הוועדה המשותפת לוועדת הכלכלה ולוועדת הכנסת לדיון בהצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים תיקון - אסדרת ערוצים ייעודיים), כנסת 20, פרוטוקול מספר 2, 2017-12-31 10:00

יואב קיש: בוקר טוב לכולם, נא לשבת.

יואב קיש: אני מבקש מכל מי שרוצה לדבר להירשם אצל מנהלת הוועדה.

יואב קיש: אנחנו בישיבה השנייה של הוועדה המשותפת לוועדת הכלכלה וועדת הכנסת לדיון בהצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון – אסדרת ערוצים ייעודיים).

יואב קיש: אני יכול להגיד שבעקבות בקשתנו לעצור את הליכי הסגירה – בעצם אני לא יודע אם לקרוא לזה סגירה, אלא שימוע ופיטורין – בערוץ 20, קיבלנו את ההבטחה שלכם בעניין הזה, ואני שמח לומר שכעת אנחנו נכנסים לנתיב מקביל שבו אנחנו ממשיכים את החקיקה הזאת, בשביל לנסות למצוא פתרון לכל הערוצים הייעודיים, כשברקע המשבר בערוץ 20 כמובן.

יואב קיש: חשוב לומר עוד פעם שאנחנו ננסה במסגרת החוק הזה להתייחס לכל הבעיות שקיימות בערוצים הייעודיים, אבל לא נצליח לפתור את כל הבעיות של ענף התקשורת, שצריך טיפול שורש עמוק.

יואב קיש: ישב פה השר בדיון הקודם ודיבר בפירוש על הכיוונים שהוא חושב ללכת.

יואב קיש: יכול להיות שניכנס לנושאים נוספים מעבר לערוצים הייעודיים – במידה שתהיה הסכמה רחבה.

יואב קיש: אמרתי את זה בדיון הראשון ואני חוזר על זה גם עכשיו, כדי שאנשים יבינו שזו הדרך שאני שוקל לפעול לפיה.

יואב קיש: אבל במידה שלא, אנחנו נתמקד רק בערוצים הייעודיים.

יואב קיש: אני כבר דיברתי בפעם הקודמת, אז איילת.

יואב קיש: את רוצה עכשיו או בהמשך?

איילת נחמיאס ורבין: איך שנוח לך.

יואב קיש: אז ניתן לדוברים מהציבור לדבר.

יואב קיש: איתמר אביטן, מנכ"ל ארגון עובדי הקולנוע והטלוויזיה, בבקשה.

<איתמר אביטן: בוקר טוב לכולם, אני מארגון "אקט", ארגון עובדי הקולנוע והטלוויזיה, ארגון שמאגד תחתיו קרוב ל-800 עובדים – תאורנים, סאונדמנים, צלמים, עובדים ישראלים כחול לבן.

<איתמר אביטן: אין עדיין חוק ואנחנו ניזונים רק משמועות, שבעצם מדברות על הורדת הנושא של כחול לבן מתעשיית השידורים בישראל.

<איתמר אביטן: יש פה רגולציה שאמרה שצריכים להיות 20 אחוז של הפקות מקומיות במדינת ישראל, חוק שמדבר על כחול לבן, עבודה ישראלית – ומישהו החליט שזה - - -

יואב קיש: אצל הערוצים הייעודיים זה 20%?

<איתמר אביטן: כן.

<איתמר אביטן: אני קורא פה את הסעיף ואני די המום שמישהו רוצה למחוק דבר כזה.

<איתמר אביטן: אני התחברתי לדברים שאמר ביום חמישי חבר הכנסת אוחנה, שדיבר על הציונות ועל החשיבות של הציונות בתקשורת הישראלית.

<איתמר אביטן: אז מה יותר ציוני מהפקות מקומיות?

<איתמר אביטן: אז לקחת את ההפקות האלה ופשוט להוציא אותן מהרגולציה – דבר ראשון, זה ישחק לידיהם של שחקנים נוספים, דבר שגם יהווה לנו בעיה, כי אי אפשר להסתכל רק על הערוצים האלה ולחשוב שאין אנשים אחרים מסביב לשולחן שגם ירצו ליהנות מהדבר הזה.

<איתמר אביטן: ולכן אנחנו מבקשים להוריד את העניין הזה מהפרק; להשאיר את העבודה כחול לבן במדינת ישראל, שלא נראה את ההפקות מגיעות למקומות אחרים.

<איתמר אביטן: תודה.

יואב קיש: אני מבין את החשש ואת הדאגה וגם היו לי מספיק אס-אם-אסים לקרוא ולהבין את זה, אבל עכשיו יש לי שאלה עקרונית.

יואב קיש: מאז שנכנס חוק התאגיד לא הייתה עלייה מאוד גדולה בתקציבים של הפקות המקור?

יואב קיש: כי אם אני זוכר נכון, ערוץ 1 - - -

איילת נחמיאס ורבין: למה הייתה אמורה להיות עלייה?

יואב קיש: כי התאגיד מוגבל, לדעתי, ל-250 מיליון שקלים.

<אסף אמיר: התשובה היא חד-משמעית לא.

יואב קיש: למה לא? הם לא מוציאים - - - ?

<לאה ורון: תציג את עצמך.

<אסף אמיר: אני אסף אמיר, מאיגוד המפיקים.

<אסף אמיר: בשנים האחרונות, בכל פעם שאנחנו מבקרים פה בוועדת הכלכלה, בדרך כלל יש פחות סוגה עילית כשאנחנו יוצאים מפה.

<אסף אמיר: זה נורא פשוט.

איילת נחמיאס ורבין: נכון.

<אסף אמיר: ועכשיו המהלך שאתם עושים...

<אסף אמיר: אני פשוט לא יודע על מה אנחנו דנים - - -

יואב קיש: אבל מעניין אותי מה קרה ב - - -

<אסף אמיר: בחוק יש 90 מיליון לתאגיד לסוגה עילית, כלומר, דוקומנטרי ודרמה - - -

יואב קיש: בהפקות חוץ?

<אסף אמיר: הכול בהפקות חוץ, אין שם הפקות פנים.

<אסף אמיר: 90 מיליון.

<אסף אמיר: בכבלים ובלוויין, בגלל הכניסה של פרטנר ושל המפעילים החדשים ההכנסות יורדות, ולכן, בגלל שאנחנו נתח מתוך ההכנסות שלהם, גם שם זה יורד.

<אסף אמיר: ערוץ 2, המסחרי, עושה כמעט הכול בבית ומוציא פחות עבודה לשוק - - -

יואב קיש: הוא לא עומד במחויבות שלו?

<איתמר אביטן: עומד.

<אסף אמיר: בדקת שהוא עומד?

<אסף אמיר: בוא נבדוק את זה.

יואב קיש: אתה יודע מה, אסף, אתה רשום וניתן לך את זכות הדיבור בהמשך.

<אסף אמיר: אני רוצה לדעת משהו.

<אסף אמיר: אני בא הנה כבר 20 שנה לדעתי, וכאן אני לא יודע על מה אנחנו דנים.

<אסף אמיר: בדרך כלל יש לי הצעת חוק על השולחן.

יואב קיש: אני אענה לך על זה.

יואב קיש: היית בדיון הראשון?

<אסף אמיר: לא הייתי.

יואב קיש: הסברתי את זה שם ואני אבהיר את זה גם כאן:

יואב קיש: יש לנו הצעת חוק פרטית של חברת הכנסת שרן השכל, שנמצאת פה.

יואב קיש: הצעת החוק הזו מתקנת מספר סעיפים בנושאים של הערוצים הייעודיים.

יואב קיש: הוועדה הזאת הוקמה בשביל לטפל בהצעת החוק הפרטית של שרן ומעבר לכך.

יואב קיש: מה הכוונה ב"מעבר לכך"?

יואב קיש: שהוועדה הזו באה להסדיר בכללותו את כל נושא הערוצים הייעודיים כפי שאנחנו נראה לנכון לאור המציאות הקשה שהם נמצאים בה.

יואב קיש: אז אתה צודק שכרגע אנחנו לא דנים ספציפית בהצעת חוק אלא מדברים ברמת העקרונות.

יואב קיש: אני יכול להגיד לך פה את העקרונות שעלו.

יואב קיש: הכוונה היא להקל את נושא הרגולציה על הערוצים הקטנים, ולצורך העניין אנחנו אפילו שוקלים לקרוא להם ערוץ מסחרי קטן, בדומה להגנת ינוקא.

יואב קיש: שמענו לעניין הזה התנגדויות לא רק מהיוצרים אלא גם מערוצים מסחריים גדולים, שאמרו "מה אתה מפלה אותנו?".

יואב קיש: זה המסר האישי שלי, אבל עוד לא שמענו את כל חברי הוועדה, ויכול להיות שזה ישתנה.

יואב קיש: אני רק אומר את תפיסת העולם שלי.

יואב קיש: הסדרת נושא הערוצים הייעודים – זה אומר להקל עליהם ברמה הרגולטורית, בעיקר בכל מה שקשור בעלויות הכספיות, כי ראינו שהם לא מצליחים להתמודד עם העניין הזה.

יואב קיש: אנחנו רוצים שהם ישרדו, אנחנו רוצים שהם ימשיכו לשדר, אנחנו רוצים כמה שיותר מגוון, תוכן, ופחות רגולציה.

יואב קיש: ופה אני מתחבר למה שאתה אמרת – כי ברור שברגע שיש מגבלה להשקיע בתוכן ישראלי מקורי, יש לזה עלות כספית מסוימת.

יואב קיש: כל מגבלה כזו תיבחן ואנחנו נראה מה אנחנו עושים עם זה.

<נחשון אקסלרד: סליחה, אני - - -

יואב קיש: לא, לא, לא, סליחה, אתם תענו - - -

<נחשון אקסלרד: אני רק מבקש להירשם.

יואב קיש: אז לבוא לפה או להעביר פתק.

יואב קיש: אני חוזר: כל מי שרוצה לדבר יקבל את זמנו; נא להעביר פתקים בצורה מסודרת למנהלת הוועדה.

<אתי בנדלר: אני רק רוצה לומר לך, מר אמיר, שמשרד התקשורת שוקד על הכנת נוסח מתאים כדי לאפשר את שרידות הערוצים הייעודיים.

<אתי בנדלר: אנחנו מחכים לקבל את הנוסח הזה.

<אתי בנדלר: אני ביקשתי ביום חמישי שזה יגיע עד היום בשעה עשר, אבל למיטב ידיעתי בשלב זה זה עדיין לא הגיע.

יואב קיש: הוא בהכנה.

<אתי בנדלר: הרעיון הוא שהנוסח יגיע, יפורסם באתר הוועדה, כך שכל אחד יוכל לעיין בו ולהכין את עצמו לקראת הישיבה על הנוסח מספיק זמן מראש.

יואב קיש: תודה רבה על ההבהרה החשובה.

<אסנת טרבלסי: אם אפשר, שהדברים שיעלו פה יילקחו בחשבון לפני שמכינים את הצעת החוק.

יואב קיש: לא, הם מכינים את הנוסח במנותק למה שאומרים פה.

יואב קיש: מה שאתם אומרים פה זה לטובת חברי הוועדה ולטובת הפרוטוקול, ובדיון על החוק כל מה שנאמר פה יילקח בחשבון.

<אסף אמיר: עוד שאלה קטנה על הפרוצדורה.

<אסף אמיר: זה לא כבר קיים בחוק ההסדרים המתווה הזה של - - - ?

יואב קיש: לא יודע, לא ראיתי את חוק ההסדרים.

<אסף אמיר: אני שואל בעצם האם חוק ההסדרים לא מהיר מספיק בשביל הערוצים?

יואב קיש: אז התשובה היא: א', לא; ב', אני לא יודע מה יש או אין בחוק ההסדרים, זה פחות מעניין אותי, זה לא במגרש שלי.

איילת נחמיאס ורבין: אני מבטיחה לך שאם ערוץ המוזיקה היה קורס הוא לא היה זוכה ל - - -

יואב קיש: אני לא יודע.

איילת נחמיאס ורבין: זה בדיוק נכון.

איילת נחמיאס ורבין: אגב, אני לא מתנגדת לזה באופן מהותי, אבל זאת האמת, אז למה לא להגיד אותה?

יואב קיש: אוקיי, תודה רבה.

יואב קיש: והנה, קיבלת את זכות הדיבור.

יואב קיש: חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין, בבקשה.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה.

איילת נחמיאס ורבין: הסוגיה של הערוצים הייעודיים היא סוגיה מורכבת, ואפילו כואבת.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו כולנו היינו עדים למכתבים שקיבלו העובדים של ערוץ 20; וכל עובד שנאלץ ללכת הביתה מסיבה כזאת או אחרת, זה דבר שהוא באמת.

איילת נחמיאס ורבין: ..

איילת נחמיאס ורבין: תמיד כשאנחנו עוסקים בתקשורת אז העובדים זה כאילו אנשים שאתה חי איתם.

איילת נחמיאס ורבין: וזה תמיד מפריע לי, כי כשאנחנו מתעסקים באנשים יותר רחוקים, כמו למשל "נגב קרמיקה", זה לא כך.

איילת נחמיאס ורבין: אבל גם אלה מכאיבים לנו וגם אלה מכאיבים לנו, ואנחנו צופים בזה בדאגה.

