הוועדה המיוחדת לזכויות הילד, כנסת 20, פרוטוקול מספר 194, 2018-01-16 13:00

יפעת שאשא ביטון: אני ברשות

יפעת שאשא ביטון: כם פותחת את דיון הוועדה בנושא מענים לילדים אלרגיים בגילאי לידה עד שלוש ותלמידים אלרגיים במערכת החינוך.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו בדיוני מעקב, עד היום אנחנו קיימנו את הדיונים בנפרד, בפעם האחרונה התאחדנו כי אנחנו כבר נמצאים בשלב של התכלס, של איך אנחנו בעצם מתקדמים.

יפעת שאשא ביטון: היום יצאה בבוקר הודעה של משרד הרווחה שאכן יש התקדמות אחרי הדיון האחרון של הובלה של הדרכות.

יפעת שאשא ביטון: איפה נציגי משרד הרווחה?

יפעת שאשא ביטון: שיגרו הודעה לתקשורת וזהו?

יפעת שאשא ביטון: בעצם יתחילו הדרכות במעונות כפי שסיכמנו בדיוני הוועדה גם מבחינת הכשרת הצוותים, גם מבחינת הדרכה לשימוש באפיפן.

יפעת שאשא ביטון: מדובר על הדרכה של שלוש שעות, אני דווקא רציתי לשאול קצת, שלוש שעות נשמע לי מעט אלא אם כן מעבירים את זה למישהו שהוא ראש אשכול, מנהלת מעון או ראשי צוותים ואז הם צריכים לתרגל את זה כל פעם עם הצוותים שלהם בדרך שבשגרה.

יפעת שאשא ביטון: חבל שמשרד הרווחה לא נמצאים אני מקווה שהם ייכנסו בדקות הקרובות כדי שאנחנו נוכל לשאול את השאלות ולוודא שאכן התכנית שמונחת על השולחן לפי ההצהרה שלהם היא אכן מה שאנחנו נדרשים לו מבחינת המענים כדי שנוכל להרגיש בטוחים ושקטים כשהילדים האלרגיים נמצאים במסגרת של מעונות היום.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נחכה שהם יגיעו, עד אז אני אפנה למשרד החינוך, איפה אתם בתוך התהליך הזה, מה התקדמתם מהדיון האחרון ומה קורה עם נאמני הבריאות.

<עירית ליבנה: קודם כל ענינו גם בכתב שהנושא של נאמני הבריאות עדיין לא אושר והדין ודברים יתקיים אבל אנחנו הולכים למספר חלופות.

<עירית ליבנה: קודם כל חוזר המנכ"ל המפורט שאושר ונכתב עם הסתדרות המורים, עם ארגוני, עם העמותות, עם יהל ועם עמותה נוספת שיושבת פה ומשרד הבריאות כמובן - - -

יפעת שאשא ביטון: חוזר מצויין, מגיע ישר כוח.

<עירית ליבנה: מצויין, עכשיו הוא בהטמעה, כתוב מצויין על דעת כולם, מנהלי המחוזות קיבלו אותו וקיבלו הנחיה להתחיל להטמיע אותו בשטח.

יפעת שאשא ביטון: מי עוקב אחרי ההטמעה?

<עירית ליבנה: מפקח בית ספר, מנהל מחוז.

<עירית ליבנה: ברמה עקרונית עכשיו אנחנו הולכים על בדיקה של הנושא כמו שכתוב בחוזר המנכ"ל צריך לקיים איזשהי הדרכה.

<עירית ליבנה: אז קודם כל מד"א פיתח את ההדרכה ודרך אגב, לשאלתך, חלק מההדרכה היא אינטראקטיבית ובנאדם, למשל עובדי ההוראה, יקבלו ויסתכלו על הנושא של הלמידה העיונית.

<עירית ליבנה: אנחנו חושבים שחבל לבזבז זמן, אפשר להזכיר אבל הלמידה העיונית מתוכנה צריכה להיות קודם כל לגבי עובדי הוראה, הם יצטרכו ללמוד את הצד העיוני, הם יצטרכו לתרגל את הצד המעשי.

<עירית ליבנה: אנחנו בודקים עכשיו אפשרות הרחבה של - - - שקיים לנו כבר בנושא של הכשרת עובדי הוראה בעזרה ראשונה ואנחנו נתלבש על המכרז הזה, נתקצב אותו ונתחיל לפעול במקביל ואנחנו סמוכים על ההחלטות של משרד הבריאות גם של מי רשאי, מה הכישורים הנדרשים כדי להעביר את ההכשרה.

<עירית ליבנה: כי משרד הבריאות הגדיר - - -

<הדר ירדני: איזו חברה היא.

<עירית ליבנה: או מה הכשירות המקצועית של אדם שיכול במהלך שמשרד הבריאות עושה מול המעונות אנחנו נסמכים על זה, אנחנו מגבשים עכשיו בכלל מדיניות משותפת עם מרכז שלטון המקומי גם והסתדרות המורים לראות איך אנחנו מצד אחד מטמיעים ונותנים הגנה מלאה ואנחנו לאט לאט משתחררים מהנושא של המלווה האישי בבתי ספר.

<עירית ליבנה: המוסד צריך להיות נקי מ...

<עירית ליבנה: וברגע שהוא נקי מזה אנחנו חושבים על איזשהו גורם שכן בשעת חירום יתן את אותו מענה במקביל לחוק של הזרקת האפיפן.

<עירית ליבנה: אנחנו דיי מתקדמים בנושא.

<עירית ליבנה: אנחנו רואים בתי ספר משולטים נורא יפה כי זה היה אבל עדיין עבודה גם נציגי ההורים, כי הבעיה היא לא תמיד הילדים, הבעיה היותר קשה זה ההענות של ההורים - - -

יפעת שאשא ביטון: ההורים צריכים להרגיש מספיק בטוחים וזה תלוי בנו - - -

<עירית ליבנה: ההורים האחרים.

יפעת שאשא ביטון: אה את מדברת על ההתגייסות שלה הורים האחרים, כן.

<עירית ליבנה: ההורים האלה כל אחד יהנהן.

<עירית ליבנה: ההורים האחרים כשאת נוגעת קצת באזור הנוחות ואת אומרת לא להביא גבינה בכריך לעשר אז מתוקף איזה חוק הגננת אמרה לי, השאלות האלה עוד מגיעות ואנחנו צריכים, וזה אנחנו עובדים עם הנהגות ההורים - - -

יפעת שאשא ביטון: כן, אבל דיברנו על כך שאנחנו נהיה חייבים לצאת לאיזשהו קמפיין כדי להעלות את זה למודעות הציבורית ושזה באמת יקבל התגייסות.

יפעת שאשא ביטון: אתם עובדים על תהליך של קמפיין ציבורי?

<עירית ליבנה: אנחנו בינתיים עוד מגבשים את החלופות ביחד עם משרד הבריאות עם פנייה משותפת גם ניסחתי עם ד"ר רובין איזשהו מהלך, כי השלטון המקומי הוא מאוד משמעותי פה למדיניות הזאת, להטמעה הזאת ולשינויים.

<עירית ליבנה: וככה אנחנו מתקדמים.

<עירית ליבנה: במקביל ההכשרות, תכנים, מיסוי, תודות לשתי העמותות שאני מצדיעה להן על הנכונות שלהן גם להיות חלק ובטח לעזור לנו לדחוף את זה.

יפעת שאשא ביטון: עירית אני רוצה רגע לשאול, זה נשמע מצויין מבחינת הכיוון שאליו אנחנו מבקשים להוביל.

יפעת שאשא ביטון: יש לנו לצורך העניין שבעה חודשים כדי להטמיע את העניין הזה בתוך המערכת כדי לייצר אצל ההורים את תחושת הביטחון שאנחנו באמת נותנים את המענים הנכונים ומבטיחים את ביטחונם ושלומם של הילדים האלרגיים בתוך המסגרת.

יפעת שאשא ביטון: כדי לגייס את ההורים בכלל כציבור ולהעלות את המודעות כדי שתהיה תמיכה גם משם דיברנו על זה שצריך שילוב של כולם.

יפעת שאשא ביטון: מי באמת, את אמרת לי מפקח בית ספר וזה, אבל אני רוצה לדעת מי באמת במשרד החינוך לוקח על עצמו לוודא שהדבר הזה אכן קורה.

<עירית ליבנה: קודם כל זה יצא מהמנכ"ל ומאתנו למנהלי המחוזות.

<עירית ליבנה: מנהל מחוז מול המפקחים שלו.

