"מים, שבגלל סיבות משפטיות פרוצדורליות הכנסנו את זה לפה לתוך התוספת החמישית לחוק כי כרגע הצו ההוא לא בתוקף אז אי-אפשר להפנות לצו שלא נמצא בתוקף.

אלעזר שטרן: בפועל פשוט העתקנו את כל הצו ההוא לתוך התוספת החמישית.

אלעזר שטרן: ככל שאותם גורמים ימשיכו לפעול לפי צו הנש"מים, למעט אותם סעיפים שתכף נדבר עליהם, יראו אותם כמי שקיימו את הצו.

אלעזר שטרן: בעצם תהיה להם חצי שנה נוספת להיערכות.

אלעזר שטרן: הם בעצם ימשיכו לפעול כפי שהם פעלו עד עכשיו ותהיה להם זמן להיערכות לשנות את הדברים.

אלעזר שטרן: לגבי הגורמים החדשים, בעצם הם יצטרכו לעשות – זה נכון, זה דורש מאמץ גדול, לא פשוט ומורכב לבצע חמש הוראות בסיסיות כבר בטווח של חודשיים.

אלעזר שטרן: אחד, זה הנושא של הכרת הלקוח.

אלעזר שטרן: השני, שמירת מסמכים, דיווחים בלתי רגילים, בדיקה מול רשימה וקביעת מדיניות ניהול סיכוני אשראי.

אלעזר שטרן: חמשת הדברים האלה יכנסו בעצם לתוקף בצורה מיידית, זאת אומרת ב-15.3 וככל שבחצי השנה שאחרי זה המפוקחים החדשים יקיימו את חמשת הסעיפים האלה, יראו אותם כאילו הם עומדים בהוראות הצו.

אלעזר שטרן: עוד נקודה שיש פה וחשוב להסב את תשומת הלב אליה.

אלעזר שטרן: יש פה הוראות מעבר שאומרות שמי שפעל לפי צו הנש"מים הקודם ובצע הכרת הלקוח, רישום פרטים, שמירת מסמכים, מאגר ממוחשב, הוא לא צריך לעשות את הדבר הזה פעם שנייה.

אלעזר שטרן: רואים את זה.

אלעזר שטרן: זה בעצם הוראות המעבר שיש ב-19ב.

אלעזר שטרן: העניין של התחילה כאן באמת מעורר קושי וברור שכולם צריכים לשלם איזה מחיר מסוים.

אלעזר שטרן: המתווה הזה הוא מתווה של ניסיון להלך בין הטיפול.

אלעזר שטרן: מצד אחד, לאפשר למדינת ישראל לעמוד בצורה טובה עד כמה שאפשר בביקורת הבין-לאומית.

אלעזר שטרן: מצד שני, להבין שהמפוקחים צריכים את הזמן להיערך.

אלעזר שטרן: בנוסף, ואת זה נציגי רשות ההון יצהירו על זה, מעבר לכל מה שכתוב פה, גם הרשויות יצהירו על זה שבתקופה הזאת הם לא יאכפו את הצו הזה, כדי לאפשר לגורמים המפוקחים להיערך לזה.

אלעזר שטרן: השילוב של כל המרכיבים יוצר מצב שבו מצד אחד, יש כן חובות בסיסיות.

אלעזר שטרן: מי שכבר חל עליו ימשיך עם מה שהוא היה רגיל אליו בתקופת הביניים ויהיה לו את הזמן להיערך לשינויים.

אלעזר שטרן: מי שלא חל עליו שום דבר יצטרך לעשות מאמץ לעשות את חמשת ההוראות הבסיסיות.

אלעזר שטרן: מצד שני, הרשויות יצהירו שהן לא יאכפו את זה.

אלעזר שטרן: כתוב מדיניות של אי אכיפה באותה תקופה, מתוך הבנה שבאמת לחץ הזמנים מוביל לקושי בהיערכות לדבר הזה.

אלעזר שטרן: מצד שלישי, כתוב פה וזה חשוב לאור ההערות שהושמעו, שבתקופה הזאת, ככל שמבצעים את ההוראות האלה, רואים אותם כאילו הם קיימו את הצו.