איילת נחמיאס ורבין: חבר הכנסת קיש, אתה התייחסת לנושא של התמורות בשוק התקשורת, לבעיה היסודית בשוק התקשורת, אבל צריך להגיד שאנחנו בכלל עדיין לא יודעים את ההשלכות וההשפעות של הפיצול של ערוץ 2 ל-12, 13 ו-14.

יואב קיש: אנחנו רק יודעים דבר אחד: שיש בעיה אמיתית בשוק התקשורת.

איילת נחמיאס ורבין: אין ויכוח, אבל אני אומרת יותר מזה, אני אומרת שאנחנו עוד לא מכירים כמו שצריך את ההשלכות של הפיצול ואנחנו עוד לא יודעים מה זה יעשה מבחינה כלכלית, בין אם מדובר בהפקות מקור ובין אם מדובר במחויבות לשדר חדשות.

איילת נחמיאס ורבין: וכן, חד-משמעית אני אומרת שאם היה מדובר באחד הערוצים הייעודיים האחרים.

איילת נחמיאס ורבין: ..

איילת נחמיאס ורבין: הנה, ערוץ 9 הוא דוגמה טובה לכך, כי הוא ערוץ שבמשך שנים סובל מבעיות כלכליות כאלה ואחרות, אבל מעולם, מעולם, מעולם הוא לא זכה לפינוק של תהליך חקיקה מהיר.

איילת נחמיאס ורבין: והנה בא ערוץ 20 – שאגב, אני לא מתנגדת שישדר חדשות, בכפוף לתנאים מסוימים – וכן זוכה לפינוק, פינוק, פינוק הזה.

איילת נחמיאס ורבין: ואני חושבת שאתם צריכים להבין איך זה נראה.

איילת נחמיאס ורבין: ככל שעדיין רוצים ערוצים ייעודיים, חייבים לשמור על שני כללים, בוודאי כשמדובר בשידור חדשות.

איילת נחמיאס ורבין: וכאן אני מגיעה לתנאים.

איילת נחמיאס ורבין: לא יעלה על הדעת שאם מדובר בשידור חדשות, אז ערוץ 20 או כל ערוץ אחר שיקבל את הזכות לשדר חדשות, לא יהיה כפוף למה שקשור לנאותות הפקה.

איילת נחמיאס ורבין: בעולם הערוצים, התקשורת, יש מושג כזה של נאותות הפקה – החל מסוגה עילית, דרך המון תנאים, חלקם קשורים כמובן לעובדים, שדיבר עליהם בצדק איתמר אביטן.

איילת נחמיאס ורבין: נאותות הפקה זה אל"ף-בי"ת של שידור חדשות, וזה גם אל"ף-בי"ת של הדבר הבא שאני רוצה לדבר עליו, שאליו התייחסו גם איתמר וגם אסף.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא יודעת להגיד לכם כרגע לגבי הערוצים המסחריים, אבל אני מוכרחה להגיד לכם שהנושא של הפקות מקור במדינת ישראל הוא דבר שמחייב הסתכלות הרבה יותר טובה של הכנסת.

איילת נחמיאס ורבין: לא רק בגלל כמות המועסקים, אלא גם בגלל שבאופן מטורף, כנגד כל הסיכויים, כן בזכות חוק הקולנוע, ישראל פתאום נהייתה מעצמה של תכנים.

יואב קיש: לא יודע אם מעצמה.

יואב קיש: שחקנית.

יואב קיש: מעצמה זה קצת להרגיש - - -

איילת נחמיאס ורבין: אתה טועה, אתה טועה - - -

יואב קיש: את יודעת מה, שחקנית משמעותית.

איילת נחמיאס ורבין: אם תסתכל לא על פסטיבל קאן והשמלה של מירי רגב, אלא תסתכל על פסטיבלים שעוסקים - - -

יואב קיש: בסדר, יש עלייה גדולה במעמד של ישראל.

איילת נחמיאס ורבין: אבל מה אתה מתווכח איתי - - -

יואב קיש: בסדר, בסדר, מעצמה, רק שלא נריב על זה.

יואב קיש: ..

יואב קיש: על זה אנחנו לא רבים.

איילת נחמיאס ורבין: מה אכפת לך, תן לי לפרגן לשוק הצומח הזה.

<אסף אמיר: זה המקום היחידי שאנחנו רוצים להגיד שאנחנו לא מעצמה?

יואב קיש: לא, אבל צריך להסתכל על המציאות בעיניים.

יואב קיש: מעצמה?

<איתמר אביטן: ביחס לגודל האוכלוסייה אנחנו מפיקים מאוד יפה.

איילת נחמיאס ורבין: חבר הכנסת קיש, אני רוצה להסביר לך מדוע.

איילת נחמיאס ורבין: הייתה תמיכה מטורפת.

איילת נחמיאס ורבין: ..

איילת נחמיאס ורבין: במקום להסתכל על השמלה של מירי בפסטיבל קאן, לך לדוכן של ישראל בפסטיבל קטן שנקרא מיטקו ותראה מה ישראל יודעת למכור לעולם.

איילת נחמיאס ורבין: אגב, תכניות שחלקן בכלל לא משודרות בישראל, אלא רק תעשייה שמייצרת תכנים ופורמטים ומשחקים ודרמות ומוכרת אותם לעולם.

יואב קיש: אין לי זמן לנסוע לקאן, לא יודע מה איתך.

איילת נחמיאס ורבין: גם לי אין זמן, אבל פעם נסעתי.

יואב קיש: גם אני פעם נסעתי.

איילת נחמיאס ורבין: נכון.

איילת נחמיאס ורבין: אתה נסעת יותר ממני.

איילת נחמיאס ורבין: עכשיו, צריך להבין, אם רוצים שהערוצים הייעודיים יהיו ככל הערוצים – אפילו, אגב, כמסחרי קטן, שזה משהו שצריך לחשוב עליו – לא יכול להיות שלא תהיה להם מחויבות להפקות מקור.

איילת נחמיאס ורבין: זאת אומרת, זה צריך להישען על שתי רגליים.

איילת נחמיאס ורבין: אחת, שידור חדשות, נאותות הפקה, כלומר, המחויבויות שיש לערוצים הגדולים, כמו שמקובל בעולם.

איילת נחמיאס ורבין: והדבר השני, מחויבות להפקות מקור.

איילת נחמיאס ורבין: יכול להיות שצריך לבחון את זה באותה פריזמה שאמרת, עסק קטן כמו שאנחנו קוראים לזה - - -

יואב קיש: קראנו לזה הגנת ינוקא.

<אתי בנדלר: זעיר, קטן ובינוני.

איילת נחמיאס ורבין: זעיר אין בחוק, אתי.

<אתי בנדלר: יש.

איילת נחמיאס ורבין: בסדר, אבל זה לא - - -

יואב קיש: אל תתווכחי עם אתי מה יש או אין בחוק.

יואב קיש: ..

<אסף אמיר: בכלבו שלום קוראים לזה מסחרי לייט.

איילת נחמיאס ורבין: בסדר, אני מקבלת את ההגדרה של אסף אמיר.

איילת נחמיאס ורבין: אם רוצים לעשות את ההקלות האלה ולהעביר את זה בנתיב חקיקה מהיר, לפחות תעשו את זה כמו שצריך.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה.

יואב קיש: אני רוצה להגיד לך דבר אחד שאני לא מסכים איתו.

יואב קיש: אני כן מסכים שיש פה משבר של ערוץ 20 וזה הכניס את הכול לפוקוס ולמהירות – זאת הסיבה למהירות – אבל אנחנו בפירוש נדון ונטפל פה גם בבעיות שיש לערוצים הייעודיים האחרים.

יואב קיש: ויש להם.

איילת נחמיאס ורבין: חבר הכנסת קיש, אין בעיה.

איילת נחמיאס ורבין: אבל תשאל בבקשה את חברת הכנסת לשעבר יוליה שמאלוב, היא יכולה להעיד כמה פעמים ערוץ 9 עמד בפני סגירה.

יואב קיש: אני לא הייתי פה, אני לא רוצה להתייחס לתקופות שלא הייתי.

איילת נחמיאס ורבין: זה לא קשור - - -

יואב קיש: זה כן קשור.

יואב קיש: איילת, אני יודע להגיד דבר אחד: שבמקרה הנוכחי אנחנו מטפלים בכל הבעיות של כל הערוצים הייעודיים.

יואב קיש: ואם אנחנו מדברים על הערוצים הייעודיים אז יש לנו פה את "הלא טי.

יואב קיש: וי".

יואב קיש: מי הנציג שלכם?

<נחשון אקסלרד: נחשון אקסלרד.

יואב קיש: בבקשה, נחשון.

<נחשון אקסלרד: שני דברים.

<נחשון אקסלרד: אחד קשור ישירות להצעת החוק שעומדת עכשיו בפני הוועדה של חברת הכנסת השכל, שמטפלת בסעיף 6ל"ד לחוק התקשורת.

<נחשון אקסלרד: היא מטפלת בסעיף 6ל"ד 1 וסעיף 6ל"ד 2 לחוק התקשורת, אבל הצעת החוק הזאת שכחה לטעמי לטפל בסעיף 6ל"ד 3, שהממשלה - - -

יואב קיש: רגע, אני עוצר אותך שנייה.

יואב קיש: אמרתי בתחילת דבריי שהצעת החוק ההיא היא בסיס ואנחנו נטפל בכל הנושא.

יואב קיש: אז בוא דבר על מה חסר לך, מה מפריע לך ומה אתה היית רוצה שיהיה.

<נחשון אקסלרד: זה בדיוק מה שהתחלתי לומר.

<נחשון אקסלרד: לגבי סעיף 6ל"ד 3 משרד התקשורת הצהיר כאן לפני שנתיים שבכוונתו לבטל את סעיפים 6 ל"ד ב ו-ג, שאומרים דבר פשוט.

<נחשון אקסלרד: הם אומרים שהחוק מאפשר לחברת יס לשדר את הערוץ הלא טי.

<נחשון אקסלרד: וי, שמיועד לציבור הערבי בישראל, על הלוויין הפתוח, וזה כי רוצים שהוא יגיע לקהל היעד שלו.

<נחשון אקסלרד: כי אחרת הוא לא יגיע; אם הוא משודר ב"הוט" או ב"יס" אז הוא לא יגיע, כי ערביי ישראל הם לא מנויים של הוט ויס.

<נחשון אקסלרד: ולכן אפשרו לחברת יס לשדר אותו על הלוויין הפתוח.

<נחשון אקסלרד: אבל, הוסיפו איזה תיקון מוזר שאומר שבחלוף שנתיים מיום שהוא משודר על הלוויין הפתוח הוא יעבור לפיקוח הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו.

<אתי בנדלר: יש הצעת חוק ממשלתית בעניין.

<נחשון אקסלרד: והממשלה הצהירה כאן לפני שנתיים בוועדה הזו שאת הסעיף הזה, שמעביר את הערוץ הזה אוטומטית לפיקוח מועצת הרשות השנייה, הממשלה תבטל.

<נחשון אקסלרד: היא עוד לא עשתה את זה, והמועד לכך פוקע בתחילת פברואר שנה זו.

יואב קיש: אז אנחנו נטפל גם בעניין הזה בהצעת החוק הזאת.

יואב קיש: עכשיו, אני רוצה להבין - - -

<אבי שמידט: אדוני היושב-ראש, שר התקשורת פנה לפני כמה ימים ליושב-ראש ועדת הכלכלה וביקש להשאיר אתכם בינתיים באותו - - -

יואב קיש: אבי, זה לא קשור, כי הצעת החוק הזו תטפל, כמו שאמרתי, בכל הערוצים הייעודיים.

יואב קיש: לכן חשוב לי לשמוע את הבעיה, במיוחד אם הוא אומר לי שפברואר הוא דד-ליין.

יואב קיש: אנחנו נטפל בזה בהצעת החוק הזאת, חד וחלק.

יואב קיש: אז תסביר לי, אתם בפברואר 2016 שידרתם על לוויין פתוח?

<נחשון אקסלרד: לא, אנחנו בפברואר התחלנו להיות משודרים פתוח על הלוויין של יס.

יואב קיש: אמרת שאחרי שנתיים אתם אמורים לעבור.

<נחשון אקסלרד: אני אסביר לאדוני הכול.

<נחשון אקסלרד: סעיף 6ל"ד 3 קובע שבחלוף שנתיים מיום שהערוץ מתחיל להיות משודר בלוויין הפתוח הוא צריך לעבור במועצת הרשות השנייה, אבל את המעבר הזה ניתן לדחות בשנתיים, אבל לא ביותר משנתיים.

יואב קיש: הבנתי.

<נחשון אקסלרד: ולכן ב-2016 ישבו פה נציגי משרד התקשורת ואמרו, תשמעו, אנחנו כבר שנה שוקדים על ביטול שני הסעיפים האלה, שמעבירים את הערוץ למועצת הרשות השנייה, אבל בינתיים עוד לא השלמנו את זה, אז תנו לנו את הדחייה של שנתיים שהחוק מתיר לנו.

יואב קיש: אם הייתם עוברים לרשות השנייה, מה היה חל עליכם מבחינת המגבלות?

<נחשון אקסלרד: מבלי לבדוק בדיוק כמה רע יותר או טוב יותר המעבר הזה, אנחנו אומרים דבר פשוט.