<עירית ליבנה: אנחנו עכשיו זה כמו מנטרה, אנחנו מתחילים בכל פורום, גם המנכ"ל, גם מנהלי המחוזות, זה מוזכר, זה ניתן - - -

יפעת שאשא ביטון: הם אמורים לדווח לכם?

<עירית ליבנה: עדיין לא קבענו מה - - - קודם כל, אני אומרת שוב, אנחנו עדיין מגבשים עם משרד הבריאות את המדיניות המשותפת הזאת של איך.

<עירית ליבנה: עם מד"א, דרך אגב, עם המוקד של מד"א, עם הנושא של הליווי.

<עירית ליבנה: דרך אגב זה הוזכר גם כי היה דיון על הדפיברולטורים ונתנו בדיוק את הדוגמה איך אנחנו עושים ומבטיחים את הסביבה.

<עירית ליבנה: זאת אומרת, זה יהיה לגבי כל הדברים.

<עירית ליבנה: אנחנו נכנסים לאיזשהו מהלך שמדבר על ביטחון של התלמידים, הילדים האלרגיים בפרט.

<עירית ליבנה: מה שאני רוצה להגיד לך זה שעשינו איזשהו מיפוי וראינו שיש בכ-400 בתי ספר בכלל יש בהם ילד אחד או יותר אלרגי.

<עירית ליבנה: זאת אומרת המיקוד שלנו יהיה הכשרה- - -

יפעת שאשא ביטון: בסדר, אבל יכול להיות שבשנה הבאה יהיו - - -

<עירית ליבנה: ברור, אבל ההכשרה עכשיו וההדרכה תתחיל קודם כל בבתי הספר שבהם - - - בדיוק עשינו את זה, אנחנו יודעים ממוקד לפי סמל מוסד איזה בית ספר, מי הוא וכו' וכו'.

<עירית ליבנה: בגני ילדים ההכשרה תלך על רמה יותר רשותית, זאת אומרת יבואו צוותים כדי שתווצרנה קבוצות ולא גננת וסייעת וכו', זה אנחנו בונים עכשיו, בדיוק בימים האלה.

יפעת שאשא ביטון: הבנתי.

יפעת שאשא ביטון: אני כן אבקש בסיכום שיבנה לוח זמנים.

יפעת שאשא ביטון: כי אנחנו יודעים שאם לוח גאנט שאנחנו יודעים לעבוד לפיו זה עלול להתפזר לנו ושחלילה לא נמצא את עצמנו בסוף שנה מול איזשהי שוקת שבורה שאנחנו לא עד הסוף יודעים מה קורה.

יפעת שאשא ביטון: זה גם חלק מהאחריות שלנו אבל אני חושבת שזה יעזור לנו גם מול התנגדויות ומתחים שקיימים שטבעי ולגיטמי שיהיו כי אנחנו מדברים באמת על ביטחון של ילדים אבל אנחנו חייבים את זה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו חייבים להיות בשליטה מלאה על התהליך כדי לעמוד בו בהצלחה.

יפעת שאשא ביטון: משרד הבריאות, ד"ר ירדני, את רוצה להתייחס לתהליך?

<הדר ירדני: קודם כל אני באמת רוצה לברך את כל השותפים כאן.

<הדר ירדני: אני חושבת שהיה פה תהליך יוצא דופן ומקצועיות והענות של כולם ובאמת רצון טוב לקדם את התהליך למרות שהיו נושאים מאוד קשים הגענו להסכמות ענייניות, מקצועיות אז אני חושבת שזה המקום גם להודות לכל השותפים.

<הדר ירדני: אני בהחלט מסכימה עם כל מה שעירית אמרה.

<הדר ירדני: אני חושבת שבגדול ההדרכה היא ברובה צריכה להיות הדרכה בלומדות או בעזרים אחרים שאפשר להשתמש בהם.

<הדר ירדני: תמיד צריך לזכור שגם במקומות שאין בהם ילד שכיום אנחנו יודעים שיש לו אלרגיה יש את הפעם הראשונה.

<הדר ירדני: אנחנו רואים את זה במעונות, במקרה זה במעונות יום שיקומיים שבהם אני יותר מחוברת אז אחת לתקופה אנחנו מקבלים הודעה ממעון שהילד פירכס לראשונה בחייו.

<הדר ירדני: ולכן המעון או הגן או הבית ספר צריך לדעת איך מטפלים במקרה חירום והנושא הזה צריך להיות חלק מההדרכה הרגילה כשהמטרה היא לזהות את הסימנים, לדעת מה אפשרויות הטיפול.

<הדר ירדני: צריך לזכור שמזרק אפיפן בגדול הוא כמו מזרק אטרופין, לא צריך איזשהי הכשרה מיוחדת בשביל להזריק אותו, השימוש הוא מאוד פשוט.

<הדר ירדני: חשוב התוכן התיאורטי, צריך לדעת - - -

יפעת שאשא ביטון: לא, וגם חשוב הביטחון שהם נותנים למטפלות.

יפעת שאשא ביטון: בגלל זה העניין האנושי, הליווי האנושי, חוץ מהסיפור של ללמוד את זה מבחינה עיונית, שאני מסכימה, יש דברים שאפשר לעשות דרך לומדות, אבל הקשר הבלתי אמצעי בין מי שבא להדריך את המטפלות ומחזק אותן ונותן להן את הביטחון ומסביר להן בעצם על כל המערך הזה, מוציא אותן רגע מהסטרס שחלילה הן יעשו משהו עם המזרק שעלול לגרום לאיזשהו נזק, אני חושבת שזה משהו שהוא מאוד חשוב בתהליך כי היום עיקר ההתנגדות נשענת על הסיפור הזה.

<הדר ירדני: נכון, ולכן זה צריך להיות חלק מיום הדרכה של מד"א או כל חברה אחרת שנותנת על טיפול במצבי חירום במוסדות הללו.

<הדר ירדני: זה צריך להיות חלק מובנה מההדרכה, מההכשרה שכולם ידעו כל מה שצריך לעשות.

<שמחה סחר: זה רק מדובר על מקומות מפוקחים?

יפעת שאשא ביטון: כרגע כן.

יפעת שאשא ביטון: לצערנו כי רב, מה ששוב לנצל את ההזדמנות שצריך לקדם את חוק הפיקוח על המעונות כמה שיותר מהר כדי שנוכל לתת מענה כזה באמת לכלל הילדים שנמצאים בגילאי לידה עד שלוש שנמצאים בתוך מסגרות.

יפעת שאשא ביטון: אני כן אומר שאני חושבת שאנחנו צריכים לפנות גם לארגונים הפרטיים.

יפעת שאשא ביטון: יש לנו את ארגון חיבה שלגמרי ישמח להיות חלק ושותף ולקבל את ההשתלמויות אפילו ברמה של לשלוח להם את הלומדה ולעדכן אותם בתהליך כדי שהם יאמצו אותו.

יפעת שאשא ביטון: וצריך לברך אותם על כך, זה לא מובן מאליו שגוף פרטי בא ואומר אנחנו רוצים להיות חלק, מוכנים לקחת את זה עלינו גם בלי שאנחנו מפוקחים.

יפעת שאשא ביטון: אם נצליח להגיע לעוד גורמים פרטיים, חבל, משרד הרווחה לא נמצא כאן, אבל אם אנחנו נצליח לעוד גורמים פרטיים שיסכימו לעשות את זה אני חושבת שאנחנו רק נרוויח.

<הדר ירדני: אם אני יכולה להוסיף עוד משפט אז אנחנו עושים עכשיו איזשהו תהליך אחר בנושא של איתור ילדים עם עיכוב התפתחותי ואנחנו בהחלט מתכוונים לפנות לכל המשפחתונים, לכל הגנים הפרטיים ואני חושבת ש- - - חייבת להעשות.

<הדר ירדני: אני חושבת שגם מי שיש לו משפחתון, כמו שאמרתי, הוא לא ידע שהילד יש לו אלרגייה, מחר תהיה לו פתאום אלרגייה, אני חושבת שצריכה להיות איזשהי חובה מוסרית לדעת מה עושים במצבי חירום.

<הדר ירדני: ודבר אחרון שאני רוצה להגיד לשלב זה שצריך להבין שכל מה שדיברנו עד עכשיו בנוי על כך שיהיו מזרקי אפיפן במוסדות.

<הדר ירדני: זאת אומרת, זה הבסיס.

<הדר ירדני: בלי שחתמנו את זה אז כל התכנית היפה הזו בעצם לא יכולה להתקיים.

יפעת שאשא ביטון: נכון.

יפעת שאשא ביטון: אז את אומרת שמשרד הבריאות בעצם ייצא בפנייה ובקריאה גם למשפחתונים ולמוסדות הפרטיים.