אלעזר שטרן: אין פה הפרה של הוראות הצו.

<בצלאל לבנה: אני ממימון ישיר.

<בצלאל לבנה: הייתי כאן לפני כחודש או קצת יותר, כאשר התחלנו לדון בצו.

<בצלאל לבנה: אמרנו במפורש שלנו אין שום היערכות.

<בצלאל לבנה: אנחנו לא גוף שנתן קודם לכן ניכיון שיקים.

<בצלאל לבנה: אנחנו לא גוף שעוסק בנש"ם.

<בצלאל לבנה: אנחנו גוף שעוסק בהלוואות בעיקר למשקי בית בהיקפים גדולים מאוד.

<בצלאל לבנה: התקופה שבה אנחנו צריכים להיערך, כולל למה שנדרש פה, כולל למה שנדרש בתקופת הביניים של חצי שנה, אנחנו זקוקים לתקופה של כשנה וחצי.

<בצלאל לבנה: אני לא יודע מאיפה צמח פתאום הסיפור הזה של חצי שנה והדרישות הרחבות האלה.

<בצלאל לבנה: מה שאנחנו מסוגלים לעשות בתקופת הביניים הזאת של חצי שנה זה רק את הנושא של קביעת מדיניות ניהול סיכוני אשראי והנושא של שמירת מסמכים.

<בצלאל לבנה: כל השאר דורש מאיתנו השקעה מאוד גדולה.

<בצלאל לבנה: זאת היערכות שדורשת זמן רב.

<בצלאל לבנה: לכן אנחנו חושבים שהעברת החוק בצורה הזאת עם לוחות הזמנים האלה, זה משהו שהוא דרקוני שלצערי הרב יכול להביא אותנו לכדי הפרה של החוק.

<בצלאל לבנה: זה מדאיג אותנו בצורה בלתי רגילה.

<בצלאל לבנה: אנחנו גוף גדול, גוף שעוסק מול עשרות אלפי לקוחות במשך שנה.

<בצלאל לבנה: אני חושב שאנחנו גוף ייחודי, בשונה משאר הגופים שיושבים כאן, נש"מים או מנכי שיקים.

<בצלאל לבנה: אני חושב שלא ניתנה הדעת לבעיה הזאת, למרות שהעלינו את הנושא הזה כנושא מאוד מרכזי בדיון הראשון.

<בצלאל לבנה: הרושם שלי היה, גם מאדוני היושב ראש, שהיתה הבנה כשדיברנו על שנה וחצי.

<בצלאל לבנה: אני זוכר שגם מר אבני הזכיר שנה וחצי.

<בצלאל לבנה: היה לנו הרושם שהדבר הזה הובן וייושם.

<עודד אופק: אני מטעם איגוד החברות הממוסדות למתן אשראי.

<עודד אופק: מילה אחת של תודה לפני שאני מתחיל בהערות.

<עודד אופק: תודה לאלעזר, תודה למאיה ותודה לאודי ולכל משרדי הממשלה שעשו מאמץ באמת גדול להגיע להסכמה.

<עודד אופק: יחד עם זאת, אנחנו יצאנו מנקודת הנחה - - -

<בצלאל לבנה: מאמץ מול מי?

<בצלאל לבנה: איתנו לא דיברו.

<עודד אופק: דקה.

<עודד אופק: סליחה אדוני.

<עודד אופק: שמעתי שהיו כנראה שיחות מקדימות עם חלק מהגופים.

<עודד אופק: אותנו לא עירבו.

אלעזר שטרן: אנחנו הזמנו את כל מי שביקש.

אלעזר שטרן: ביקשתי גם להזמין אחרים.

<בצלאל לבנה: זה לא היה מפגש.

אלעזר שטרן: אחרי הדיון הקודם, בשביל לחסוך זמן היה פה איזה מפגש פרטיזני, משהו מהרגע להירגע.

<בצלאל לבנה: אני חושב שמן הדין היה צריך להזמין לא פרטיזני, כדי להבין את המשמעויות.