<נחשון אקסלרד: אנחנו לא בן חורג של הערוצים הייעודיים, אנחנו ערוץ ייעודי כשאר הערוצים הייעודיים, ואין סיבה להעביר אותנו למועצת הרשות השנייה שעה ששלושת הערוצים הייעודיים נשארים תחת הפיקוח של המועצה, שכתבה גם את הרישיון שלו.

<נחשון אקסלרד: אז זה דבר אחד, השנתיים האחרונות, שאין אחריהן - - -

יואב קיש: הנה, איילת, את רואה?

יואב קיש: זה לא רק ערוץ 20, גם לערוץ "הלא" יש דד-ליין לפברואר.

איילת נחמיאס ורבין: את ערוץ "הלא" אני מכירה ומעריכה ואני חושבת שגם בשבילם לא היו עושים את ה-לפנק לפנק לפנק.

יואב קיש: הנה, את רואה, זה יצא טוב.

איילת נחמיאס ורבין: למה לא להגיד את האמת?

<נחשון אקסלרד: שנתיים ההארכה היחידות שמותרות בחוק נכון להיום פוקעות בתחילת פברואר של השנה הזאת.

<נחשון אקסלרד: זה דבר אחד.

<נחשון אקסלרד: ומכיוון שאתה כבר דיברת קודם על הכוונה לשפר את מצבם של כל הערוצים הייעודיים ברמת המחויבויות הכספיות הבלתי אפשריות שהם נתונים בהן, אז אני רוצה לציין כאן לפרוטוקול הזה שערוץ הלא טי.

<נחשון אקסלרד: וי אמור על פי רישיונו כפי שהוא היום להשקיע 20 מיליון שוקל, עולה משנה לשנה, בהפקות ראשוניות ובהוצאות תפעול.

<נחשון אקסלרד: אלא שערוץ הלא טי.

<נחשון אקסלרד: וי, המחזור שלו הוא באזור השלושה מיליון בשנה טובה - - -

יואב קיש: אז אתם לא ממש עומדים בהתחייבות הזו.

<נחשון אקסלרד: לא יכולים לעמוד, אין סיכוי שנעמוד, ומועצת הכבלים והלוויין יודעת את זה, והיא בעצמה אומרת שהדרישות הרגולטוריות האלה הן דרישות אנכרוניסטיות שאבד עליהן הכלח והן לא מתאימות למציאות הנוכחית.

<נחשון אקסלרד: ולכן גם את זה צריך לקחת בחשבון, ואם אנחנו מדברים על רפורמה אז אנחנו חושבים שנכון וטוב יהיה אם הדרישות הרגולטוריות שיושתו על ערוצים ייעודיים, כדוגמתנו, יהיו נגזרות של המחזור שלהם, של ההכנסות שלהם, ולא איזשהו סכום מופרך.

יואב קיש: אני מצטרף לאמירתך שהדרישות הכספיות צריכות להיות תלויות מחזור לערוצים הקטנים.

איילת נחמיאס ורבין: אבל יואב, אין דמיון בין "הלא" לבין ערוץ 20.

<נחשון אקסלרד: ולכן זה תלוי מחזור.

שרן השכל: במקרה של הפקות בטח שיש דמיון.

איילת נחמיאס ורבין: לא, ממש לא.

שרן השכל: צריך לעשות את זה לפי מחזור הכנסות, זו מטרת - - -

איילת נחמיאס ורבין: חברת הכנסת השכל - - -

יואב קיש: רגע, רגע, רגע, חברת הכנסת שרן וחברת הכנסת נחמיאס ורבין - - -

איילת נחמיאס ורבין: אין דמיון - - -

יואב קיש: איילת, שתיכן התפרצתן, אני מבקש משתיכן לעצור.

יואב קיש: אני אתן לכן לדבר, אבל בואו ניתן לו לסיים את דבריו.

<נחשון אקסלרד: אני למעשה סיימתי, אלה היו שתי הנקודות שלי.

יואב קיש: חברת הכנסת שרן השכל, בבקשה.

שרן השכל: קודם כול, מבחינת הפקות המקור המטרה היא שכל עוד אתם בעצם איזשהו ערוץ מסחרי קטן, לא תהיה לכם את אותה התחייבות.

שרן השכל: כאשר תצמחו לנתח שוק מסוים ויהיו לכם הכנסות, אז תהיה לכם התחייבות של הפקות מקור, בדומה לערוצים מסחריים רגילים.

שרן השכל: זו המטרה ולשם אנחנו מנסים להגיע.

שרן השכל: זה כן אותו דבר מבחינת הערוצים הייעודיים, כי כולם בקושי צפים מעל המים.

איילת נחמיאס ורבין: בסדר, את אומרת את שלך, אל תדברי אליי.

יואב קיש: חברת הכנסת ורבין, עוד שנייה תגיבי לדבריה.

שרן השכל: כל הערוצים הייעודיים, כולל ערוץ 9, כולל ערוץ 24, כולל ערוץ 20, בקושי צפים מעל המים.

שרן השכל: ולכן צריך לתת להם סיוע, על מנת לתת אפשרות לצמוח, כדי שהתעשייה בסופו של דבר תפרח ויוכלו להשקיע כספים גם בתכנים של סוגה עילית, תוכן ישראלי וכו'.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: חברת הכנסת ורבין, בבקשה.

איילת נחמיאס ורבין: יש פה היתממות מיותרת.

איילת נחמיאס ורבין: כל מה שאני רוצה לומר הוא שיש הבדל גדול בין ערוץ "הלא", שגם אותו אני מכירה, לבין ערוץ 9, לבין ערוץ 20 ואפילו לבין ערוץ המוזיקה, שמי שלא זוכר, הוא התחיל כערוץ ייעודי.

<קריאה: הוא עדיין ערוץ ייעודי.

איילת נחמיאס ורבין: כן, אבל אנחנו יודעים שהכושר הכלכלי של ערוץ המוזיקה לא דומה לערוצים אחרים.

איילת נחמיאס ורבין: ערוץ המוזיקה הוא דוגמה לערוץ ייעודי שהצליח, ואנחנו רוצים שהוא ימשיך להצליח.

איילת נחמיאס ורבין: אבל אירוע של טלוויזיה יהודית למגזר הערבי לא דומה לאירוע של ערוץ 20, שהוא לא ערוץ שמיועד למגזר ספציפי אלא הוא הרבה יותר רחב.

איילת נחמיאס ורבין: חבר הכנסת קיש, זה מה שרציתי להעיר; צריך להבין שמבחינה כלכלית האירועים האלה הם לא דומים.

איילת נחמיאס ורבין: כל אחד מהערוצים, ואתה רואה את זה גם בהתנהגות וגם בהתנהלות.

איילת נחמיאס ורבין: .. אני לא אומרת שלא צריך להידרש לבעיות שלהם, אבל שכשאתם באים וקופצים "כן, אני בעד שהפקות מקור יהיו כנגזרת מהמחזור" – אני אומרת, אל תרוצו לשם כל כך מהר, אתם צריכים להבין שיש הבדל בין ערוץ 20 לבין "הלא".

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: יש לי חוב לסמנכ"לית רגולציה של חברת יס, מיכל רפאלי כדורי.

יואב קיש: בבקשה.

<מיכל רפאלי כדורי: קודם כול, אני חוזרת אחורה.

<מיכל רפאלי כדורי: חברת הכנסת השכל פתחה את הדיון ביום חמישי - - -

איילת נחמיאס ורבין: מיכל, דברי יותר חזק.

איילת נחמיאס ורבין: אני יודעת שאת יודעת לדבר חזק.

יואב קיש: מאיפה את יודעת?

איילת נחמיאס ורבין: מוועדת כלכלה.

<אתי בנדלר: היא אורחת כבוד בוועדה.

<מיכל רפאלי כדורי: יושב-ראש חדש, הוא לא מכיר אותי, אני צריכה להיות מנומסת.

<אסף אמיר: איפה היושב-ראש - - -

איילת נחמיאס ורבין: כבל בדרך.

<אסף אמיר: עדיף שהוא לא יגיע.

איילת נחמיאס ורבין: נא להירגע, לא צריך להגזים, אסף.

<מיכל רפאלי כדורי: הלו, היושב-ראש, עזור לי.

יואב קיש: אתם מפריעים לה ואני אתחיל לשמור על זכותה לדבר.

<מיכל רפאלי כדורי: היא פתחה את הדיון באזכור של "פאודה", שזו אחת הסדרות הטובות, אמרת.

<מיכל רפאלי כדורי: גם אנחנו, ואני חייבת להגיד שגם חבריי מ"הוט", מחזיקים את הז'אנר העליון בהפקות המקור במדינת ישראל.

<מיכל רפאלי כדורי: אנחנו למדנו להפוך את הקונוס הזה לבונוס ואנחנו עושים אותו הכי טוב שיש.

<מיכל רפאלי כדורי: אנחנו מוכרים אותו לכל העולם.

<מיכל רפאלי כדורי: היום בערב עולה הפרק הראשון של העונה השנייה, ובמהלך השנה הוא יעלה גם בחו"ל.

<מיכל רפאלי כדורי: אנחנו מאוד גאים בהפקות המקור ולא באנו לבכות עליהן פה.

<מיכל רפאלי כדורי: אבל אנחנו כן בוכים על זה ש...

<מיכל רפאלי כדורי: קודם כול, אני לא יודעת על מה אני מדברת, אז אני מבקשת שזכות הדיבור תישמר לי גם אחרי שאראה את הצעת החוק.

יואב קיש: ברור.

<מיכל רפאלי כדורי: אנחנו כולנו מחכים בעונה הזאת של השנה למחליטים ולחוק ההסדרים, ואנחנו יודעים שיש שם הרבה מאוד דברים - - -

<אתי בנדלר: אני מציעה שתפסיקו לדבר כל הזמן על חוק ההסדרים.

<אתי בנדלר: אתם מחכים להצעת חוק שתעשה רפורמה כללית בעולם שידורי הטלוויזיה.

<אתי בנדלר: אני לא מבינה מדוע אתם מצדדים כל כך בקביעת הדברים בחוק ההסדרים - - -

<מיכל רפאלי כדורי: את לא יכולה לחשוד בי שאני אוהבת את חוק ההסדרים - - -

<אתי בנדלר: אז תדברו על הצעת חוק ש - - -

<מיכל רפאלי כדורי: אנחנו מחכים לאסדרה רוחבית, מבנית, שתואמת את העת הזאת, שתעזור לנו להיפטר מדינים שאני כתבתי כשהייתי יושבת-ראש מועצת הכבלים לפני 25 שנה.

<מיכל רפאלי כדורי: העולם השתנה ואנחנו עדיין ברגולציה מאוד ותיקה, שהייתה נכונה לזמנה אבל לא נכונה להיום.

<מיכל רפאלי כדורי: לא מדובר רק ברגולציה הישירה עלינו מהגוף המפקח עלינו, שזה מועצת הכבלים, אלא גם על אלף ואחד איסורים מבניים אחרים שקיימים בחוק ומונעים מאיתנו לפעול בשוק פתוח.

<מיכל רפאלי כדורי: עכשיו, אני לא יודעת מה יש בחוק ולכן אני מבקשת לשמור לי את זכות הדיבור.

<מיכל רפאלי כדורי: רק דבר אחד אני חייבת להגיד, ואני חושבת שתהיה פה הסכמה איתי מקיר לקיר.

<מיכל רפאלי כדורי: אנחנו כולנו מדממים מהתופעה שנקראת הורדות פיראטיות, כל המשדרים כולם.

<מיכל רפאלי כדורי: אני יושבת-ראש זירה, הגוף - - -

יואב קיש: מה זה הורדות פיראטיות?

<מיכל רפאלי כדורי: אתרים והורדות של ערוצים, הורדות בארץ ובחו"ל של חבילות, הורדות בתשלום.

<מיכל רפאלי כדורי: .. מדובר בעבריינות, מדובר בפשע.

<מיכל רפאלי כדורי: זה לא משובת נעורים של אנשים שהופ, הורידו לעצמם איזו סדרה, אלא זו תופעה שהמחוקק חייב לעסוק בה, כי יש בחקיקה גם אלמנט חינוכי.

<אתי בנדלר: המחוקק עומד לעסוק בזה במסגרת חוק זכויות יוצרים.

<מיכל רפאלי כדורי: אני יודעת, בשביל זה אני אומרת את זה.

<מיכל רפאלי כדורי: ביום רביעי הבא עולה בוועדת הכלכלה הצעת חוק ממשלתית שהגיש משרד המשפטים, בהובלתה של איילת שקד.

<מיכל רפאלי כדורי: אני מבקשת שאת אותה התגייסות שאתם מתגייסים פה כולם לערוץ 20 – שאגב, לא יהיה קיים אם הפיראטיות תמשיך, גם הוא ייפגע, בארצות הברית כבר גונבים אותו חופשי ומוכרים אותו, כפי שאמרו לי אנשי הערוץ – אני מבקשת שתהיה אותה התגייסות, גם של היוצרים, גם של כל גופי השידור, גם של הממשלה, כדי שההצעה הזאת תעבור מהר ולמחוקק יהיו שיניים, כמו בכל העולם, לטפל במעוולים.

<מיכל רפאלי כדורי: הצעת החוק, אגב, לא עוסקת במורידים יחידים, היא לא נועדה לפגוע בבן שלו או בבן שלו – אפילו שהילדים האלה עושים לנו נזק שאין לתאר – אלא היא מיועדת בעיקר נגד אנשים שמאפשרים לאחרים את ההורדות האלה.