יפעת שאשא ביטון: מתי אתם מתכוונים לעשות את זה כדי שיהיה להם - - -

<הדר ירדני: ברגע שהכל יהיה מוכן, גמור ומאושר אז אנחנו נשתמש באותו חוזר בשביל באמת לפנות לכל - - -

יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת החוזר שבעצם יצא עכשיו, אני מנסה להבין - - -

<עירית ליבנה: לא, חוזר מנכ"ל שלנו זה אחד שמתואם וביחד גם לצהרונים, דרך אגב.

<עירית ליבנה: כל מסגרת שכן מפוקחת שאיזשהו גורם במדינה, ילד שאלרגי, זה בגן, בצהרון, בבית ספר או בטיול מטעם בית ספר או בכל מקום, זה אחד.

יפעת שאשא ביטון: אז למה שמחכים עכשיו בעצם זה ללומדות ולתהליך של ההכשרה?

<הדר ירדני: כן, כדי להמליץ להם להשתלב.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה.

<שמחה סחר: אני מהעמותה למען הילד בגיל הרך ורציתי לשאול את הד"ר, אם יש אפשרות, את אמרת על קמפיין ציבורי רחב לזיהוי לסימנים כי הרבה פעמים הורים צעירים לא יודעים, את אמרת שיש סימנים מזהים ומה אפשר לעשות מייד.

<שמחה סחר: אני חושבת שאפשר לעשות - - -

<הדר ירדני: אני אבדוק במשרד, אני לא יכולה לתת תשובה כרגע אבל אם יש - - -

יפעת שאשא ביטון: כתבתי את זה.

יפעת שאשא ביטון: מאה אחוז, תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: משרד הרווחה, חיכינו וציפינו.

<ורד כרמון: תודה, אני מתנצלת.

יפעת שאשא ביטון: אתם יצאתם היום בפרסום שמתאר את התכנית שדיברנו עליה כאן במסגרת הוועדה, של הכשרה, העלויות, מי מבצע.

יפעת שאשא ביטון: קודם כל חשוב לי לדעת האם באמת הקשר מבחינה מכרזית עם מד"א כבר נוצר ומתי יוצאים לדרך.

<ורד כרמון: אז ממה שמדווחים באגף ואני גם יודעת אז התכנית כבר כן - - - היא בעלות קודם כל של 1.3 מיליון ₪, היא תכנית תלת שנתית שאמורה להכנס לכל המערך של כל מעונות היום וכל המשפחתונים.

<ורד כרמון: כמו שכבר עשינו ביחד בוועדה ושוחחנו על זה ארוכות זה כל ההיבטים של הטיפול במקרה של התפרצות האלרגיה, גם בהיבטים של יצירת מעון נקי וגם המניעה והתאמת המזון.

<ורד כרמון: כל ההתקשרויות נעשו במכרז מהיר בפטור ובעצם יש את הקשר עם מד"א והיה גם שיתוף פעולה עם הארגונים של האלרגיות.

<ורד כרמון: כמובן בייעוץ אינטנסיבי כל הזמן של הצוות ממשרד הבריאות שעבדנו איתם ביחד.

<ורד כרמון: אני מוכרחה להגיד שזו הייתה באמת עבודה בשיתוף פעולה.

<ורד כרמון: אני מקווה - - - זה לא כל ה- - - סדרי העדיפויות הם כאלה: להתחיל מאותם מעונות שכרגע בשנה הזאת יש לנו כבר ילדים מוכרים, ידועים שמקבלים סייעת כדי באמת לאפשר את המהלך הזה בצורה יותר טובה אבל ככל שניתן יותר מהר זה להחיל את זה על כל המסגרות.

יפעת שאשא ביטון: והתקצוב מתייחס להחלה של זה על כל המסגרות ו- - -

<ורד כרמון: על כל המסגרות, כן.

<ורד כרמון: מדובר על מהלך של תכנית תלת שנתית שבמהלכה בכל המסגרות בכל הארץ יהיה את המהלך - - -

יפעת שאשא ביטון: רגע, זה אומר שרק בעוד שלוש שנים זה יכסה את כל המערכות?

<ורד כרמון: לא, מתחילים להכנס בכל המסגרות אבל יהיה איזשהו, הם לא פירטו את זה, אבל אני יכולה כן להגיד שהמהלך הוא שכל המסגרות, רובן גם קודם היו מקבלות כבר הדרכות מארגונים אחרים וכו', ההשלמה עד הקצה של הקצה מדובר על שלוש שנים - -

יפעת שאשא ביטון: הרבה זמן.

<ורד כרמון: מדובר על להתחיל מעכשיו, זה כבר התחילו בהרבה מסגרות בכל המעונות ובכל המסגרות שבהן כרגע יש ילדים לשנה הזו.

<ורד כרמון: לקראת שנת הלימודים הבאה שאז אנחנו גם מתעתדים להפסיק את הסייעות הפרטניות, סייעות השילוב, אז בעצם כמובן שכל המסגרות צריכות להיות מוכנות - - -

יפעת שאשא ביטון: זה בדיוק הסיפור, ששנה הבאה כולן צריכות להיות מכוסות מבחינת - - -

<ורד כרמון: זו ההתחייבות של המשרד.

יפעת שאשא ביטון: אז מה זה התלת שנתי?

<ורד כרמון: אני לא יודעת לענות לך על זה, אני אהיה כנה.

יפעת שאשא ביטון: אז אני מבקשת קודם כל לברר מה הסיפור של השלוש שנים, לוודא שבתחילת שנה הבאה, בעזרת השם, כל המערכות עברו הכשרה כי אחרת אנחנו עוד פעם עומדים מול שוקת שבורה של כאלה שלא ואז אולי צריך שם סייעות.

יפעת שאשא ביטון: כפי שנאמר, היום יש ילד במעון מסוים, מחר יש במעונות נוספים.

יפעת שאשא ביטון: דבר נוסף, אני רוצה להבין משהו לגבי הדינמיקה.

יפעת שאשא ביטון: הרי אי אפשר עכשיו להעביר הכשרה, אפילו לא שלוש שנים ואז להגיד, אוקיי, עשינו את שלנו.

יפעת שאשא ביטון: כי אנחנו יודעים גם דינם של מעונות שמטפלות מתחלפות, הצוות הוא דינמי שם.

יפעת שאשא ביטון: האם יש איזשהי תפיסה לגבי הכשרה של אשכולות, זאת אומרת רכזות בתוך המעונות, מנהלות מעונות.

יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת מישהו שיודע אחר כך גם להעביר את השרביט הלאה כשצריך אם וכאשר הוא עוזב כדי שהמידע הזה כל הזמן יישאר בתוך המערכת.

<ורד כרמון: הנושא הזה לא הסתיים כל הדיבור וכל הטיפול בנושא הזה אבל בהחלט הנקודות האלה נלקחו בחשבון.

<ורד כרמון: קודם כל בנושא הנהלים וההסכמים עם כל הארגונים אז בתחום של העזרה ראשונה זה נכנס מאוד מאוד חזק לקיים את זה מדיי שנה.

<ורד כרמון: אני חושבת שהנושא של אחריות של מנהלת מסגרת נדון כמי שאחראית להכניס כל אחד מאנשי הצוות כמו בעזרה ראשונה ובתחומים אחרים אבל עוד לא נכתב נוהל מאוד ברור בעניין הזה וזה גם כן נושא שהוא כרגע בטיפול, הוא לא נבנה.

יפעת שאשא ביטון: אז חשוב שיכתב.

יפעת שאשא ביטון: תוך כמה זמן לתחילת התהליך?

<ורד כרמון: כיוון שאני אחראית על הפלח של הרווחה אבל אני בהחלט בהמון שיחות שקיימנו וישיבות עם מנכ"ל המשרד זה מאוד ברור שזה צריך לרדת עד לאחרון העובדים בכך מסגרת ומסגרת שיהיה לו את הידע הזה כדי שיוכל להתערב בכל רגע נתון של מצב מסכן חיים.

<ורד כרמון: מדובר על זה בהחלט ואין איזשהי שום כוונה להוריד מהאחריות הזאת.

<ורד כרמון: אני חושבת שלא סתם היה פרסום כזה שהוא פותח את הבוקר וכו' כי אני חושבת שזה באמת איזשהו מהלך מאוד מרגש אפילו משמח שהגענו בעצם, דנו בו כמה שנים, ואני חושבת שזה איזשהו סוף של תהליך שיש עוד הרבה דרך אבל בכל זאת עשינו צעד מאוד משמעותי להבטיח את כל הילדים הקטנטנים במסגרות ולהדריך את כל הצוות.