<בצלאל לבנה: להכניס כאן תקופה כל-כך קצרה, היה צריך לא באופן פרטיזני אלא באופן מסודר.

אלעזר שטרן: אני חושב שרוב הנוכחים פה סביב השולחן היו.

<בצלאל לבנה: רוב הנוכחים כאן זה נש"מים ומנכי שיקים.

אלעזר שטרן: היום גם נציגים של חדשים.

<בצלאל לבנה: הנציג שלי יושב פה.

<בצלאל לבנה: הוא לא היה בפגישה הפרטיזנית.

<בצלאל לבנה: אדוני, עם כל הכבוד.

<בצלאל לבנה: זה אומר שניתנה הדעת רק להשלכות רק על גופים שכבר ערוכים במידה מסוימת כי הם נותני שירותי מטבע לשעבר ומנכי שיקים.

<בצלאל לבנה: אתם כנראה לא מבינים שיש גם גופים שנותנים אשראי למשקי בית ונותנים הלוואות.

אלעזר שטרן: נלקח בחשבון.

<בצלאל לבנה: לא נלקח.

<בצלאל לבנה: אין לנו שום תשתית.

אלעזר שטרן: אולי לא נכחתם אבל זה נלקח.

<בצלאל לבנה: עובדה, קבעתם חצי שנה שזה דבר בלתי אפשרי.

<בצלאל לבנה: אתם רוצים להביא אותנו לכדי הפרה או להשבתה?

<בצלאל לבנה: אנחנו גוף שנותן בשנה 4 מיליארד שקלים.

<בצלאל לבנה: אני חושב שאנחנו המתחרה הכי גדול במערכת הבנקאית.

<בצלאל לבנה: אני חושב שאנחנו הגוף, שכשדיברו על רפורמת האשראי וקידום גופים חוץ בנקאיים, דיברו על גופים כמונו.

<בצלאל לבנה: בסדר?

<בצלאל לבנה: המהלך הזה עומד לפגוע בגוף כמונו באופן קיצוני.

<בצלאל לבנה: זה יכול להביא אותנו לשבתה.

ניסן סלומינסקי: מה הם חמשת הדברים?

אלעזר שטרן: הכרת הלקוח, שמירת מסמכים, דיווח בלתי רגיל.

ניסן סלומינסקי: שנייה, אמרת ששלושה דברים אתה מסוגל רק בשנה וחצי?

ניסן סלומינסקי: מה אתה לא מסוגל?

<בצלאל לבנה: דיברנו על היערכות חוק שנה וחצי.

<בצלאל לבנה: עכשיו נכנס הסיפור הזה - - -

ניסן סלומינסקי: הוא הסיפור היחיד שכרגע רלוונטי.

<בצלאל לבנה: יש שני דברים שנוכל להיערך.

ניסן סלומינסקי: תגיד לי למה לא תוכל להיערך.

<בצלאל לבנה: לא נוכל לעשות הכרת הלקוח לפי סעיף 2.

אלעזר שטרן: זה סעיף 2.

אלעזר שטרן: לתחקר את הלקוח, לשאול אותו מי הוא, מאיפה הכסף?

ניסן סלומינסקי: את זה אתם לא יודעים?

ניסן סלומינסקי: אין לכם מושג למי אתם נותנים כסף?

<בצלאל לבנה: אנחנו נותנים הלוואות.

ניסן סלומינסקי: אתם לא יודעים למי אתם נותנים?

<בצלאל לבנה: בוודאי שיודעים.

ניסן סלומינסקי: אז מה בדיוק קשה לכם בנושא של הכרת הלקוח שאתה צריך שנה וחצי ולא חצי שנה?

<קריאה: אני יועץ משפטי בחברה למימון ישיר.

<קריאה: סעיף 2 כולל טופס, או לפחות רשימה של נושאים שצריכים להיכנס לתוך התהליכים שלנו.

<קריאה: להכניס כזה דבר לתוך תהליך, חלקו ממוכן, חלקו בתוך מערכות מחשבים, הדבר הזה דורש היערכות שהיא הרבה יותר מחודשיים.