<מיכל רפאלי כדורי: אני חושבת שהגיע הזמן לפתור את זה.

אמיר אוחנה: למה החוק הקיים לא עונה על זה?

<אתי בנדלר: לא, הוא לא עונה במלואו, הוא לא מאפשר לקנוס אתרים וכו'.

<אתי בנדלר: לכן יש הצעת חוק ממשלתית שתבוא בשבוע הבא או בשבוע לאחר מכן - - -

<מיכל רפאלי כדורי: בעשירי לחודש היא עולה לדיון בוועדת כלכלה, ואנא התגייסו באותה אנרגיה.

<מיכל רפאלי כדורי: תודה.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: יפעת, אני שמח שהצטרפת.

יואב קיש: בבקשה.

<יפעת בן חי שגב: שבוע טוב לכולם.

<יפעת בן חי שגב: אני חייבת לפתוח בהתייחסות לישיבה שלא נכחתי בה ביום חמישי ולהלין באופן פומבי וגם לפרוטוקול על השיח המתלהם שאפיין את הישיבה הזאת בכל מה שנוגע לרגולציה.

<יפעת בן חי שגב: אני סבורה שגם אתם, נבחרי הציבור, אל לכם כמחוקקים לתת יד לשיח שבו לרגולטור מצמידים מונחים ופעלים כמו התעללות, אכזריות וכיוצא באלה.

<יפעת בן חי שגב: כי מהו תפקידו של רגולטור?

<יפעת בן חי שגב: במדינה דמוקרטית תפקידו של רגולטור הוא להבטיח שאותם חוקים שאתם, נבחרי הציבור, מחוקקים.

<יפעת בן חי שגב: אז אם יש בעיה, היא לא נמצאת ברגולטור, היא נמצאת בחוק עצמו.

<יפעת בן חי שגב: ובעיניי כל מי שנותן יד לשיח כזה הוא לא פחות ממתלהם, נקודה.

<יפעת בן חי שגב: דבר שני, לגופו של עניין – תראו, הצורך להסדיר את מעמדם של הערוצים הייעודיים הוא צורך דחוף.

<יפעת בן חי שגב: המועצה לשידורי כבלים ולוויין, בראשותי, לראשונה זה 20 שנה, יזמה תיקון של רישיונות הערוצים הייעודיים.

<יפעת בן חי שגב: אבל התיקון נעשה במסגרת גבולות הסמכות של המועצה, שהם מאוד מאוד קשוחים.

<יפעת בן חי שגב: למה?

<יפעת בן חי שגב: כי זה החוק שאתם חוקקתם.

<יפעת בן חי שגב: יחד עם זאת, אכן יש מקום להסדיר את זה בחקיקה בצורה רוחבית ובצורה יסודית מאוד.

<יפעת בן חי שגב: במצב עולם אידיאלי, אני חייבת לומר, ההסדרה הזו של ערוצים ייעודים, טוב היה וראוי היה שתבוא ביחד עם הסדרה כוללת של שוק התקשורת.

<יפעת בן חי שגב: כי לא ניתן באמת להפריד את ההסדרה של הערוצים הללו, שבסופו של דבר הם ערוצים מסחריים לכל דבר ועניין.

<יפעת בן חי שגב: כלומר, הם בנויים על מודל כלכלי שנוגע לפרסומות.

<יפעת בן חי שגב: ולכן צודקת חברת הכנסת איילת נחמיאס; המודל הכלכלי שעומד ביסוד הפעולה של הערוץ הערבי והערוץ הרוסי שונה מהמודל הכלכלי שעומד ביסוד הפעולה של ערוץ המוזיקה ושל ערוץ 20, שהם ערוצים שמכוונים לכלל הציבור במדינת ישראל.

<יפעת בן חי שגב: אבל, מכיוון שאין הדבר כך, ואנחנו כנראה, כך גיליתי, לא נמצאים בעולם אידיאלי, אז אני מברכת על היוזמה, אני מברכת על עצם היוזמה להסדיר קודם כול את מעמדם של הערוצים הייעודיים.

<יפעת בן חי שגב: ראשית, הערוצים הייעודיים צריכים להיות מוסדרים במסגרת תפיסה כוללת של שידורים מסחריים.

<יפעת בן חי שגב: במסגרת אותה תפיסה כוללת של שידורים מסחריים בהחלט צריך לתת את הדעת למה שנקרא הגנות ינוקא.

<יפעת בן חי שגב: גם כשערוץ 10 נולד הוא זכה להגנות, גם כאשר חברת יס הצטרפה לשוק הטלוויזיה הרב-ערוצית היא קיבלה הגנות ינוקא, וכך צריך להיות גם לגבי כל הערוצים המסחריים החדשים שיבואו לאוויר העולם – ומי ייתן שיבואו בהמוניהם.

<יפעת בן חי שגב: אם כי, אתם יודעים, אנחנו בכל זאת פועלים בשוק מוגבל, שכולנו מכירים את מגבלותיו ובעיותיו.

<יפעת בן חי שגב: אני גם רוצה לומר שבמסגרת אותה הסדרה של שידורים מסחריים כן יש לתת את הדעת באופן נפרד להסדרה של שידורי חדשות.

<יפעת בן חי שגב: מפני ששידורי חדשות אינם דומים לשום שידור אחר בטלוויזיה.

<יפעת בן חי שגב: ושידורי חדשות, למיטב ידיעתי והבנתי, גם במדינות שבהן לא קיימת רגולציה בכלל, מאוסדרים בגבולות גזרה מאוד ברורים.

<יפעת בן חי שגב: ואני קוראת לוועדה הזו להסדרים גם את סוגיית שידורי החדשות.

יואב קיש: למה את מתכוונת?

יואב קיש: לשידורי החדשות במסגרת הערוצים הייעודיים או בכלל?

<יפעת בן חי שגב: במסגרת ערוצים מסחריים.

יואב קיש: מסחריים בכלל.

<יפעת בן חי שגב: בוודאי.

איילת נחמיאס ורבין: אבל זה מאוסדר, בערוצים המסחריים זה כן מאוסדר - - -

יואב קיש: איילת, היא זכאית לדעתה, אל תנסי לכפות עליה.

יואב קיש: אני שואל כדי להבין, באמת שאלת תם.

יואב קיש: אנחנו דיברנו על הערוצים הייעודים ועכשיו את דיברת על חדשות.

יואב קיש: האם את מדברת על חדשות במסגרת הייעודים, או בכלל?

<יפעת בן חי שגב: ככל שיש אסדרה לערוצים ייעודיים ויש כוונה לאפשר שידור חדשות - - -

יואב קיש: בהחלט כן, התשובה היא כן.

<יפעת בן חי שגב: אגב, אני בעד.

<יפעת בן חי שגב: בניגוד אולי לרושם שמישהו או כמה ניסו ליצור פה, אני בעד שערוץ 20 ישדר חדשות - - -

<אסף אמיר: תראי, תראי, תראי איזה חיוכים.

<אסף אמיר: (מתייחס לכניסתו של ח"כ איתן כבל לאולם הדיונים).

איילת נחמיאס ורבין: די, נו, סליחה, זה פשוט לא לעניין הזלזול הזה.

איילת נחמיאס ורבין: זו פעם שנייה.

יואב קיש: חברת הכנסת ורבין, הכול בסדר.

יואב קיש: בבקשה תמשיכי.

<יפעת בן חי שגב: אני רק אומרת, אדוני היושב-ראש, שבמסגרת אותה הצעת חוק שכולנו נתכנסנו לשמה, יש לתת את הדעת לנושא של שידורי חדשות.

<יפעת בן חי שגב: ככל שאותם ערוצים ירצו לשדר חדשות – באילו תנאים ישדרו חדשות.

<יפעת בן חי שגב: כן, צריך לתת את הדעת לכך, זה מה שאני אומרת.

<יפעת בן חי שגב: וכפי שאמרתי, אני בעד שישדרו חדשות.

<יפעת בן חי שגב: ועוד דבר שאני רוצה לומר, ביחס לסוגיית חילוט הערבויות, שזכתה פה לדיון רחב וייצרי ביום חמישי.

<יפעת בן חי שגב: אין מצב עולם שבו המועצה לשידורי כבלים ולוויין והעומדת בראשה יתחייבו שלא לחלט ערבויות לגוף שידור שאולי לכאורה נמצא בהפרה של תנאי הרישיון שלו.

<יפעת בן חי שגב: זה לא יקרה.

<יפעת בן חי שגב: בשום תנאי ותחת שום שיח לא - - -

יואב קיש: לא, מה שנאמר פה בעניין הזה, כך אני הבנתי, זה שלא תילקח החלטה עד 11 בינואר.

<יפעת בן חי שגב: את זה אמר נציג המועצה, שממילא - - -

יואב קיש: זה מה שאני הבנתי.

<יפעת בן חי שגב: אבל נאמרו פה גם דברים ש - - -

יואב קיש: אני אומר לך מה אני הבנתי.

<יפעת בן חי שגב: נאמרו פה גם דברים אחרים, ואדוני היושב-ראש - - -

איתן כבל: אפשר לחלט גם אחרי שהוא נסגר.

יואב קיש: איתן, בוקר טוב.

איתן כבל: הייתי חייב שמישהו יתייחס אליי...

איילת נחמיאס ורבין: יש לי חדשות בשבילך: התייחסו אליך - - -

יואב קיש: התייחסו לחיוך שלך איך שנכנסת.

<יפעת בן חי שגב: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לדייק את סדר הדברים לגופו של עניין.

<יפעת בן חי שגב: המועצה תתכנס ב-11 בינואר והיא תדון בכל העמידה של ערוץ 20 בתנאי הרישיון, וייתכן שהיא תקבל החלטה לחלט ערבויות.

<יפעת בן חי שגב: המועצה תפעיל את שיקול דעתה, את מיטב שיקולה המקצועי, באחריות ובכובד ראש, כפי שהיא תמיד עושה.

<יפעת בן חי שגב: כפי שהיא עשתה, כך היא תעשה גם ביחס לערוץ 20.

<יפעת בן חי שגב: זה המקסימום שאני יכולה לומר.

יואב קיש: אני שואל עוד שאלה.

יואב קיש: האם באותה ישיבה היא דנה בהפרות גם של ערוצים אחרים או רק בערוץ 20?

איילת נחמיאס ורבין: מה זאת אומרת, היא - - -

יואב קיש: סליחה, איילת, אי אפשר כל רגע להתפרץ.

יואב קיש: שאלתי שאלה על סדר היום של המועצה; האם ב-11 לחודש דנים רק בהפרות של ערוץ 20.

<יפעת בן חי שגב: ב-11 לחודש נדון בהפרות של ערוץ 20 ובעוד נושאים שעל סדר יומה, במסגרת נקודת בדיקה שהמועצה הכריזה עליה לערוץ 20, כפי שהיא הכריזה על נקודת בדיקה גם על הערוץ הערבי.

<יפעת בן חי שגב: ועוד אני רוצה לומר - - -

יואב קיש: רגע, לא הבנתי, גם על הערוץ הערבי יש נקודת בדיקה ב-11?

<יפעת בן חי שגב: לא ב-11.

<יפעת בן חי שגב: יש עליו - - -

איילת נחמיאס ורבין: יהיה, כן.

יואב קיש: סליחה, חברת הכנסת ורבין, אפשר בלי הערות ביניים?

יואב קיש: תודה.

איילת נחמיאס ורבין: סליחה, זה לא יכול להיות שרק לך מותר לשאול שאלות ביניים - - -

יואב קיש: לא, חברת הכנסת ורבין, נתתי לך לשאול מתי שאת רוצה, אבל עכשיו מי שמנהל את השאלות זה אני, בתור יושב-ראש הוועדה.

יואב קיש: אני שואל - - -

איילת נחמיאס ורבין: זה שוב נראה כמו אינטרס - - -

יואב קיש: איזה אינטרס.

יואב קיש: אני שואל שאלות, ותאמיני לי, גם על זכותך לשאול שאלות אני אקפיד, אבל אני לא מוכן שעל כל שאלה שאני שואל את מוציאה משפט ביניים.

יואב קיש: מספיק.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא אגיב לנזיפה הפומבית המכוערת הזאת, אבל - - -

אחמד טיבי: יואב, אפשר להרחיב בנקודה של הטלוויזיה בערבית?

יואב קיש: אני מנסה לנהל שיח אבל כל אחד פה.

יואב קיש: .. תנו לי לסיים.

יואב קיש: חברת הכנסת ורבין, אחרי שאני אסיים את תקבלי את זכות הדיבור.

יואב קיש: תודה.

אחמד טיבי: אני פה כדי לעזור לטלוויזיה בערבית.

יואב קיש: לא צריך עזרה.

אחמד טיבי: צריך עזרה.

יואב קיש: כן, ל"הלא" כן.

יואב קיש: יפעת, תשיבי.

יואב קיש: בבקשה.

<יפעת בן חי שגב: מבין ארבעת הערוצים הייעודיים, למעשה המועצה לפני למעלה משנה יזמה תיקון רישיון עבור ערוץ 20 ועבור ערוץ המוזיקה.

<יפעת בן חי שגב: אגב, אותו תיקון רישיון נעשה בהסכמה ובשיתוף פעולה ובהתייעצות עם ערוץ 20.

איילת נחמיאס ורבין: מה זה היה, את יכולה להזכיר לנו?