יפעת שאשא ביטון: חד משמעית.

יפעת שאשא ביטון: יכלו לחכות קצת כדי שנוכל לקבל תשובות גם מהדברים האחרים, אבל אנחנו מקבלים באהבה ובברכה גם את מה שכבר יצא.

יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שזו התקדמות באמת משמעותית.

יפעת שאשא ביטון: עירית רצתה להתייחס.

<עירית ליבנה: רק עוד להוסיף ולהשלים כי גם אנחנו ציינו גם בחוזר המנכ"ל וגם בהתנהלות מול הצהרונים שמנהל המסגרת חייב לעדכן, לראות, בדיוק בגלל התחלופה שציינת, בית ספר זה פחות תחלופה אבל מסגרות של אחר הצהריים שמנהל מסגרת צריך ומחוייב להעביר ולעדכן ולדאוג לכך שאם יש תחלופה, זה בפירוש כתוב בשיתוף עם מרכז שלטון המקומי וזה כתוב אצלנו גם.

יפעת שאשא ביטון: תודה.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה.

<אורית בן יהודה: אני מנהלת אגף הרווחה בעיריית נס ציונה, אני כרגע נציגת השלטון המקומי, תכנס חברתי אסתי.

<אורית בן יהודה: לי ולורד יש קילומטרז' של בערך ארבע שנים בנושא אז קודם כל אני מברכת על ההישגים.

<אורית בן יהודה: אני רוצה לדעת ולהבין האם המשמעות של ההחלטה שמשרד הרווחה היום יצא שהרשות המקומית יוצאת מהנושא של סייעות שילוב במעונות יום שכן אם, אני לא רוצה פה לגזול את זמנה של הוועדה, אם היה לי זמן הייתי מתארת מה עובר עלינו כמנהלות אגפי רווחה כאשר לפתחנו מונח נושא של צרכים רפואיים כאשר לנו בנס ציונה היה לפני שלוש שנים 5 ילדים אלרגיים במעון אחד.

<אורית בן יהודה: ואני מציינת את זה כי הרבה אנשים לא ישנו בלילה, שאני בתור עובדת סוציאלית והצוות שלי צריכים להיות אחראים על משהו רפואי שאין לנו ידע, אין לי יכולת לפקח עליו.

<אורית בן יהודה: אנחנו באנו בבקשה למשרד הרווחה, תוציאו את זה מגבולות הגזרה שלנו שכן, אנחנו מאוד רוצים שיימצא מענה לילדים, לבנו להורים על ה- - -

יפעת שאשא ביטון: מה את מבקשת בעצם, שיישארו סייעות שלא - - -

<אורית בן יהודה: להבין ממשרד הרווחה האם האמירה היא שמתחילת השנה נושא של סייעות שילוב יצא מאחריות הרשות לילדים אלרגיים בלבד, ייצא ממערך השלטון המקומי והרשויות המקומיות והרווחה.

<רות דיין מדר: הן לא רוצות לפתוח תיק של רווחה לילד שהוא אלרגי - - -

<אורית בן יהודה: זה לא תיק כי אני - - -

יפעת שאשא ביטון: הבנו, הייתה פה אסתי גם, הציגה את הדברים.

יפעת שאשא ביטון: ראשית, אני לא ממהרת שלא יהיו סייעות מהטעם הפשוט שאנחנו נרצה לראות שאכן התכנית היפה, החשובה והטובה הזו יוצאת לפועל ואנחנו מגיעים לתחילת השנה כשלכל המעונות יש מענה מבחינת הכשרה והתאמת המעון לפי כל מה שאנחנו דיברנו.

יפעת שאשא ביטון: רק אז אנחנו נגיד אם אנחנו נלחמים או לא נלחמים על סייעות.

יפעת שאשא ביטון: אם נעמוד בתכנית אז ברור שלשם אנחנו מכוונים וזה הפתרון הנכון, אם לא אז אנחנו בהתאם נתייחס.

יפעת שאשא ביטון: ברגע שיש לנו מענים אחרים שאנחנו יודעים שהם גם טובים יותר מהמענה של הסייעת היום אז אין שאלה שהנושא של הסייעת מתייתר למעט מקרים מאוד מאוד חריגים שהם מקרי קצה שאנחנו יודעים שהם יכולים להיות בכל אחת מהמערכות אבל זה באמת משהו מאוד נקודתי ולא משהו שהוא מערכתי כפי שקיים היום.

יפעת שאשא ביטון: בסדר?

<אורית בן יהודה: לא כל כך.

יפעת שאשא ביטון: מה לא?

<אורית בן יהודה: אני שואלת שאלה אמיתית - איך אני יכולה לשבת במשרד ולפקח על עבודה של סייעת שילוב?

<אורית בן יהודה: אין לי את היכולת לעשות את זה.

<אורית בן יהודה: מבקשים ממני כיום, אני אומרת את זה ברמה הצהרתית, לבקש משהו שאין לי יכולת מקצועית לעשות - - -

יפעת שאשא ביטון: עשיתם את זה עד היום נכון?

יפעת שאשא ביטון: וזה עקום גם ככה, אנחנו יודעים הרי, לא היינו יושבים כאן מדיי חודש אם הכל היה יופי.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו יושבים כאן כי ברור לנו שמה שיש היום בתוך המערכת הוא לא המענה שהילדים האלה צריכים, הוא גם לא מבטיח את שלומם וביטחונם, הוא נותן שקט מסויים להורים והרעיון הוא לגבש תכנית אמיתית כדי לשמור על הילדים הללו.

יפעת שאשא ביטון: אז זו הסיבה שאנחנו כאן, אני מקווה שבאמת נשלים את המהלך וזה יוציא אתכם מהתמונה בהיבט הזה.

<ורד כרמון: אני רק אוסיף משפט אחד אז באמת זה לא עונה לך בדיוק אורית אבל זה קצת.

<ורד כרמון: אנחנו ממשיכים עם המהלך עד סוף שנת הלימודים ואנחנו יודעים שהפתרון לשעתיים הוא לא הפתרון האידיאלי אבל מאמינים שנקיטת כל הפעולות, כמו שאמרה חברת הכנסת, לביצוע ההכשרות, יצירת מעונות נקיים מאלרגניים לא תפתור לחלוטין אבל היקף הבעיה יהיה נמוך הרבה יותר.

<ורד כרמון: בהמלצות הוועדה הבין משרדית עם משרד הבריאות אז גם הכיוון של ההמלצה המסתמן הוא יותר כיוון לפחות מענה פרטני פר ילד, הוא הרבה יותר לכיוון של מענה מסגרתי.

<ורד כרמון: אין לנו עוד את הנוסחה המדוייקת אבל למשל אם בכיתה של תינוקות יש שלושה תינוקות אלרגיים לחלב או אחד זה סוג אחר של התערבות ואז המענים שאנחנו חושבים עליהם כמתאימים יותר הם מענים מסגרתיים מותאמי צורך והתארגנות ולא - - -

יפעת שאשא ביטון: ולא באופן אוטומטי כמו היום שזה מאוד שבלוני ו- - -

<ורד כרמון: אנחנו יורדים מהכיוון הזה של המענה יחידני ואז - - -

<אורית בן יהודה: אין לנו בעיה רק לא דרכנו, אנחנו מבקשים את זה לא דרכנו כי אין לנו את הכלים ואת היכולת - - -

יפעת שאשא ביטון: כשנגיע לרגע תתקבל ההחלטה, כרגע זה חונה אצלכם, יש למשרד הרווחה אחריות לספק את המענה הזה עד שיוחלט אחרת.

יפעת שאשא ביטון: מישהו נוסף רוצה להתייחס לפתרונות שניתנו פה?

יפעת שאשא ביטון: המועצה לשלום הילד בבקשה.

<רחלי הכהן: רק ממש - - - ויכול להיות שורד אמרה את זה, אבל אני רוצה להזכיר שלמרות הכל יהיו ילדים עם כל הפתרונות שיצטרכו את הפתרונות הפרטניים ואנחנו לא יכולים לשכוח את זה גם בתקצוב וכל שאר הדברים.

<ורד כרמון: נכון.

<ורד כרמון: רק ההבדל הוא שזה לא יחידני וזה יהיה יותר סביב המסגרות.

יפעת שאשא ביטון: זה יהיה מותאם, כמו שאמרנו, באמת מקרי קצה בצורה ממוקדת.

<רות דיין מדר: בקשה של מרכז השלטון המקומי שזה יועבר ישירות למעונות ולא יעבור דרך מחלקת הרווחה כי מחלקת הרווחה לא רלוונטית לעניין.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נבקש ממשרד הרווחה משום ששני האגפים חונים במשרד העבודה והרווחה כרגע, אנחנו נבקש ממשרד הרווחה לשקול את העניין של עבודה אל מול המעונות או אגף המעונות ולא דרך העובדים הסוציאלים.