ניסן סלומינסקי: דיברנו על חצי שנה.

אלעזר שטרן: ב-15.3 חמשת הדברים האלה נכנסים ואז יש להם חצי שנה נוספת להיערך לתחולה של השאר.

ניסן סלומינסקי: מה הדבר השני?

<קריאה: שמירת מסמכים אנחנו עושים.

<קריאה: הדבר השני זה דיווח בלתי רגיל.

<קריאה: זה מצריך מאיתנו ניתור של כל העסקאות שלנו על-מנת לאתר סיטואציות בלתי רגילות.

<קריאה: ניתור כזה של כל הפעילות בשוטף כדי לחלץ ממנו את האירועים הבלתי רגילים, זה מצריך היערכות שהיא הרבה יותר מחודשיים.

ניסן סלומינסקי: אתה רוצה להגיד שעד היום לא שמתם לב אם יש דברים - - -

<קריאה: אדוני היושב ראש, לא נדרשנו לדווח לאף גורם.

<בצלאל לבנה: באיזה נסיבות היינו צריכים לעשות את זה?

<קריאה: לא היינו תחת צו הנש"מים.

<קריאה: היינו ללא רגולציה בתחום הזה.

ניסן סלומינסקי: מאיה, מה את אומרת?

ניסן סלומינסקי: אני פחות מכיר את זה.

ניסן סלומינסקי: אתם יודעים אם אפשר לעשות את זה בתקופה כזאת או לא.

<בצלאל לבנה: אדוני, אנחנו ישבנו בתוך הארגון ובדקנו.

ניסן סלומינסקי: הבנתי.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה לשאול אותם.

<מאיה לדרמן: אנחנו מבינים את הקושי.

<מאיה לדרמן: לכן אחת מהאמירות פה, שגם שאחרי שהחוק ייכנס לתוקף לא תהיה אכיפה.

<מאיה לדרמן: גם חוק איסור הלבנת הון בעצם נותן שנת גרייס כזאת לגופים חדשים שנכנסים תחת המשטר, גם ברמה של האכיפה הפלילית ובוודאי האכיפה המנהלית.

<מאיה לדרמן: מבחינתנו, סעיף הכרת הלקוח, אנחנו חושבים שזה לא משהו שמצריך היערכות מיוחדת.

<מאיה לדרמן: כן מדובר בזיהוי וגם ככה מזהים לקוחות עכשיו.

<מאיה לדרמן: לקוחות חדשים שמצטרפים עכשיו – ההוראה שבעצם קובעת את התחולה של העבר לא נכנסת לתוקף.

<מאיה לדרמן: אומרים שללקוחות חדשים תנו להם את הטופס שקיים.

<מאיה לדרמן: תעשו את ההליך בשלב הזה לפי הטופס ואחרי זה תכניסו תהליכים.

<בצלאל לבנה: את מכירה את תהליכי העבודה?

<מאיה לדרמן: צריך תהליכי עבודה.

<בצלאל לבנה: אי-אפשר להיערך לזה במרץ.

<מאיה לדרמן: בוודאי לא שנה וחצי להכרת לקוח.

<מאיה לדרמן: הכרת לקוח, שמירת מסמכי זיהוי, דיווח בלתי רגיל, זה משהו שמבחינת מערכות לא דורש שום דבר.

<בצלאל לבנה: בואו תשבו איתנו, תיראו איך אנחנו עושים הכרת לקוח היום ותגידו אם זה סביר.

<מאיה לדרמן: מבחינת דיווחים בלתי רגילים, זה לא דורש שום דבר חוץ מקובץ וורד.

<מאיה לדרמן: אתה לא חייב לדווח.

<יצחק מימון: מאיה, תהליכי עבודה.

<יצחק מימון: איך זה עובד כדי לזהות פעולה בלתי רגילה.

<בצלאל לבנה: נו באמת.

<בצלאל לבנה: קובץ וורד ואיזה פיסי בצד, נשמע קצת לא רציני.

<מאיה לדרמן: זה לא שזה לא רציני.