<יפעת בן חי שגב: במקור, הערוצים הללו, גם המוזיקה וגם ערוץ 20, על פי הגדרת החוק אמורים לשדר 100 אחוז שידורים בנושא שלשמו הם יועדו.

<יפעת בן חי שגב: כלומר, 100 אחוז שידורי מוזיקה ו-100 אחוז שידורי מורשת.

<יפעת בן חי שגב: המועצה יזמה תיקון שלפיו הם יוכלו לשדר 25 אחוז מלוח השידורים בנושאים כלליים, ובזה למעשה קיוותה המועצה לתת להם בלון חמצן שיאפשר להם לשרוד על ידי גיוון התכניות שלהם.

<יפעת בן חי שגב: במה שנוגע לערוץ 24, הערוץ עומד בתיקון הזה ואין איתו בעיות.

<יפעת בן חי שגב: לעומת זאת, ערוץ 20 לא עומד בהוראות החדשות של 75 אחוז - - -

יואב קיש: את זה אני הבנתי, אבל אני שאלתי על ערוץ "הלא", האם יש לכם דיון בנושא שלו.

<יפעת בן חי שגב: לגבי הערוץ הערבי, הוא עבר החלפת בעלים והוא מתמודד עם חובות עבר שקשורים לבעלים הקודמים.

יואב קיש: שחלים על הבעלים הקודמים או עברו לנוכחי?

<יפעת בן חי שגב: עברו גם לנוכחי.

יואב קיש: עברו לנוכחי בגלל שזה חברה.

יואב קיש: כלומר, הוא לקח את זה עם ההתחייבויות הקודמות.

<יפעת בן חי שגב: כן, הוא קנה גם את החוב.

<יפעת בן חי שגב: המועצה הכריזה על נקודת בדיקה גם לערוץ הערבי, כפי שהיא הכריזה ביחס לערוץ 20, והיא צפויה לדון על כך בחודש ינואר.

<יפעת בן חי שגב: אין עוד מועד, אבל - - -

יואב קיש: אה, זה לא ב-11 אבל כן יהיה בינואר.

אחמד טיבי: יואב, לא הבנתי את הביטוי נקודת בדיקה.

<יפעת בן חי שגב: המשמעות היא שהמועצה בודקת את כל ההיבטים שנוגעים לפעילות הערוץ – כלכליים, פיננסיים, תוכניים, לוח השידורים, היתכנות אל מול כלל השוק וכיוצא באלה.

<יפעת בן חי שגב: אנחנו עורכים את הבדיקה הזאת.

<יפעת בן חי שגב: אנחנו נמצאים בקשר עם בעלי הערוץ, והמועצה תצטרך לשבת, לדון ולקבל החלטה.

<יפעת בן חי שגב: אבל אני רוצה לומר, כמו שאמרתי בהקשר של ערוץ 20, שגבולות הגזרה שלנו הם מאוד ברורים ומאוד נוקשים בכל מה שנוגע לערוצים ייעודיים.

יואב קיש: טוב, תודה.

אחמד טיבי: לפחות הערוץ הזה לא פולש לתחום שהוא לא שלו.

<אסף אמיר: אפשר הערה קטנה?

יואב קיש: לא.

יואב קיש: אני רוצה להגיד לגבי זה - - -

אחמד טיבי: הבנת את ההערה האחרונה, יואב?

יואב קיש: כן, הבנתי.

יואב קיש: אני רוצה להגיד כמה מילים לגבי מה שיפעת אמרה.

יואב קיש: ראשית, אני מודה שנאמרו דברים קשים לגבי רשות הכבלים והלוויין.

יואב קיש: אני רציתי שתהיי נוכחת, אבל הבנתי שזה לא התאפשר.

<יפעת בן חי שגב: גם אני, אבל ניהלתי ישיבת מועצה.

יואב קיש: אז אני שמח שהגעת לפה ואמרת את דברייך.

יואב קיש: אני השתדלתי לא להתלהם.

יואב קיש: אני יכול להגיד לך שבתפיסה הבסיסית שלי אני מעדיף מינימום רגולציה, ואת זה אני גם אומר לעצמי כמחוקק, אני לוקח את הביקורת הזו גם לעצמי.

יואב קיש: לא סתם אני מוביל פה תהליכים כמו למשל RIA, שעשינו בוועדת הכנסת, שאני חושב שחלק מהחברים פה ראו; וגם נושא של ביטול חוקים.

יואב קיש: אז אני יכול להגיד לך שאני בוודאי לא מטיל את האשמה רק על הרגולטורים, אני גם מטיל את האשמה עלינו כמחוקקים ועל הממשלה.

יואב קיש: עודף ה"חַקֶּקֶת" הזאת היא תסמונת מאוד בעייתית.

יואב קיש: ובלי קשר, אם אני שם רגע את שתי המועצות בתחום התקשורת בצד, אני יכול להגיד לך שיש רגולטורים אחרים שאולי קצת מתלהבים יתר על המידה ולפעמים הולכים למקומות שהמחוקק לא התכוון.

יואב קיש: את זה אני אומר לך בלי קשר אליכם, רק כדי שתביני מאיפה אולי הייתה אותה ביקורת.

יואב קיש: אבל אני שמח שהגעת ואמרת את הדברים שאמרת, שהם מאוד חשובים.

יואב קיש: ובסופו של דבר, כמו שאמרת, יש הרבה הסכמות בין מה שאת אומרת לבין מה שבכוונותינו לעשות.

יואב קיש: אנחנו עכשיו נעבור לסבב ח"כים.

יואב קיש: אמיר אוחנה, בבקשה.

אמיר אוחנה: גברתי, בוקר טוב.

אמיר אוחנה: אני מסכים עם מה שאמרת בהתחלה, אף אחד... אני בכל אופן לא מאשים את הרגולטורים.

אמיר אוחנה: אני חושב שהרגולציה, כמו שאמר היושב-ראש, היא רעה חולה בהרבה תחומים וצריך להפחית אותה ולצמצמם אותה, אבל זה תפקיד שלנו.

<יפעת בן חי שגב: גם עם זה אני מסכימה.

אמיר אוחנה: למה לא לגיטימי במסגרת השיח שיש בין הרשות המחוקקת לבין הרגולטורים לבקש – אני לא אומר לדרוש.

אמיר אוחנה: ..

אמיר אוחנה: את רואה שיש פה התכנסות מאוד רצינית, שהתחילה ביום חמישי, ממשיכה היום ותמשיך מחר ובימים הקרובים, כדי לשנות את הרגולציה.

אמיר אוחנה: אז למה לא לגיטימי לבקש שבזמן שאנחנו עובדים על זה – ואנחנו באמת עובדים על זה, זה לא תהליך שלוקח שעה – לא לנקוט בהליכים החמורים שדיברת עליהם ב-11 בינואר כלפי ערוץ 20?

אמיר אוחנה: למה זו בקשה שאת עומדת על הרגליים האחוריות ואומרת "לא יהיה כדבר הזה"?

<יפעת בן חי שגב: לא, תראה, קודם כול הבקשה, למיטב הבנתי, הופנתה לנציגי הערוץ, לא לרגולטור - - -

יואב קיש: נכון.

אמיר אוחנה: לא, אני מזכיר לך, אדוני היושב-ראש, שאני ביקשתי גם להפנות למועצה - - -

יואב קיש: אז הנה, הוא פונה עכשיו בבקשה לא לעשות מהלכים דרמטיים בשוק הזה.

אמיר אוחנה: אני פונה למועצה ומבקש: אנחנו עובדים על השינוי הזה, ואת רואה שכולנו התכנסנו לצורך הדבר – אז למה זה לא לגיטימי לבקש השהיה מסוימת, כדי לראות מה אנחנו נגבש בסופו של דבר.

<יפעת בן חי שגב: אני אשיב לך.

<יפעת בן חי שגב: המועצה תדון ב-11 בינואר והיא מן הסתם גם תביא בחשבון את עצם ההליך הזה של תיקון החקיקה.

<יפעת בן חי שגב: זה ברור לכל בר-דעת.

<יפעת בן חי שגב: אני גם אומר - - -

איתן כבל: סליחה שאני מתפרץ לדבריה, אני רק רוצה להזכיר שהמנכ"ל המכובד התעקש לומר שהם: יראו עד, ויחליטו ויבחנו איך.

איתן כבל: ואני אומר את זה לא בהתרסה, אבל בסוף-בסוף צריך לראות את הדברים.

איתן כבל: אנחנו פנינו אליהם, ואני מקווה שכל אחד יבין לאור הדברים את אשר אנחנו אומרים.

<יפעת בן חי שגב: המועצה בהחלט תביא בחשבון.

<יפעת בן חי שגב: ..

<יפעת בן חי שגב: אני רוצה לומר שאולי אחת מן הסיבות שהמועצה דחתה את הדיון בנושא החדשות זה מפני שהיא מכבדת את הפורום הזה והיא מצפה שהפורום הזה גם ייתן את דעתו ויסדיר את סוגיית שידור החדשות.

יואב קיש: בפירוש כן.

יואב קיש: אני אומר לך כבר עכשיו, אנחנו נסדיר את שידור החדשות בערוצים הייעודיים בוודאות.

יואב קיש: את כבר אמרת שאולי מעבר, אבל אני מדבר כרגע, לפחות בוודאות, על הערוצים הייעודיים.

יואב קיש: חברת הכנסת שרן השכל, בבקשה.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: שני דברים.

שרן השכל: קודם כול, זה ידוע שיש הרבה מאוד גופי תקשורת, בעלי ערוצים, שלא עומדים בהתחייבויות של תנאי הרישיון שלהם.

שרן השכל: אני זוכרת שלפני כמה שנים, יפעת, כשערוץ "הלא" עמד בפני סגירה, את אמרת שרבים לא ממלאים את תנאי הרישיון וחילוט ערבויות הוא לא הפתרון האידיאלי.

<יפעת בן חי שגב: נכון.

שרן השכל: אולי לא אמרת את זה במילים האלה, אבל את אמרת את זה בעצמך.

<יפעת בן חי שגב: חד-משמעית.

<יפעת בן חי שגב: לכן אני מברכת על ההתקדמות.

שרן השכל: ולכן הבקשה שלנו היא גם להמתין עם זה.

שרן השכל: אבל למה גם?

שרן השכל: כי יש פה איזשהו כישלון שמועבר בין החקיקה לבין הניסיונות שלכם לעשות את הרגולציה הזו.

שרן השכל: למיטב ידיעתי, ממידע שהועבר אליי – אולי ערוץ 20 יכול להתייחס לכך – בתנאי הרישיון המקוריים של ערוץ 20 נאמר שלערוץ הייעודי, ערוץ מורשת ומסורת, יינתן מענה הולם בתנאי הרישיון.

שרן השכל: ופתאום, מ"מענה הולם" זה הפך להיות מאה אחוז.

שרן השכל: מאה אחוז, על פי החלטה שהיא בעצם פרשנות של הרישיון שלהם, של תנאי הרישיון שלהם.

שרן השכל: עכשיו, זה בסדר שאתם באים ופתאום משנים, אם זה לתפיסתם או לתפיסתכם, ומפרשים למעשה מה זה מענה הולם, כאילו זה מאה אחוז.

שרן השכל: אבל הנה בא הרגולטור ואמר, אני רוצה לתת 25 אחוז לשידורים שאינם מורשת ומסורת, נכון?

שרן השכל: אז הרגולטור קבע, והנה מגיע מישהו אחר ובעצם חוסם אתכם.

שרן השכל: הגישו הרי בג"ץ ונדמה שעל פי הבג"ץ כנראה אתם גם לא תוכלו לאשר את זה.

שרן השכל: וכמו שאמרת, הבעיה היא בחקיקה.

שרן השכל: אתם צריכים לאכוף את החקיקה.

שרן השכל: ואנחנו באים עכשיו ומשנים את זה, כדי שלא תהיה פרשנות אלא יהיה חוק אחיד לכולם, שיפרשו אותו לפי הדברים שאנחנו כותבים, וניתן כמה שפחות אפשרות לפרשנות של מילים כאלה ואחרות.

שרן השכל: זו המטרה שלי, אני רוצה לבוא ולתת לך את הכלים הללו.

שרן השכל: אני מבקשת גם, כמובן, שתמתינו.

שרן השכל: תיתנו שבועיים - - -

יואב קיש: על זה היא ענתה.

יואב קיש: אמיר אמר את זה ודיברנו על זה.

שרן השכל: אבל עד ה-11 אנחנו כנראה לא נסיים, אז הבקשה היא באמת להאריך את זה, על מנת - - -

<אסף אמיר: - - - תני גם לנו בלון חמצן.

יואב קיש: אסף אמיר, אני מבקש לא להפריע.

יואב קיש: לא להפריע, כל אחד רוצה לדבר, אז רק אתה מתפרץ?

<אסף אמיר: לא, שהיא תדחה את זה בחודשיים - - -

יואב קיש: סליחה, אני פעם הבאה אוציא אותך.

יואב קיש: לא להפריע יותר.

שרן השכל: יפעת, בקשה אישית: אנחנו מעוניינים לתת לך את הכלים על מנת לבוא ולעשות רגולציה אחידה וטובה, אבל תני לנו שבועיים-שלושה עד הדיון בחילוט - - -

יואב קיש: טוב, על זה כבר דיברנו.

<יפעת בן חי שגב: אני כבר אמרתי - - -

יואב קיש: יפעת, ענית בסדר.