יפעת שאשא ביטון: אסתי, משהו להוסיף על הדברים?

<אסתי אשל: לא, אני קודם כל מברכת על הפתרונות האחרים שיש.

<אסתי אשל: אני רוצה רק לחדד את הנקודה, גם מבחינת ההורים עצמם כשהם לא שייכים לרווחה, ולי יש חמשה כאלו, שהם לא אוכלוסיית רווחה וכשהם מגיעים אלינו זה פשוט גם עוול למשפחות עצמן.

<אסתי אשל: מעבר לזה שגם זה לא תפקידנו ואנחנו לא צינור להעברת - - -

יפעת שאשא ביטון: כן את זה שמענו, תחדשי לנו מה שלא שמענו.

<אסתי אשל: אני מקווה שבספט

<אסתי אשל: מבר אנחנו נוכל - - -

<אורית בן יהודה: אנחנו מבקשים ממשרד הרווחה לזרז את התהליכים כי אנחנו רוצים גם לישון בלילה, אני לא ישנתי שנה בלילה.

יפעת שאשא ביטון: את אומרת שמישהו אחר לא ישן.

<אורית בן יהודה: לא, אני לא ישנה על הדברים שאני אחראית עליהם וזה חלק מתפקידי, אבל לא על דברים שאני לא יכולה להיות אחראית עליהם, תבינו גם את זה.

יפעת שאשא ביטון: מאה אחוז, תודה.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה.

<ריקי רוזמרין: שלום לכולם, אני מבינה שיש איזשהי התרגשות מאוד גדולה מהעניין של ההדרכות.

<ריקי רוזמרין: אני כנציגת נעמ"ת יכולה לומר שאנחנו בכל קורס עזרה ראשונה שיש, אחת לשנתיים, לכל העובדות שלנו אנחנו הכנסנו כבר בעבר זה רץ העניין של גם התנהלות עם ילדים אלרגיים.

<ריקי רוזמרין: אנחנו גם נעזרים כמובן בעמותת יהל.

<ריקי רוזמרין: ואני בוודאי תמיד שמחה על הדרכה שהיא הדרכה נוספת וממוקדת.

<ריקי רוזמרין: יש לי סימן שאלה גדול לגבי השלוש שעות אם זה המענה המלא אבל צריך להכנס לעובי הקורה.

<ריקי רוזמרין: יש פה כמה שאלות שאני לא מצליחה להבין איפה - - - דבר ראשון, העניין של החזקת מזרק אפיפן.

<ריקי רוזמרין: אנחנו דנו בפעמים הקודמות שמזרק אפיפן יהיה בכל תיק של עזרה ראשונה ומעון, אני אשמח לדעת מה קורה עם ההחלטה הזאת.

יפעת שאשא ביטון: יש חוק שהוא בהכנה לקריאה שנייה-שלישית.

<ריקי רוזמרין: אוקיי.

<ריקי רוזמרין: ומי מממן את מזרקי האפיפן, מי עוקב אחרי התפוגה שלו כי אני מבינה שזה תוך חצי שנה - - -

<קריאה: לא, כל שנתיים.

<הדר ירדני: מי שעוקב אחרי תיק עזרה ראשונה יעקוב גם אחרי המזרק.

<ריקי רוזמרין: אני רוצה לדעת בעיקר מה המימון, מי מממן את המזרקים האלה ושזה לא ייפול על מעונות היום כי אני חושבת שזה - - -

יפעת שאשא ביטון: כמה עולה מזרק?

<קריאה: 250 ₪ פעם בשנתיים.

<קריאה: אפשר להוסיף 5 ₪ לכל הורה - - -

<קריאה: צריך שניים בכל מעון, אחד לילד ואחד - - -

<קריאה: בבתי ספר יש אחד עם הילד, אחד - - -

<הדר ירדני: צריך לקנות אחד פעם בשנתיים, 250 ₪, אני חושבת שאפשר, העלות היא להוריד עוד איזה סופגניה או - - -

יפעת שאשא ביטון: שמים את זה אל מול מה שצריך להתמודד אם חלילה ילד מקבל התקף ואין מענה אני בטוחה שזה - - -

<ריקי רוזמרין: אני לגמרי בעד המענה אני רק רוצה לדעת מי מממן את המענה הזה.

<ריקי רוזמרין: זה משהו, דרך אגב, שאני העלתי אותו בפעמים הקודמות את הצורך להכניס מזרק אפיפן בכל מעון.

יפעת שאשא ביטון: מי מממן את זה?

<שמרית גיטלין שקד: לדעתי המחזיק.

<שמרית גיטלין שקד: זה ייקבע בוועדת העבודה וככל שיש להם הערות לזה אני חושבת שהמקום הוא להגיד את זה כשמכינים את החוק שם.

<ריקי רוזמרין: זה חלק מהדברים שדנו בהם ואני חושבת שזו חבילה אחת שלמה כל העניין של ההתמודדות עם ילדים אלרגיים בתוך מעונות היום.

<ריקי רוזמרין: הדבר הנוסף, מקרה קצה, כשאת מדברת על מקרה קצה אני שוב רוצה להבין ולקבל מענה לגבי ילדים שהם מולטי אלרגיים כי זה לא משהו שאנחנו יכולים לנפות מעון מארבעה או חמשה או שלושה מרכיבים של אלרגיים ויש לנו כאלה, וכשיש לנו כאלה אנחנו צריכים להתייחס לזה בהתאם - - -

יפעת שאשא ביטון: דיברנו על זה, התייחסתי לזה לפני רגע.

<קריאה: זה אותה תשובה.

<ריקי רוזמרין: לגבי מה שאמרת עם החלב עם התינוקות, זאת אומרת אמרת משהו שלי לפחות היה נשמע מאוד כללי, אני לא הבנתי מה באמת הפתרון.

<ריקי רוזמרין: מה הפתרון אם יש תינוק בכיתת תינוקות אלרגי לחלב, מה הפתרון אם יש שלושה תינוקות, אני שמעתי משהו שהוא מאוד - - -

<ורד כרמון: הפתרון הוא באמת לא סתם נשמע קצת כללי כי זה באמת עדיין ברמת גיבוש וזה לא משהו מוגמר שאני יכולה לשים אותו על השולחן.

<ורד כרמון: אבל הכיוון הוא, אמרתי, לא מענה יחידני, אלא במקרים של מספר תינוקות אלרגיים לחלב או מולטי אלרגיה שאלה המקרים שעל סמך הוועדה של הרופאים נתנו עד היום רק להם את המענה - אלה המקרים שישקלו במשקל של כיתה.

<ורד כרמון: זה יכול להיות כיתת תינוקות או מולטי אלרגייה בכיתת פעוטות.

<ורד כרמון: ושם ייבחן איזה מענה קבוצתי צריך לתת כדי שהכיתה תוכל - - -

<קריאה: סייעת מתגברת לכיתה?

<ורד כרמון: אני לא השתמשתי במילה סייעת.

<ורד כרמון: אמרתי איזה תגבור כיתתי צריך להיות במקומות שבהם העומס על הצוות של המטפלות הוא יותר גדול מאשר במקומות אחרים.

<ורד כרמון: אני חושבת שבמשרד החינוך זה כיוון מאוד דומה וגם משרד הבריאות ומהלמידה בעולם אני חושבת שאלה הכיוונים שאליהם מדברים ואם ניזכר שנתיים אחורה אלה גם הכיוונים שדיברנו עליהם בתחילת הדיונים.

<ריקי רוזמרין: קודם כל אני חושבת שלא דומה משרד החינוך לילדים שהם מחזיקים - - -

יפעת שאשא ביטון: ברור, אבל בואו לא נבנה את הדיון מחדש, בואו נתקדם בדיון, אנחנו בדיון השישי, שביעי אם לא יותר מזה.

<ריקי רוזמרין: נכון, ואני לא שומעת את הפתרונות.

<ריקי רוזמרין: הפתרון היחיד שאני שמעתי עד עכשיו זה העניין של ההדרכה.

<ריקי רוזמרין: אני מעבר לזה לא שמעתי פתרון לא לילדים מולטי אלרגיים ולא לילדים - - -

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לומר פה משהו, ואני מודה שהתחושה שלי קצת קשה כאילו נולדנו היום והתחלנו את הדיון מחדש, ואנחנו לא.

יפעת שאשא ביטון: ואת היית שותפה בכל הדיונים אני אפילו זוכרת בכל פעם איפה ישבת, גם כשהיינו באולם הגדול.