<מאיה לדרמן: אמנם צריך להפנים את הדברים וליצור את המערכות אבל זה לא מחייב בשלב הזה לעשות שהכול יהיה ממוכן.

<בצלאל לבנה: אנחנו ישבנו עם אנשי המקצוע בתוך החברה.

<בצלאל לבנה: יש לנו נכונות לאמץ את כל מה שהחוק הזה אומר.

<בצלאל לבנה: זה לא שיש לנו הסתייגות.

<בצלאל לבנה: אין לנו בעיה עם החוק, אנחנו מאמינים בזה כאנשים פרטיים וכאזרחי מדינת ישראל.

<בצלאל לבנה: ישבנו עם אנשים בתוך החברה.

<בצלאל לבנה: זה בלתי אפשרי מבחינה טכנולוגית לאמץ את הדברים האלה.

<מאיה לדרמן: אבל לא הכול חייב להיות טכנולוגי בשלב א'.

<בצלאל לבנה: אנחנו חברה שעובדת על מסה של לקוחות.

<בצלאל לבנה: זה לא חברה שפעם ביום נכנס מישהו ועושה ניכיון שיקים.

<בצלאל לבנה: כל יום יש לנו מאות שיחות טלפון מלקוחות שרוצים הלוואות.

<בצלאל לבנה: אנחנו מעמידים הלוואות בהיקפים כאלה.

<יצחק מימון: כבוד יושב הראש.

<יצחק מימון: 11 בפברואר 2002 התכנסה פה הוועדה בצו איסור הלבנת הון הראשון של הבנקים.

<יצחק מימון: סליחה שאני חוזר לבנקים כל פעם.

<יצחק מימון: עד שנציג איגוד הבנקים לא יתייצב פה ואמר ליושב ראש הוועדה בזמנו שהם ערוכים לקיים את הוראות הצו, לא העבירו את הצו.

<יצחק מימון: אני מציע לאדוני, רק בשביל המידתיות ובשביל לתת להם – הם לא פחות מבנק.

<יצחק מימון: בואו נלך אחורנית ונראה כמה זמן נתנו לבנקים להיערך לצו הראשון שלהם.

<יצחק מימון: הוא במעמד הזה היום.

<יצחק מימון: בפעם הראשונה בחיים הוא נדרש לקיים הוראות צו איסור הלבנת הון.

ניסן סלומינסקי: עם הבדל אחד, שאנחנו לא רוצים שמדינת ישראל תוצא - - -

<יצחק מימון: אף אחד לא יוציא אותנו כל-כך מהר.

<יצחק מימון: כל פעם שהם באים כולם נכנסים ללחץ.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שכן ויכול להיות שלא.

ניסן סלומינסקי: אני לא יכול לקחת סיכון.

ניסן סלומינסקי: אנחנו לא רוצים שישראל תוצג כמדינת עולם שלישי.

<יצחק מימון: אדוני, זה מונח לפתחה של המדינה.

ניסן סלומינסקי: ההשלכות של זה יכולות להיות על כולנו והן יכולות להיות גרועות מכל דבר אחר.

<יצחק מימון: אין ספק.

ניסן סלומינסקי: אז חבל על הזמן.

<יצחק מימון: אבל למדינה יש אחריות פה.

<יצחק מימון: כשהמדינה מחליטה לחוקק חוק ולהכניס גופים לתוך - - -

ניסן סלומינסקי: אתה מדבר עליכם או שאתה מדבר בשבילו?

<יצחק מימון: אני מדבר בשביל הציבור.

ניסן סלומינסקי: אתה לא היית בסיכומים שהיו?

ניסן סלומינסקי: אני רוצה להבין אם היית בסיכון או לא.

ניסן סלומינסקי: אם היית ואתם כל פעם פותחים את זה אז תעזבו אותי מכל הדברים.

<יצחק מימון: סליחה, לא הייתי.

ניסן סלומינסקי: הנציגים שלך לא היו?

ניסן סלומינסקי: אני שואל, אין לי מושג.

<יצחק מימון: אני מצטער, לא הייתי.