יואב קיש: אני בהחלט מבין את הבקשה של חברת הכנסת השכל, אבל אם את רוצה להתייחס לנקודה הקודמת שהיא דיברה עליה, אז בבקשה.

<יפעת בן חי שגב: אני רוצה להתייחס, אבל אני אבקש מהיועץ המשפטי בתפקיד כרגע של המועצה, עורך דין איתמר חרמון להתייחס, מפני שסוגיית המכרז של ערוץ 20 נוגעת למועד שבו אני עוד לא הייתי יו"ר המועצה, ולמיטב הבנתי לא מדובר פה בפרשנות.

<יפעת בן חי שגב: איתמר, בבקשה.

<איתמר חרמון: בוקר טוב, אני איתמר חרמון, מהמחלקה המשפטית במועצה.

<איתמר חרמון: מה שחברת הכנסת השכל אמרה קצת חזר להיסטוריה של תחילת ההליכים של מתן הרישיון.

<איתמר חרמון: בהצעה של ערוץ מורשת, מה שהם הציעו בהתחלה במכרז, זה תוכני מורשת.

<איתמר חרמון: יותר מזה, כתוב בהצעה שלהם במפורש, ואני מקריא מסעיף 7(4): "אין בכוונת הערוץ לשדר מהדורות או תכניות חדשות".

<איתמר חרמון: זה מה שהם כתבו בהצעה שלהם.

<איתמר חרמון: אחר כך הם קיבלו את הרישיון וראו שיש קשיים, ולכן הם ביקשו לתקן את הרישיון.

<איתמר חרמון: המועצה, אחרי שימוע ציבורי, נעתרה לבקשה הזאת וכמיטב סמכותה כיוונה את הרישיון וקבעה שהוא יוכל לשדר עד 25 אחוז תכנים שאינם מורשת.

<איתמר חרמון: ההחלטה הזאת נתקפה בבג"ץ, ניתן נגדה צו על תנאי, דהיינו על ההקלה.

<איתמר חרמון: הגיע העותר וטען שההקלה הזאת - - -

יואב קיש: מי היה העותר?

שרן השכל: ערוץ 10.

<איתמר חרמון: הטענה הייתה שההקלה הזאת היא מעבר לסמכותה של המועצה, שהמועצה לא הייתה יכולה לתת 25 אחוז.

<איתמר חרמון: באותו דיון גם עלה נושא החדשות כנושא רגיש ומיוחד שנכנס באותם 25 אחוז שאינם תוכני מורשת.

<איתמר חרמון: ולכן אני חושב, כמו שנאמר כאן, שהפתרון לא יכול לבוא...

<איתמר חרמון: בחוק הנוכחי המועצה עשתה את מירב סמכותה והלכה על 25 אחוז, מה שגם כן נתקף.

<איתמר חרמון: אם רוצים מעבר, מבחינת המועצה זה צריך לבוא בחקיקה.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין, בבקשה.

איילת נחמיאס ורבין: א', אני שמחה שאתה אמרת שהנושא של אסדרת חדשות צריך לבוא באסדרה.

איילת נחמיאס ורבין: כלומר, רגולציה, עם כל הכבוד.

איילת נחמיאס ורבין: ..

איילת נחמיאס ורבין: גם בתור בן אדם שלא מגיש חקיקה סיטונאית, בוודאי לא בנושא רגולציה, למרות שאני באה ממפלגה שלכאורה.

איילת נחמיאס ורבין: .. גם המפלגה שלי היא לא בעד בירוקרטיה עודפת.

איילת נחמיאס ורבין: אז עם כל הכבוד, זה לא בא רק מצד אחד של המפה.

יואב קיש: את בטח, את ברמה האישית בטח.

איילת נחמיאס ורבין: לא רק.

איילת נחמיאס ורבין: רוב הזמן אנחנו משתדלים, בסיעה, כן להסתכל על הדברים האלה.

איילת נחמיאס ורבין: אבל מה שאני רוצה להגיד זה שאני שמחה על ההערה שלך בנושא החדשות, אני חושבת שזה חשוב.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שחשובות ההערות של יושבת-ראש מועצת הכבלים והלוויין.

איילת נחמיאס ורבין: כי צריך לזכור משהו: גם לא ברגולציה שכפופה ליפעת, אלא ברשות השנייה, הערוצים המסחריים מגיעים לתת דין וחשבון, בין אם מדובר בנושא הפקות מקור, בין אם מדובר בנושא של הפרות של הזיכיונות שלהם, ועכשיו נראה איך זה יטופל כשהם כבר בעולם של רישיונות.

איילת נחמיאס ורבין: אבל הם באים לתת דין וחשבון, כלומר, זה לא רק הערוצים הייעודיים שבאים לתת דין וחשבון על המצב שלהם.

איילת נחמיאס ורבין: עכשיו, כן, יש חשיבות להתכנסות בעת הזאת.

איילת נחמיאס ורבין: סליחה שאני מעירה כל הזמן הערות של הנושא של הטיפול המלטף.

איילת נחמיאס ורבין: אני כבר אמרתי מלכתחילה, אנחנו לא בעד סגירת ערוץ 20, אבל אנחנו כן בעד אסדרה של הדברים שדורשים אסדרה, וזה נשען על שתי רגליים, כמו שאמרתי קודם:

איילת נחמיאס ורבין: הפקות מקור ואסדרה של החדשות, נקודה.

יואב קיש: תודה רבה.

יואב קיש: חבר הכנסת איתן כבל, בבקשה.

איתן כבל: בוקר טוב ושבוע טוב.

איתן כבל: אין חדש תחת השמש, אבל בוא ננסה לזקק ולדייק את העניינים שעליהם אנחנו מדברים.

איתן כבל: תראו, אנחנו לא התכנסנו כאן בגלל החילוט.

איתן כבל: זה לא יותר מכותרת.

איתן כבל: בעצם יש כאן שתי נקודות מרכזיות שמונחות לפתחנו, ובהן נצטרך להתעסק בשום שכל.

איתן כבל: אני כבר אמרתי, אני אעשה את כל אשר נדרש כדי שערוץ 20 יוכל להמשיך ולפעול, כפי שעשיתי פעם אחר פעם אל מול ערוץ 10 וגם מול ערוץ 2 במתכונת הישנה כשהיה צריך את זה, וכפי שנאבקתי למען התאגיד.

איתן כבל: אלא שצריך גם לשים את הדברים בצורה ברורה.

איתן כבל: לפחות בואו לא נזייף אנחנו, בואו נשים את הדברים, כדי שלא נמצא את עצמנו בסוף מקבלים חקיקה "בגיצה" ושבסופו של התהליך אנחנו נהפוך את זה לעניינים פוליטיים.

איתן כבל: אז קודם כול, כל הערוצים שמונחים כאן הם מכל העדות, המגזרים והדתות.

איתן כבל: כך שהנושא הזה מקבל פחות עוצמה.

איתן כבל: עכשיו, אני בעד מתן חדשות לערוץ 20.

איתן כבל: כן היה להם?

איתן כבל: לא היה להם?

איתן כבל: – לי אין בעיה ברמה האישית, בוודאי לא הפוליטית והתפיסתית.

איתן כבל: אלא שצריך לשים את הדברים כמו שהם.

איתן כבל: לגבי חדשות, לא בונים מערכת חדשות חדשה.

איתן כבל: יש מערכת חדשות היום של ערוץ 10, ולא סתם היום גם חדשות 10 וגם חדשות 2, או בעצם - - -

יואב קיש: זה נשאר, "החדשות", שלוש שנים יש להם עכשיו.

איתן כבל: אני מדבר מעבר.

איתן כבל: כולם נמצאים עכשיו בתצפית, כולם מסתכלים מה יקרה.

איתן כבל: צריך שיהיה ברור: אי אפשר יהיה לייצר – ואני אומר את זה כאן לכולנו, לפני שבכלל יוצאים לדרך – מתן היתר חדשות אחר, זאת אומרת, היתר שנותן סוג של העדפה שונה, שמייצר - - -

יואב קיש: לא, אבל ברמה הכלכלית אתה יכול לעשות - - -

איתן כבל: תן לי.

יואב קיש: סליחה.

יואב קיש: בבקשה.

איתן כבל: אני אומר את זה כי אלה הנקודות.

איתן כבל: אנחנו פה מכדררים, מכדררים, מכדררים, אבל בסוף צריך לשים את הדברים כמו שהם.

איתן כבל: אסף, מה קרה?

<אסף אמיר: ברור שאפשר.

איתן כבל: תודה רבה, אסף.

איתן כבל: אני ביקשתי את עזרתך?

<אסף אמיר: שאלתי אותי הרגע.

איתן כבל: לא שאלתי אותך - - -

יואב קיש: האמת ששאלת אותו, אחרת לא הייתי נותן לו.

<אסף אמיר: ברור שאפשר.

<אסף אמיר: אתה - - -

איתן כבל: אסף, אני לא מנהל את הדיון, אל תפריע לי.

יואב קיש: אסף, נגיע אליך.

יואב קיש: בבקשה.

איתן כבל: זאת נקודה אחת.

איתן כבל: אני אומר שהחדשות בוודאי לא יתנגדו אם יהיו הקלות שיושתו גם עליהם.

איתן כבל: אבל שיהיה ברור, אי אפשר יהיה לייצר אסדרות שונות.

איתן כבל: נקודה שנייה, שהיא לא פחות חשובה, בוודאי עבורי, שנאבק על העניין הזה כבר שנים: הפקות מקור.

איתן כבל: זה לא סוד שאני נלחם עבור הפקות המקור, זה לא סוד שנלחמתי עוד ברשות השידור, וגם במאבק מול הפיראטים - - -

יואב קיש: יום רביעי הבא.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: מה שאני מנסה לומר לכל המכובדים, בעיקר לח"כים, זה שצריך למצוא נקודה מאזנת.

איתן כבל: אחרת אי אפשר יהיה להעמיד את החקיקה שלנו שתהיה גם "בגיצה".

איתן כבל: בסוף, אם אנחנו רוצים להוציא תוצאה טובה תחת ידנו, אלה שתי הנקודות, אלה שני העניינים, ואני מציע לכולנו שננסה לומר את עמדותינו ולראות לאן זה הולך בשתי הנקודות האלה.

איתן כבל: תודה.

יואב קיש: תודה.

<אתי בנדלר: חבר הכנסת איתן, רק הערה אחת קטנה.

<אתי בנדלר: החקיקה תהיה "בגיצה" כך וכך.

<אתי בנדלר: אנחנו צריכים להיות שלמים עם מה שהוועדה תוציא תחת ידיה במובן הזה שאנחנו חושבים שגם אם תוגש עתירה, תהיינה תשובות טובות לכך.

איתן כבל: זה ברור כשמש לאור הירח, רק שזה לא עובד פה, לא בחדר הזה.

איתן כבל: אולי בחדרים אחרים.

יואב קיש: חבר הכנסת כבל, לגבי מה שאמרת על החדשות, יש לי הבהרה: לדעתי ברור שחוקי המשחק יהיו אחידים, אבל אנחנו נגדיר קטגוריה של שחקן קטן או זעיר, והוא יעמוד בחוקים אחרים.

איתן כבל: אני מבין מה שאתה אומר, זה סוג של ינוקא.

יואב קיש: נכון.

יואב קיש: כי אתה אמרת שכולם באותו משחק.

איתן כבל: לא, לא, הכוונה היא ש - - -

איילת נחמיאס ורבין: אפילו בתוך הערוצים הייעודיים עשינו הבחנה.

יואב קיש: לא, לא נבחין בתוך הייעודיים.

איתן כבל: אתה כן יכול, וגם עשינו בעבר, סוג של - - -

יואב קיש: בדיוק.

יואב קיש: רק שלא ישתמע כאילו כולם באותה סירה.

איתן כבל: אני לא נכנס לזה.