יפעת שאשא ביטון: ופרגנו לנעמ"ת על זה שמכל הארגונים הם מקפידים ומגיעים ושותפים אז צריך גם להגיד את הדברים הטובים.

יפעת שאשא ביטון: אבל אנחנו דיברנו על כך שברגע שיש מענה מערכתי שצוות יודע לטפל ולהתמודד גם מבחינת מניעה כשאנחנו יודעים, וציינת את זה, שחלב קצת קשה למנוע בגלל שיש פליטות וזו בעצם קונסטלציה אחרת ודורש איזשהי מחשבה אז פעם אחת אנחנו נדרוש את הסידור הזה ממשרד הרווחה אבל פעם שנייה בואו נגיד את האמת: גם כשהייתה סייעת לשעתיים, מה קרה בשעות האחרות - התמודד הצוות.

יפעת שאשא ביטון: זה לא שהילד הפסיק לפלוט, אני רק רוצה לחדד את זה שאנחנו מנסים עכשיו להכנס למקומות של למה לא להיות רגע באיזשהו פתרון מערכתי שאני בטוחה, לפחות כל עוד שאני כן, שהוא רק ילך וישתכלל כי אנחנו נלמד ממה שקורה בשטח, אנחנו נתכנס פה.

יפעת שאשא ביטון: זה לא אומר שאנחנו לא מתכנסים פה עוד חודש-חודש וחצי, אני מראש רגע מורידה את הפנטזיה הזו מכם, אנחנו נמשיך להתכנס כאן בצורה עקבית גם אחרי שאנחנו נשלים את ההדרכות והכל כדי לראות שהדברים באמת מוטמעים בשטח ולראות שאנחנו באמת מקבלים את מה שאנחנו רוצים ואם צריך להוסיף משהו או לשנות משהו אז אנחנו נעשה את ההתאמות הנדרשות, אנחנו לא הולכים הבייתה וסיימנו.

יפעת שאשא ביטון: אז בואו רגע נהייה קשובים, אם יש משהו על כל מה שהוצג כאן שאתם רוצים להוסיף בשמחה רבה.

יפעת שאשא ביטון: אבל לא נפתח עוד פעם את כל המורכבויות כי אנחנו יודעים מה הן, אנחנו על בסיסן יושבים כאן.

<אסתי אשל: בעולם יש - - -

<ריקי רוזמרין: חמשה תינוקות - - - 11 פעוטות ואין מטפלת - - - כשאנחנו משווים את עצמנו לעולם אנחנו צריכים להבין מה קורה בעולם ומה קורה פה.

יפעת שאשא ביטון: לא, אבל פה בהקשר הזה אנחנו נצטרך שוב לקדם את חוק הפיקוח על המעונות ששם יש כבר את ההתייחסות - - - וזה צריך לצאת בקול זעקה, באמת אני מנצלת את ההזדמנות ובמחילה, נכון שאני גם יו"ר הוועדה וגם ממקדמי החוק יחד עם חבר הכנסת מרגי אבל אנחנו צריכים לצאת בקול זעקה ולא להרפות שהחוק הזה חייב להתקדם במהרה בימינו.

יפעת שאשא ביטון: אם אנחנו באמת רוצים לפתור, אגב, גם את הסוגיות האחרות שעליהן אנחנו מתכנסים.

<ריקי רוזמרין: אין ספק.

<ריקי רוזמרין: אני בכל זאת רוצה רק לומר שכרגע, זה שאנחנו דנים פה שש-שבע פעמים מדיי חודש בחודשו מבחינתי כל עוד מצב המעונות ותקינת המעונות הוא כפי שהוא היום אני מרגישה שהמענה שניתן למעונות הוא לא מענה מספיק מתאים - - -

יפעת שאשא ביטון: נחזיר לשעתיים ושהילדים יופקרו בכל השש שעות האחרות?

<ריקי רוזמרין: אופציה בפעוטות ובבוגרים- - -

יפעת שאשא ביטון: ממש לא.

<ריקי רוזמרין: את יודעת - - -

יפעת שאשא ביטון: איזה אופציה שילדים יקבלו מענה שעתיים ואחר כך אלוהים גדול.

<קריאה: זה מענה שקרי זה לא מענה אמיתי.

<ריקי רוזמרין: אבל אנחנו התכנסנו פה כי ידענו שזאת לא אופציה.

יפעת שאשא ביטון: נכון.

<ריקי רוזמרין: אז השאלה היא מה אנחנו מקבלים - - -

יפעת שאשא ביטון: מענה של הכשרה של מטפלות שיודעות להתמודד, שיודעות לנקות מעון מהאלרגנים, שיודעות לתת מענה במקרה של התקף.

יפעת שאשא ביטון: כל הדברים האלה אמורים לסייע בידינו פעם אחת למניעה ופעם שנייה לטיפול, זה הסיפור.

<ריקי רוזמרין: אני רוצה לדעת מה זה לנקות מעונות מאלרגנים - - -

יפעת שאשא ביטון: זה יהיה בתהליך ההכשרה - - - חבר הכנסת דב חנין, קודם כל מחילה, לא ראיתי שנכנסת אז גם לא יכלתי להתייחס.

דב חנין: הדיון כל כך מעניין שאת לא צריכה לשים לב דווקא אליי.

<קריאה: אתה החבר כנסת היחיד חוץ ממנה שמגיע.

יפעת שאשא ביטון: נעמ"ת, אנחנו תיכף נתייחס לזה ואנחנו ניתן גם לקרן רגע לדבר.

יפעת שאשא ביטון: אבל קודם כל חבר הכנסת דב חנין בבקשה.

דב חנין: תודה לך גברתי היושבת ראש, ותודה לכן כולכן וכולכם שהגעתם לדיון הזה.

דב חנין: אני לא מכיר את הנושא הזה מתוך היכרות אישית אבל אני כן מכיר אותו מתוך פניות ציבור.

דב חנין: ואני רוצה לומר לכם מפניות הציבור שאני מקבל של הורים אני מבין איזו מציאות מסובכת, מורכבת והייתי לפעמים אומר אפילו בלתי אפשרית.

דב חנין: אנשים צריכים להתמודד איתה, לא רק של חרדות אלא של אופרציה מאוד מורכבת ומסובכת.

דב חנין: אז קודם כל גברתי היושבת ראש אני מאוד מעריך את המסירות שלך לנושא הזה ואת העובדה שהוועדה הזו עושה עבודה ואני רוצה להגיד לך, בשמם של אותם הורים, שאני לא יודע אם הם פונים גם אלייך אולי במקרה - - -

יפעת שאשא ביטון: אתה יכול רק לתאר לעצמך.

דב חנין: אני בטוח שאלייך פונים גם רבים אבל אני יכול להגיד לך מצידם של אלה שלא פנו אלייך אלא פנו אליי שהעבודה שלך מאוד מוערכת והעבודה של הוועדה הזו מאוד מוערכת ואני חושב שזו דוגמה של עבודה פרלמנטרית מאוד מאוד חשובה ומאוד תורמת.

דב חנין: ברמת העיקרון אני מאוד תומך במעבר מטיפול יחידני לטיפול מערכתי.

דב חנין: בסופו של דבר אנחנו לא נוכל לתת פתרון לזה שילד יסתובב כל היום עם סייעת בכל מקום, זה לא יעבוד, זה אולי לפעמים מסייע לגננת שתהיה לה עוד אישה שתעזור שם אבל זה לא באמת פתרון לטיפול בילד.

דב חנין: לכן המעבר הזה הוא מעבר מאוד חשוב, הוא מאוד נכון, הוא צריך להתרחש, אגב, בכל החוליות של מערכת החינוך, אנחנו מדברים היום בדגש על מעונות אבל לא פחות חשוב לחשוב על גני ילדים, על בתי ספר.

דב חנין: אני למשל שמעתי על ילדים, שוב אני לא מומחה רפואי, אבל זה נשמע, לפחות ההורים מאוד מודאגים, מצב כזה שבו ילד שהוא רגיש מאוד יכול להפגע מזה שלידו ילד אחר אוכל במבה.

דב חנין: זה משהו שאתם אולי כולכם מכירים את זה, אותי זה הימם כי אני יודע איך ילדים אוכלים במבה, אני יודע איך הילדים שלי אכלו במבה וזו מציאות יום יומית של ילדים.

דב חנין: אז לכן איך אנחנו מעבירים את כל המערכות האלה ממעונות היום, גני הילדים, בתי הספר למצב של מקומות בטוחים לילדים אלרגיים זו משימה מאוד מאוד חשובה.