<בצלאל לבנה: אדוני, אני מבין את הצורך להחיל את החוק במרץ.

<בצלאל לבנה: אני רק רוצה להתייחס למה שנדרש במשך החצי שנה אחרונה שאנחנו לא מסוגלים לזה.

<מאיה לדרמן: אולי אפשר להאריך את החצי שנה.

<בצלאל לבנה: רק שנייה, מאיה.

<בצלאל לבנה: אני מתייחס לזה שנדרש אחרי חצי שנה ליישם את מלוא החוק.

<בצלאל לבנה: אנחנו לא מסוגלים, צריך להבין את זה.

<בצלאל לבנה: אנחנו גוף שמעמיד אשראי בגודל - - -

ניסן סלומינסקי: אני יכול להצביע אבל אני לא רוצה כך לעשות את זה.

ניסן סלומינסקי: אני גם לא רואה שהסעיף הזה מנוסח.

ניסן סלומינסקי: אז אתם תנסחו את הסעיף.

ניסן סלומינסקי: אם תרצו תשבו איתם.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שלא תגיעו להבנה ונחליט שלא.

<בצלאל לבנה: אני הייתי מציע שאדוני יבקש מהם לשבת איתנו.

ניסן סלומינסקי: שמענו אתכם.

ניסן סלומינסקי: מה הרגע אמרתי להם לעשות.

ניסן סלומינסקי: אמרתי שישבו איתכם.

ניסן סלומינסקי: אפשר לשמוע אבל לא חייבים לקבל.

ניסן סלומינסקי: אתה תגיד שנה וחצי, אתה תגיד חודשיים ובסוף תגיעו לסיכום של שישה חודשים.

ניסן סלומינסקי: עזבו, אני לא רוצה להיכנס לזה עכשיו.

ניסן סלומינסקי: אמרו לי שגם זה מסוכם.

ניסן סלומינסקי: אני רואה שכאן הסיכומים כאן הם משהו אחר לגמרי.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שצריך לרדת מכל הסיכומים ולחזור לכל מה שאנחנו חושבים ונעביר את זה.

ניסן סלומינסקי: אני מניח שהקואליציה תצליח להעביר ומה שיהיה יהיה איתכם.

ניסן סלומינסקי: אני לא רוצה כך.

ניסן סלומינסקי: אנחנו רוצים לסכם, ללכת לקראת, לעשות שינויים.

ניסן סלומינסקי: איך אומרים?

ניסן סלומינסקי: כנראה שזה לא הולך אז אני לא יודע.

ניסן סלומינסקי: אין לי טענות אליך כרגע.

<קריאה: במידה ונוכל להשלים את זה היום - - -

ניסן סלומינסקי: היום אני לא יכול כי עכשיו יש לי חוק שאני צריך להעביר ובארבע אני לא רשאי.

ניסן סלומינסקי: אני יכול לעשות דבר אחר ולעשות ישיבה רק בשביל הצבעות.

אלעזר שטרן: למרות שלא הכול סגור.

אלעזר שטרן: עוד לא קראנו את הכול.

ניסן סלומינסקי: מה עוד אתה צריך לקרוא?

אלעזר שטרן: לא חייבים לקרוא את כל התוספות אבל לפחות את תוספת הרביעית של התסמינים.

אלעזר שטרן: זה דבר שכן צריך עבור עליו.

אלעזר שטרן: יש לי הצעה, לפני שהיושב ראש סוגר את הישיבה.

אלעזר שטרן: כרגע יש דיון קצר שאמור להסתיים בשעה ארבע.

אלעזר שטרן: ככל שכל הנוכחים פה מסוגלים ויכולים להישאר עוד 20 דקות ונמשיך את הישיבה הזאת בפן המקצועי שלה.

אלעזר שטרן: זאת לא ישיבת ועדה כי הוועדה לא יכולה לשבת בשעה ארבע כשיש מליאה.

אלעזר שטרן: ככל שכל הנוכחים פה יכולים להישאר בשעה ארבע, אני חושב שזה יכול להואיל.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

ניסן סלומינסקי: הישיבה נעולה.