איתן כבל: הכוונה שלי היא שכל בר-דעת יודע שאין כאן איזה שבירה של הכללים.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: יוליה שמאלוב ברקוביץ', בבקשה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ': שלום לכולם.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ': קודם כול, אני מברכת על הצעד הזה ועל הקמת הוועדה הזו, כי בעיניי להציל ערוץ טלוויזיה זה לא רק להציל ערוץ טלוויזיה, זה גם להציל אינטרס ציבורי במדינת ישראל.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ': כי אני חושבת שאנחנו חיים במדינה כל כך הטרוגנית, וככל שיהיו יותר ערוצי טלוויזיה שמפלחים את נתח השוק באופן מאוד ייחודי, כך יהיה יותר טוב.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ': וכמובן שצריך גם לשמור על כור היתוך.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ': אני, כיושבת-ראש הרשות השנייה, רוצה להגיד שאנחנו משתדלים מאוד לאזן בין האינטרס הציבורי לבין האינטרס הכלכלי של בעלות הרישיון.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ': כשאנחנו מדברים על אינטרס ציבורי כמובן שבתוך האינטרס הציבורי יש גם יצירה ישראלית, יצירה מקומית, ואנחנו ראינו שבסופו של דבר כל היצירות האלה מביאות הרבה מאוד רייטינג.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ': אבל אני חייבת לומר פה דבר אחד ואולי להוציא מכאן משהו שאולי עוד לא נגעו בו.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ': אנחנו מדברים על החוק הספציפי הזה, שבאמת צריך להיות קטן ולהתייחס אליהם כערוצים זעירים מסחריים, ערוצים שעוברים מהשוק של הייעודים לתוך המסחריים זעירים, אבל אני חייבת לומר פה משהו.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ': אנחנו יושבים מחר, ב-2018, וכל שוק התקשורת נמצא במצב קטסטרופלי.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ': אנחנו מדברים עכשיו על ערוץ 20 וזה אותו דבר גם בערוץ 9.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ': אגב, רציתי להגיד, חברת הכנסת איילת, שלא ייראה פה שיש לי איזה ניגוד עניינים, כי ערוץ 9 תמיד יהיה בדמי, תמיד יהיה דבר שמאוד חשוב לי, אבל בתפקיד הספציפי שלי הוא כאחד הערוצים הנוספים שישנם בשוק.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ': אני חושבת שיש פה משהו שאנחנו חייבים להתייחס אליו.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ': כשאגף התקציבים באוצר החליט ששוק הפרסום יעלה וכך אפשר יהיה לפצל את הערוצים ולהגדיל את ההיצע של הערוצים, הוא אכן צדק, ההיצע של הפרסום אכן עלה, כמעט למיליארד שקל נוספים מאז שעשו את העבודה הכלכלית.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ': אבל בפועל מה שקורה זה שמיליארד השקלים הללו עוברים לשני קונגלומרטים ענקיים שאף אחד לא מוכן לגעת בהם, כי יש פה את היחסים הבילטרליים ומה יקרה עם ארצות הברית וישראל וכולי וכולי.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ': אבל מיליארד שקל מועברים לפרסום לשני קונגלומרטים שהם לא ישראליים, שהם לא תוצרת מקומית, הם לא תעשייה מקומית - - -

<זיו מאור: אבל הם הבחירה של הצופים והצרכנים.

<אסף אמיר: הם גם לא משלמים מסים.

יואב קיש: לא להפריע.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ': חברים, תודה רבה, אבל אני יודעת לדבר.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ': אני שמחה שאתם כולכם מסכימים איתי - - -

יואב קיש: לא כולם, רובם.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ': הרוב.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ': מי שלא מסכים שירים את היד...

<יוליה שמאלוב ברקוביץ': חבל מאוד, אגב, כי כשאתם רוצים יצירה ישראלית אתם יודעים לצעוק - - -

<אסף אמיר: לא לגבי זה, לגבי המיליארד, לגבי שוק הפרסום.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ': אני רוצה להגיד לך, אסף, שאחת המטרות שלי בשיחה הזאת זה להעביר אליכם עוד כמה מאות מיליוני שקלים ליצירה ישראלית.

<אסף אמיר: אבל מותר לא להסכים ל - - -

<איתמר אביטן: תודה רבה, תודה רבה, מסכימים.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ': כדאי מאוד שכל מי שיושב בוועדה הזו היום וכל מי שיישב בוועדה לקראת החוק וכל מי שיישב בוועדות הבאות בוועדת הכלכלה, ישים לב שאם כל כולם, כולל ערוץ 10 וערוץ 2 וערוץ 9 וערוץ 24 והלא טי.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ': וי וערוץ 20 ישתלבו ביחד, גם עם היוצרים, למען מטרה נוספת שהיא לא רק היצירה הישראלית, למען מטרה של להציל את השוק הישראלי, כדי שגם לכם, אסף, תהיה עבודה - - -

אמיר אוחנה: לא, המטרה היא תקשורת חופשית.

יואב קיש: תן לסיים.

<איתמר אביטן: תקשורת חופשית ישראלית.

אמיר אוחנה: לא, לא, תקשורת חופשית.

יואב קיש: חבר'ה, אני מבקש לא להפריע.

יואב קיש: אנחנו מקשיבים עכשיו.

יואב קיש: גם חברי הכנסת לא להפריע, אנחנו מקשיבים.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ': תקשורת חופשית, אבל לא תהיה עבודה לאף אחד.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ': לא, עכשיו אני רוצה לשמור על התעשייה המקומית, אני רוצה לשמור על התעשייה הישראלית, ואני חושבת שאם כולנו, זעירים זעירים, נשתלב ביחד כנגד הקונגלומרט הזה שקוראים לו גוגל ופייסבוק, אולי נציל פה אלפי משפחות שיכולים להיות מפוטרים מחר.

יואב קיש: אני רוצה לשאול אותך שאלה - - -

<יוליה שמאלוב ברקוביץ': שנייה, אני רק רוצה לסיים.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ': עכשיו, אפשר לשאול אותי, אוקיי, אז מה את רוצה?

<יוליה שמאלוב ברקוביץ': לצאת להפגנה?

יואב קיש: בדיוק, מה אפשר לעשות?

<יוליה שמאלוב ברקוביץ': אני אגיד לך מה אפשר לעשות.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ': בזמנו, כשאני הקמתי את ערוץ 9 אנחנו הגענו וגילינו שמי שמוכר פרסום מעבר לערוץ 9, שביקש רישיון וקיבל רישיון, זה ערוצים זרים, שלא מוציאים שקל על תוצרת ישראלית, אבל כן מוכרים פרסום.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ': אז אנחנו הגשנו בג"ץ, והפרסום.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ': ..

<יוליה שמאלוב ברקוביץ': אני לא יודעת מה קורה היום, אני חייבת להגיד שלא עשיתי בקטע הזה שיעורי בית, אבל אז הפרסום הופסק והיה רק בערוץ 9.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ': וזאת הסיבה, דרך אגב, חברת הכנסת נחמיאס, שערוץ 9 עדיין קיים בשוק.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ': אז אני מאוד מבקשת שאנחנו נוביל מכאן מערכה – אני לא יודעת אם זה בחוק הזה או בחוק הבא – שתיתן אופק לכלי תקשורת במדינת ישראל, שכולם בבעיה הזאת, כולל הרדיו.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ': שלא תחשבו שהרדיו במצב טוב.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ': אגב, גם העיתונות.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ': אדוני חבר הכנסת אוחנה, אם לא תהיה עיתונות חופשית וטלוויזיה חופשית ואינטרנט חופשי ורדיו חופשי, אם לא יהיה להם ממה להתקיים, לא תהיה לנו דמוקרטיה – אם כל כך אתם דואגים לחופש הביטוי וכו'.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ': לכן אני חושבת שאנחנו צריכים לחשוב מעבר לאיך אתה מעביר את ההצעה הזו ומציל את ערוץ 20 ולימים גם את 9 ו"הלא" וערוץ 24.

איתן כבל: לאה, הזמנו את יושבת-ראש הרשות לדיון על הנושא שהיא דיברה עליו?

<יוליה שמאלוב ברקוביץ': אני אבוא גם בלי שאתם תזמינו אותי.

<לאה ורון: כן, הזמנו.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ': אני מסיימת את דבריי.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ': אני מאוד מבקשת, אדוני היושב-ראש:

<יוליה שמאלוב ברקוביץ': אפשר לחשוב על הגבלות של אחוז פרסום בגוגל ופייסבוק.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ': זה לא פשוט, אני יודעת שאנחנו נעמוד במלחמה נוראית, אבל אם אנחנו רוצים להציל את הערוצים, את התקשורת, את היצירה הישראלית, אין לנו מנוס אלא מלעשות זאת.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ': כי הכסף הגדול, מיליארד שקל, נמצא שם.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ': זה מה שצריך לעשות, ולא קצת להוריד עבור החדשות, קצת להוריד עבור היצירה וקצת להוריד עבור הקולנוע – כי זה כלום לעומת מה שקורה שם.

יואב קיש: תודה.

אמיר אוחנה: אני חייב לענות בשם המפיקים והיוצרים על זה שמעליבים אותם כל כך שאם לא יכריחו את הציבור לצפות בהם אף אחד לא יצפה בהם.

<אסף אמיר: מי אמר את זה?

<קריאות: - - -

<איתמר אביטן: אנחנו לא מכריחים אף אחד.

יואב קיש: חברים, חברים, אני רוצה להתייחס - - -

אמיר אוחנה: אני עונה בשמכם, חברים.

אמיר אוחנה: אני חושב שאתם עושים עבודה מצוינת ואין סיבה ש - - -

יואב קיש: חבר הכנסת אמיר אוחנה, בשביל מה?

יואב קיש: זה מה שרצית?

יואב קיש: להכניס להם קטנה?

יואב קיש: נו, באמת.

<איתמר אביטן: יש הרבה דברים שמקדמים במדינה הזאת כדי לפתח תחומים.

<איתמר אביטן: אנחנו מדינה קטנה.

יואב קיש: אני מבקש רגע שקט.

יואב קיש: יושבת-ראש הרשות השנייה העלתה נושא שבעיני הוא סופר חשוב.

יואב קיש: זה גרר בתוכו גם מאבק על מיסוי, מן הסתם, שהיה בעבר.

יואב קיש: אני לא יודע איפה זה עומד, וכמו שאמר חבר הכנסת כבל, יש דיון בוועדת כלכלה על זה.

יואב קיש: אני אגיד במילה אחת את דעתי, ואני לא פותח את הנושא הזה לדיון, כי לא זה הדיון.

יואב קיש: אנחנו נקבל את הצעת החוק שמשרד התקשורת עובד עליה וישלים אותה היום, ואני מבקש מכל הגורמים ששמעו את מה שאמרה יושבת-ראש הרשות, שאם יש להם הצעה לתיקון בחוק שיכולה להיות רלוונטית לעניין הזה – נא להגיש אותה.

יואב קיש: אנחנו נבחן אותה, יחד עם יו"ר ועדת הכלכלה, ואנחנו נבחן כל תיקון שיגיע בנושא הזה.

יואב קיש: אם הוא יהיה אפקטיבי ויהיה בקונצנזוס הוא יתקבל בברכה.

יואב קיש: משרד התקשורת לא יתחיל לדון בזה, אבל אני אומר פה לכל הגופים שאם יהיה שינוי שיציגו בעניין הזה, אני בהחלט אדון בזה, יחד עם יושב-ראש ועדת כלכלה, בכובד ראש.

יואב קיש: תודה, בזה הנושא הזה הסתיים.

יואב קיש: אני ממשיך עם רשימת הדוברים.

יואב קיש: אסנת טרבלסי, יושבת-ראש פורום היוצרים הדוקומנטריים, בבקשה.

<אסנת טרבלסי: אני רוצה להתחיל בציטוט ממשהו שנדמה לי שחבר הכנסת אוחנה אמר, על רגולטורים שמתלהבים מתפקידם.

יואב קיש: אני אמרתי את זה.

<אסנת טרבלסי: טוב שיש רגולטורים שמתלהבים מתפקידם.

<אסנת טרבלסי: אבוי לנו שלא, כי ראינו את התוצאות כשרגולטורים לא התלהבו מתפקידם.

יואב קיש: התלהבות זה טוב, אבל לא עודף התלהבות.

יואב קיש: על זה דיברנו.

<אסנת טרבלסי: אני מעדיפה רגולטור ש - - -

יואב קיש: זו זכותך.

<אסנת טרבלסי: אני בתפיסת עולמי אפילו אנרכיסטית במידה מסוימת, אבל אני בעד רגולציה בשוק התקשורת.

<אסנת טרבלסי: ושוב ושוב אני מוצאת את עצמי כמו בסרט שרוט חוזר, מצטטת שוב ושוב את מנכ"ל יס, שאמר שבלי רגולציה הם לא היו עושים הפקות מקור.

<מיכל רפאלי כדורי: לא, הוא אמר שהיינו עושים חצי, רק את הז'אנר העליון.

<אסף אמיר: אולי.

<אסנת טרבלסי: הוא לא אמר את זה, הוא אמר "לא היינו עושים הפקות מקור".

<אסנת טרבלסי: אני הייתי שם - - -

<זיו מאור: בגלל זה הם עושים 150 אחוז מהרגולציה.

יואב קיש: חברים, אי אפשר להפריע לה כולם.

יואב קיש: בבקשה לא להפריע לה.

<אסנת טרבלסי: אנחנו שוב ושוב חוזרים על אותו דבר: כמה זה חשוב, כמה זה מייצג את התרבות, וכמה אנחנו עושים גם רייטינג וגם רגולציה.

<אסנת טרבלסי: ולכן אני ממש לא מבינה איך יכול להיות שהצעת חוק עולה ושני הדברים שלא מופיעים בה זה חדשות והפקות מקור.

<אסנת טרבלסי: עכשיו, לא מתפקידנו לדון בחדשות ובאסדרה שלהם, לזה יש מי שידאג.

<אסנת טרבלסי: אבל למה אנחנו צריכים שוב ושוב להגן על הדבר הזה שצריך להיות ברור ומובן מאליו?

<אסנת טרבלסי: למה שוב ושוב צריך בכלל להעלות על הפרק חוק שאין בו התחייבות – עם הגנות ינוקא, בלי הגנות ינוקא... דרך אגב, אנחנו חושבים שגם בהגנות ינוקא צריך להגדיר תקופת זמן ולא להשאיר את זה פתוח; ולגבי ההגדרות של נתח שוק – ברור לנו שזה לא יגיע, בטח לא בתקופה של ריבוי ערוצים שנכנסו לנו, כולל השחקנים החדשים, שעליהם אין רגולציה בינתיים.

<אסנת טרבלסי: יש לנו נטפליקס, יש לנו אמזון, ולמרות שמדינות כמו איטליה וגרמניה כן השיתו על פייסבוק ועל אמזון ועל נטפליקס והם מחויבים לשלם – פה על זה לא דנים.

<אסנת טרבלסי: דנים על - - -

יואב קיש: כרגע דיברתי על זה.