דב חנין: אני אגב תומך מאוד בחוק הפיקוח שגברתי מקדמת אבל אנחנו צריכים לחשוב לא רק על המעונות אלא באמת גם על - - -

יפעת שאשא ביטון: אנחנו פתחנו את הדיון עם משרד החינוך כי משרד הרווחה התעכב קצת.

יפעת שאשא ביטון: פתחנו עם משרד החינוך אז משרד החינוך הוציא חוזר לגבי הנושא של ילדים אלרגיים.

יפעת שאשא ביטון: אגב, לא רק במערכות החינוך אלא גם בצהרונים שזה כביכול מסגרת לא פורמלית.

יפעת שאשא ביטון: רק שתדע שהנושא הזה במערכת החינוך גם כן מטופל, גם בהיבט של לנקות את המסגרות מהאלרגנים שפה דיברנו גם על העניין של שיתוף פעולה מהורים לילדים שהם לא אלרגיים כי אנחנו צריכים גם אותם בתוך המערכה הזו.

יפעת שאשא ביטון: אתה יודע, הם לא בשמחה מוותרים על הסנדוויץ' עם הגבינה או עם החמאת בוטנים של הילדים שלהם ואין שאלה שהם צריכים להיות חלק ממערך הטיפול.

יפעת שאשא ביטון: אז שם אנחנו נחכה פשוט ללוחות זמנים מבחינת ההכשרה וההטמעה בתוך בתי הספר אבל יש תכנית של איך זה צריך להראות.

דב חנין: אני תומך במהלך הזה, אני רק אומר שכשעושים אותו צריך לשים לב לשתי קומות של פעילות: קומה אחת היא הקומה של התורה, של התיאוריה.

דב חנין: צריכה להיות לנו תורה מאוד מסודרת מה צריך לעשות, מאוד מאוד ברורה ומאוד מסודרת, גברתי העלתה את השאלה הזו, מה אנחנו עושים, מה נכון לעשות.

דב חנין: אני למשל, יטילו עליי את המשימה הזו, אני באמת לא יודע איך להתחיל אפילו.

דב חנין: ולכן גורמי המקצוע צריכים לגבש תורה מאוד מסודרת.

דב חנין: אבל צריך גם להבין שהקומה הראשונה הזו של התורה כשלעצמה לא תספיק לנו כי את התורה הזו צריך לתרגם למעשה.

דב חנין: אם לא נתרגם אותה בצורה מספיק טובה למעשה אנחנו עלולים להגיע למצבים מאוד מסוכנים ברגע ששכבת ההגנה היחידנית יורדת מהילד.

דב חנין: ואז אנחנו עלולים להגיע לקטסטרופות.

דב חנין: בעולם המעשה כולנו יודעים איך המערכת נראית, איזה עומס יש על המטפלים, איך נראים בפועל המעונות, איך נראים גני הילדים, מה קורה בבתי הספר.

דב חנין: בקיצור יש פה איזשהי חשיבה שצריכה להעשות בצורה מאוד מדוייקת כדי שלא במסגרת ההשקפה התיאורטית הנכונה שצריך טיפול מערכתי נגרום בסופו של דבר לילדים מצבי סיכון שאף אחד לא רוצה באמת לקחת על עצמו.

דב חנין: שאלה נוספת שצריכה להטריד אותנו מאוד היא שאלת המעבר.

דב חנין: המערכת צריכה לעבור לעולם אחר, לעולם בטוח וכדומה אבל עד אז, מה עושים עד אז, ואיך מתמודדים עד אז.

דב חנין: אז הנה בעיה למשל שהורים נתקלים איתה: כבר קיבלו סייעת לגן או למעון אבל לצהרון באים ואומרים להם, אם אתם דרשתם סייעת לגן אז זה אומר שהילד שלכם לא יכול להסתדר לבד בלי פיקוח, אנחנו לא מוכנים לקבל אותו לצהרון בלי שתספקו סייעת.

דב חנין: הורים שמצבם הכלכלי לא טוב, פתאום מוטל עליהם נטל, אני אפילו שמעתי על מקרים שבהם ההורים עצמם אמרו, אתם יודעים מה, אז ביקשו מהרופא, תוציא לנו מכתב שלא צריך סייעת כדי שהם לא יצטרכו לעמוד בפני נטל כלכלי שהם לא מסוגלים לעמוד בו.

דב חנין: אני יודע שיש איזשהו פסק דין מהתקופה האחרונה של בית המשפט העליון, שקודם כל אני מברך על פסק הדין הזה, שאומר שגם אסור לא לקבל לצהרונים ילדים סובלים מאלרגייה וזה חשוב מאוד וגם שאסור להטיל את הנטל הכלכלי על ההורים.

דב חנין: אז זה צעד מאוד גדול וחשוב בכיוון ואני מברך את ארגון יהל, זה אתם, אז אתם ראויים להמון המון ברכות על הפעילות והעבודה שלכם בתחום הזה וההישג הזה של פסק הדין.

דב חנין: אבל צריך לוודא שההחלטה הזאת לא נשארת כמו הרבה פסקי דין נהדרים של בית המשפט העליון בספר פסקי הדין אלא מתורגמת למציאות.

דב חנין: נקודה אחרונה ששוב אני נתקל בה מפניות ציבור שאני מקבלת היא שהורים לילדים עם אלרגיות לא מכירים את חבילת הזכויות הקיימת.

דב חנין: אין מיצוי זכויות.

דב חנין: למשל, דבר מאוד פשוט אבל שהוא קצת קשה לחשיבה טנטטיבית: ילד עם אלרגיה בסופו של דבר אם זו אלרגייה קשה זו סוג של נכות, אבל ההורים לא תמיד רואים את הדברים ולא תמיד מתרגמים את המנגנונים שקיימים במקומות אחרים למישור שלהם.

דב חנין: אני חושב שצריך, גברתי היושבת ראש, לקבוע איזשהו מקום אחד, אני לא יודע אם זה צריך להיות במשרד החינוך או משרד הבריאות, איזשהו מקום אחד שיהיה הכתובת להורים לילדים עם אלרגיות כדי שבאמת מהמקום הזה הם יוכלו לקבל חבילה של אמצעים וכלים שעומדים לרשותם, ההתמודדות שלהם ממילא היא מורכבת מאוד, מסובכת מאוד ומה שהמדינה נותנת צריך באמת להנתן במעשה ולא רק בדיבורים.

דב חנין: אני ממש מתנצל שאני צריך ללכת לדיון בוועדה לביקורת המדינה על נושא שאני יזמתי כי הנושא הזה באמת מאוד ראוי וישר כוח לכולכם שעוסקים במלאכה הזו.

דב חנין: תודה לך.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה חבר הכנסת דב חנין.

יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שמכאן נעבור לעמותת יהל, בבקשה עמותת יהל.

<מאיה ניר אליעז: קודם כל תודה רבה חבר הכנסת, כל מילה בסלע, ממש אי אפשר היה לנסח מדוייק יותר מבחינתנו.

<מאיה ניר אליעז: אני רוצה להעלות מספר נקודות בזריזות.

<מאיה ניר אליעז: קודם כל נושא משרד החינוך שדווקא יותר בקצרה כי חוזר המנכ"ל הוא מעולה לדעתנו.

<מאיה ניר אליעז: באמת הנושא של לא רק הטמעה אלא של בקרה, נראה לנו שבמוסד כל כך גדול שכל כך מורכב באמת לעשות חשיבה מעמיקה, כל מקרה לגופו, כל סוג אלרגיה, כל ילד עם מה מתמודדים, גודל המקום, המבנה אפילו.

<מאיה ניר אליעז: אני חושבת שמשרד החינוך צריך לקחת בחשבון את האפשרות שתהיה איזשהי מערכת של בקרה קבועה בנושא הזה שרצה במקביל.

<מאיה ניר אליעז: אנחנו מוציאים את הסייעות ואנחנו במקום זה מתקצבים מקום של בקרה קבועה, אנשי מקצוע שיודעים להכנס ויודעים לעשות חשיבה משותפת עם בתי הספר, עם המפקחות.

<מאיה ניר אליעז: כי יש המון המון מקרים שהם שונים, זה לא משהו שהוא גורף.

<מאיה ניר אליעז: כמובן לוודא שכל צוותי ההוראה, למידה עוברים את ההדרכה.

<מאיה ניר אליעז: בנושא של המעונות אני רוצה שוב לחדד את זה שאנחנו עדיין לא שומעים לגבי הנושא של המולטי אלרגיים והחלב.

<מאיה ניר אליעז: גם במסמך הרשמי שהוציא משרד הבריאות שהגיע אלינו וישבנו ביחד בהרבה מקומות לא ניתן מענה שהוא מספק מבחינתנו כרגע.

<מאיה ניר אליעז: אנחנו חושבים שזה נכון לחשוב מערכתי, מסגרתי, לא צריך אדם שמוצמד.

<מאיה ניר אליעז: אבל זה כתוב עדיין ומנוסח בדרך כזו שיש אפשרות כזאת ויש את אפשרות אחרת.

<מאיה ניר אליעז: זה לא מניח את הדעת, זה צריך להיות ברור, זה צריך להיות כתוב הכי מפורש שיש שחייב להיות מענה ספציפי לתינוקות אלרגיים לחלב.

יפעת שאשא ביטון: בהחלט.

<מאיה ניר אליעז: נושא נוסף שרציתי להעלות - לוודא באמת את הנושא שבמקומות שיש אלרגיים שזה כל הזמן יכול להשתנות שיש את הפונקציה הזאת שבודקת בזמן אמת שהם הראשונים שמקבלים כי בכל יום יכול להיות מקום כזה.

<מאיה ניר אליעז: שוב, צריך לדעת לאן לפנות, זה צריך להיות מאוד מאוד מוסדר ומאוד ברור.

<מאיה ניר אליעז: וחשיבה, דיברנו על לפרסם ככה ולעשות משהו שהוא גורף ארצי באמת כבר עכשיו צריך להתחיל לטפטף לקהל הרחב את הנושא הזה.

<מאיה ניר אליעז: כבר עכשיו לפני שנכנסים ומגיעים לראשון לספטמבר, זה הילדים, זה ההורים, אני את נושא ההתנכלויות של בתי הספר, מוכר היטב.

<מאיה ניר אליעז: הגיע אלינו בחודש האחרון מספר מקרים של התנכלויות של ילדים בגילאי העשרה שממש במודע באים ופועלים כנגד.

<מאיה ניר אליעז: חייב להיות משהו מערכתי מאוד מאוד גדול.

<מאיה ניר אליעז: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לכם, על כל הדרך, על כל השותפות לאורך כל הדרך.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה קרן.

<קרן איוס: אני בשמחה רוצה להרגיע מכוון שאנחנו במגזר הפרטי אין לנו את הפריבילגיה של סייעות צמודות שמצתוותות לילד שהולך למקום שיש לו סמל מעון או סמל מוסד.

<קרן איוס: הרבה ילדים שלא נקלטים במערכת נקלטים אצלנו במערכות ויש לנו איזשהו סוג של מנגנון הגנה שפועל, אם זה במתכונת ביתית של משפחתון, פעוטון, גן שבסופו של דבר לא מסכן חיים עבור הילד בהערכה טובה מוקדמת ועם שיתוף פעולה בין הבית לבין המערכת לבין ההורים האחרים שלא של אותו ילד.

<קרן איוס: אז אני רק ממקום טוב רוצה להגיד שאנחנו נתקלים אצלנו בסטטיסטיקה מאוד מאוד נמוכה של מקרים שנגמרים, חלילה לא טוב, אבל עם הדרכה טובה, עם מודעות של הציבור ועם שיתוף פעולה - - -

יפעת שאשא ביטון: גם ילדים שאלרגיים לחלב?

<קרן איוס: גם לחלב, גם ל- - -

<שמחה סחר: מי מדריך אותם?

<קרן איוס: אנחנו מחייבים כל מערכת שמקבלת ילד- - -

<קריאה: - - - שלכם?

<קרן איוס: כמו במעונות, ואני יכולה להגיד לך בסוד שלפעמים גם יותר גרועה.

<קרן איוס: המערך הפרטי הוא פרוץ אבל אנחנו מחייבים שברגע שהמערכת קלטה ילד שהוא אלרגי חל על ההורים לדאוג לצוות להדרכה.

<קרן איוס: אחיות טיפת חלב ואחיות קופות חולים מוכנות לעשות את זה, הצוות מקבל הדרכה, מנהל הגן מקבלת את האחריות.

<קרן איוס: אנחנו אמנם מחייבים בלכתוב כתב העדר תביעות כי הבחירה היא פרטית של ההורה את המסגרת אבל הם מקבלים עזרה בניהול סדר היום, בארוחות.

<קרן איוס: ההורים של שאר הילדים מקבלים מסמך כתוב מה לא להביא, מה לא לתת בבוקר כפיצ'פקעס כזה בדרך מהאוטו למערכת, ויש לנו שיתוף פעולה מלא.

<קרן איוס: אז גם במערך שהוא לא מוסדר אני יכולה להגיד לכם שעם תודעה של הציבור ועם המון אהבה ורצון טוב אנחנו מעבירים את הילדים האלה את השלוש שנים הראשונות - -

יפעת שאשא ביטון: אהבה ורצון טוב זה שם המפתח.

<קרן איוס: - - עד שמגיעים למערכת המסודרת וזה קורה, זה קורה.

<קרן איוס: מציאות, לא משהו שאנחנו ממציאים, יש אצלנו בגנים אחוז לא מבוטל של ילדים אלרגיים.

<קרן איוס: לכל דבר שתרצו, תחשבו או שנפלטו או לא נקלטו במערכת הציבורית.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו ביקשנו גם שבכל מקרה, ומשרד הבריאות אפילו לקח את זה עוד צעד קדימה, כל המערך הפרטי יקבל פנייה ויוכל להסתייע בערכות ההדרכה ובמה שייצא כאן מהתהליך כדי שגם אתם תוכלו - - -

<קרן איוס: אז זה מה ששאלנו פעם קודמת על המזרק האם הוא יהיה ברכישה או בהקצאה למסגרת או - - -

יפעת שאשא ביטון: זו סוגייה שעדיין גם כאן לא ידענו לתת עליה תשובה, זה יהיה חלק מתהליך החקיקה אבל גם אין פה איזשהן דרמות גם מהבחינה הזו.

יפעת שאשא ביטון: אני רק אומר, כן, שאהבה ורצון טוב זה מילת המפתח בכלל לעבודה בחינוך ועבודה עם ילדים וכשיש אותם אז רוב הדברים האחרים הם פתירים אבל גם במקום, שאני מקווה מאוד שלא ניפגש איתו, אבל גם במקומות שלא יהיה את זה אז לפחות אנחנו נהיה שם עם ההיבטים המקצועיים.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה ברשותכם לסכם את הדיון.

יפעת שאשא ביטון: קודם כל לברך את משרד העבודה והרווחה על התהליך ועל הנקודה שאליה הגענו.

יפעת שאשא ביטון: יש לנו עדיין לאן לצעוד, אני תיכף אומר אבל גם הנקודה שבה אנחנו נמצאים היא נקודה טובה.

יפעת שאשא ביטון: וגם למשרד החינוך על חוזר המנכ"ל ועל התהליך שנעשה במשרד וגם כאן אנחנו עדיין נדרשים לצעדים בדרך.

יפעת שאשא ביטון: אז מה שאני מבקשת מהמשרדים הוא כזה: משרד הבריאות - שתצא פנייה למשפחתונים ולמגזר הפרטי, אנחנו ניפגש פה בעוד חודש וחצי כדי לקבל עדכונים מכם מה כבר נעשה.

יפעת שאשא ביטון: מכל המשרדים - קמפיין ציבורי להעלאת המודעות בקרב ההורים האחרים, ובכלל בקרב הציבור, כולל בקרב הילדים כדי שאנחנו באמת נוכל לטפל בכל הסוגיות שנגזרות מכך.

יפעת שאשא ביטון: משרד הרווחה - לוחות זמנים לביצוע התכנית, לשקול העברה של הטיפול ישירות מהעובדים הסוציאליים מאגפי הרווחה אל המעונות, לגבש נהלים ברורים לגבי מקרים של מולטי אלרגייה או אלרגיות לחלב כשאנחנו מדברים על מספר פעוטות באותו מעון.

יפעת שאשא ביטון: ובכלל, השאלות ששאלתי לגבי מה המשמעות של שלוש שנים והגדרות מדוייקות של נוהל ברור כדי שכשאנחנו נסת

יפעת שאשא ביטון: כל אנחנו נבין בדיוק מה התהליך שיהיה בתוך המעונות.

יפעת שאשא ביטון: משרד החינוך גם, נוהל מערך הטמעה ובקרה כדי שאנחנו באמת נוכל לעקוב אחרי הדברים ולראות שאנחנו נמצאים בדרך הנכונה ואיפה שלא אז לעשות את ההתאמות הנדרשות.

יפעת שאשא ביטון: וכפי שאני מסכמת כל דיון - ניפגש כאן בעוד חודש-חודש וחצי, תודה רבה.