יואב קיש: שמעת מה אמרתי הרגע?

<אסנת טרבלסי: לא, סליחה.

יואב קיש: טוב, תמשיכי, נעדכן אותך אחר כך.

<אסף אמיר: יוליה דיברה עד כמה חשוב העניין של למסות - - -

<אסנת טרבלסי: אז תודה, יוליה, שהזכרת את זה.

<אסנת טרבלסי: אני לא שמעתי, סליחה.

<אסנת טרבלסי: עוד דבר שקורה כל הזמן זה ועדות שקמות, זורקות אבן לתוך המים, עושות סערה, ולא מיושמות, ואפילו להפך.

<אסנת טרבלסי: הייתה למשל ועדת אייל, שדנה בנושא הזכויות.

<אסנת טרבלסי: מבחינתנו זה נושא קריטי.

<אסנת טרבלסי: זה נושא קריטי, שלא עולה פה לדיון ולא בא לידי ביטוי בשום דבר ובשום הצעה - - -

יואב קיש: הוא יבוא בהמשך החקיקה, אני בטוח.

<אסנת טרבלסי: אני מאוד מקווה, אנחנו מחכים לזה בקוצר רוח, כי נכון להיום המעמד שלנו מול הערוצים הוא גרוע מאוד בנושא הזכויות והוא הולך ונהיה יותר ויותר גרוע.

<אסנת טרבלסי: אין לנו כמעט זכויות, בטח בערוצים המסחריים הגדולים.

<אסנת טרבלסי: היום נושא הזכויות, של מי הסרט, למי שהוא שייך, מה המשמעות של העובדה שאנחנו הוגים - - -

איתן כבל: למרות שלא שמעתי שום ציוץ מכם כשעשינו חוק - - -

<אסף אמיר: איזה חוק?

<אסף אמיר: איזה חוק?

<אסנת טרבלסי: איך יכול להיות שלא שמעת אותנו?

איתן כבל: אני לא שמעתי.

איתן כבל: ..

איתן כבל: יש לי קשר רחב - - -

<אתי בנדלר: חבר הכנסת איתן, יישום המלצות ועדת אייל אמור לבוא לידי ביטוי באותה הצעת חוק רוחבית גדולה שצריך לבצע - - -

<אסנת טרבלסי: שלא ראינו.

<אתי בנדלר: שעדיין לא הוכנה.

<אתי בנדלר: משרד התקשורת מכין אותה.

<אסנת טרבלסי: אין ועדה שאנחנו לא מעלים את הנושא הזה על הפרק, כולל ועדת שכטר, שלא לדבר על ועדת פילבר, שהמסקנות שלה עוד לא פורסמו.

<אסנת טרבלסי: היום היא נקראת "מהפכת קרא" ואנחנו עדיין מחכים לראות מה יקרה.

<אסנת טרבלסי: אבל ההגנה עלינו צריכה להיות ברורה, ואף אחד לא יעשה את העבודה הזאת אם אתם לא תגנו עלינו.

<אסנת טרבלסי: ואני רוצה להחמיר ולהגיד אפילו יותר מזה.

<אסנת טרבלסי: אני חושבת שאתם מקלים ראש בכמה זה חשוב שכבר בהצעת החוק הזאת תהיה התייחסות לנושא הפקות המקור.

<אסנת טרבלסי: אם לא תהיה התייחסות זאת תהיה אבן מתגלגלת, היא תלך הלאה, כי כולם מסתכלים.

<אסנת טרבלסי: לא סתם נמצאים פה נציגים שגם לא קשורים לעניין; הם נמצאים פה כי הם מחכים.

<אסנת טרבלסי: כי בכל מצב מחכים.

<אסנת טרבלסי: יש מלחמה?

<אסנת טרבלסי: יש שידורים מיוחדים?

<אסנת טרבלסי: הקלות בהפקות מקור.

<אסנת טרבלסי: למרות שמבחינת עלות זה עולה פחות מריאליטי וגם עושה הרבה יותר עבודה, אם זה לציבור הרחב ואם לעולם בכלל.

יואב קיש: אבל כנראה שמבחינתם זה פחות רייטינג, כי אם זה היה רק כלכלי אז הם היו - - -

<אסנת טרבלסי: אבל אתם לא שומרים על הרייטינג, אתם אמונים - - -

יואב קיש: בוודאי שלא.

יואב קיש: רק דיברתי על השיקולים שלהם.

יואב קיש: לא, כי את מנסה לשכנע כאילו הם צריכים את זה.

יואב קיש: אבל הם לא רוצים את זה, זה ברור - - -

<אסף אמיר: הם רוצים את זה כדי למכור לחו"ל.

<אסנת טרבלסי: הם רוצים את זה, ואת ההפקות שלנו אנחנו מוכרים היום לחו"ל; היום ההפקות שלנו הם כמעט פיילוט לעשות את אותו דבר בחו"ל.

<זיו מאור: אז תעזבו את הערוצים בשקט.

<אסנת טרבלסי: אבל הם רוצים לשלם פחות, לקחת כמה שיותר זכויות מאיתנו.

<אסנת טרבלסי: במקומות האלה אתם צריכים לפעול.

יואב קיש: נא לסכם.

<אסנת טרבלסי: אני אסיים במשפט הזה.

<אסנת טרבלסי: אם אתם לא תקבעו את זה בחוק אתם בעצם כותבים את תעודת הפטירה ליצירה המקורית הישראלית.

<אסנת טרבלסי: כי כל מה שאתם לא תכתבו פה, כל מה שתקלו בחוק הזה – יהיה לזה השלכות הלאה.

<אסנת טרבלסי: אתם חייבים לשמור על זה, זו החובה שלכם.

<אסנת טרבלסי: ושתרעד לכם היד כשאתם מצביעים על הדבר הזה.

יואב קיש: אמרת את זה ברור מאוד.

יואב קיש: תודה רבה, אסנת.

יואב קיש: יורי קגנוביץ', מנכ"ל ערוץ 9, בבקשה.

<יורי קגנוביץ': שלום רב לכולם.

<יורי קגנוביץ': אני רוצה להתייחס לכמה נקודות, לכמה אמירות שנאמרו כאן במהלך הדיון.

<יורי קגנוביץ': א', הוזכר פה פיצול ונאמר כאן שעדיין לא ברור מה הפיצול עשה לשחקנים בשוק.

<יורי קגנוביץ': אז אני אענה לכם.

<יורי קגנוביץ': זה כבר מאוד ברור מבחינתי, מבחינת אדם שעומד בראש גוף תקשורת קטן יחסית, מגזרי, במדינת ישראל.

<יורי קגנוביץ': הפיצול עשה כבר היום נזק רב מאוד, בעיקר לערוצים קטנים, בעיקר לנו, ואני מאמין שגם לנציגי הערוצים שיושבים כאן – ערוץ 20 - - -

יואב קיש: נכון, בגלל שיש עוד ערוץ משמעותי שתופס רייטינג.

<יורי קגנוביץ': אני אומר את זה בצורה חד-משמעית, ואני אסביר גם למה.

איילת נחמיאס ורבין: ברור.

איתן כבל: זה ברור.

<אסף אמיר: אבל אתם גרמתם לזה, רק שיהיה ברור.

איתן כבל: היי, היי, היי, לא כולם גרמו לזה.

איילת נחמיאס ורבין: כל חצי אחוז ירידה ברייטינג, המשמעות שלו בכסף היא מיליונים, נקודה.

<יורי קגנוביץ': זה נכון, אבל המפרסם לא תמיד - - -

איתן כבל: אסף, כמו שלא כל סרט שאתה עושה הוא - - - לא כל מעשה שאני - - -

<אסף אמיר: זה לא אותו דבר.

<יורי קגנוביץ': חברים, אני רוצה להגיד לכם דבר כזה.

<יורי קגנוביץ': לא תמיד המפרסם מקבל החלטה אם להיכנס לגוף תקשורת כזה או אחר רק על סמך רייטינג.

<יורי קגנוביץ': אני אגיד לכם את זה בצורה מאוד ברורה, אנחנו ערוץ שלא נלחם על מאות אלפי שקלים, אנחנו נלחמים על תקציב של 20, 30 אלף שקל.

<יורי קגנוביץ': נכון להיום אפשר להזמין קמפיין פרסומי ב-30 אלף שקל, אנחנו כבר נמצאים שם.

<יורי קגנוביץ': זה לא אתמול, זה לא מחר, זה קורה היום.

יואב קיש: לא הבנתי.

<יורי קגנוביץ: התקציבים שאנחנו מבקשים מהמפרסמים נעים סביב עשרות אלפי שקלים – 20, 30 אלף שקל.

<יורי קגנוביץ: אם עד לפני שלושה חודשים זה היה הזוי להזמין תקציב פרסומי ברשת, קשת או ערוץ 10 בתקציב הזה, היום זה אפשרי.

<יורי קגנוביץ: עובדתית זה אפשרי.

<יורי קגנוביץ: והזכייניות, עם כל הכבוד להן, נלחמות על כל שקל.

<יורי קגנוביץ: זה מה שקורה.

<יורי קגנוביץ: ולא תמיד מסתכלים על הרייטינג.

<יורי קגנוביץ: אני לא אדבר על גוגל ופייסבוק, אני לא מאמין שאפשר לפתור את זה, אנחנו חסרי אונים.

יואב קיש: אמרתי לגבי גוגל ופייסבוק שכל מי שרוצה לתת הצעה – הדלת פתוחה.

<יורי קגנוביץ: אני מאוד מברך על הקמת הוועדה ועל - - -

יואב קיש: מה הבעיות שלכם?

<יורי קגנוביץ: אני מאוד מברך ואני אסביר גם למה.

<יורי קגנוביץ: נאמר כאן בבירור שהחוק הזה הוא להצלת ערוץ 20.

<יורי קגנוביץ: אם הוועדה הזאת לא הייתה קמה ביום חמישי הזה, היא הייתה קמה בעוד שבועיים או שלושה להצלת ערוץ 9, אני אומר את זה בצורה חד-משמעית.

יואב קיש: איילת, איך זה בתור תשובה בשבילך?

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שזה לא נכון, אבל זה בסדר - - -

יואב קיש: את זה אומר המנכ"ל.

איילת נחמיאס ורבין: הלוואי שזה נכון, באמת.

<יורי קגנוביץ: אני אסביר לכם למה.

<יורי קגנוביץ: יש שתי סיבות.

<יורי קגנוביץ: הסיבה הראשונה, רישיונו של ערוץ 9 מסתיים בסוף שנת 2018.

<יורי קגנוביץ: זאת אומרת, נכון להיום נותרו לנו 12 חודשים לפעול.

<יורי קגנוביץ: מה זה אומר בשטח לגבי היום?

<יורי קגנוביץ: היום, כשהיינו אמורים לחתום – וכולם יודעים שאנחנו חיים מהסכמים עם משרדי פרסום – על הסכמים שנתיים, משרדי פרסום גדולים לא חותמים איתנו.

<יורי קגנוביץ: הם אומרים, אתם עסק בסכנה גבוהה, לא ברור מה יהיה איתכם, ולכן אנחנו לא מוכנים לחתום איתכם על שום דבר.

<יורי קגנוביץ: זה מצב עובדתי נכון להיום.

<יורי קגנוביץ: להבדיל מסוף שנת 2016, שסיימנו אותה בחתימה עם כל משרדי הפרסום הקיימים בשטח, היום אנחנו לא חתומים עם אף משרד פרסום, כי כולם אומרים שעוד שנה אנחנו מסיימים לעבוד.

<יורי קגנוביץ: אז א', אני מבקש, אדוני היושב-ראש, תמצאו בבקשה פתרון.

<יורי קגנוביץ: אני מדבר פה על ערוץ שפונה לכמיליון איש, ערוץ פעיל, ערוץ שמאכיל יותר ממאה משפחות.

<יורי קגנוביץ: אני אגיד לכם את זה חד וחלק: אם הנושא הזה לא יוסדר תוך כמה שבועות.

<יורי קגנוביץ: ..

<יורי קגנוביץ: אנחנו תמיד מדברים בתוך תוכנו שאם הדבר הזה יגיע לפסח, נצטרך לחשוב להחשיך את המסך.

יואב קיש: לא, זה לא יגיע לפסח, זה ייגמר לפני.

<יורי קגנוביץ: אז אני אומר שמבחינתנו זה לא פחות קריטי מערוץ 20.

יואב קיש: אני יכול להגיד לך שהכוונה זה לעבור מזיכיון לרישיון, לתת אופק, ואנחנו בודקים איך נעשה את זה.

יואב קיש: זאת הכוונה שלנו, בדיוק בשביל לענות על הבעיה הזאת.

<יורי קגנוביץ: ועוד דבר קטן, בקשה.

<יורי קגנוביץ: אתם כולכם מדברים על הגדרה של ערוץ קטן וערוץ גדול, אבל אני רוצה להפנות את תשומת לבכם לדבר הזה: אני, וגם הלא טי.

<יורי קגנוביץ: וי לא פונים לכלל מדינת ישראל.

<יורי קגנוביץ: אני מבחינת

<יורי קגנוביץ: כם כמו ערוץ מחו"ל – אני דובר שפה זרה, אני פונה, לפי הלמ"ס, ל-950 אלף איש ששפת אימם רוסית במדינה הזאת.

<יורי קגנוביץ: הם צופים בנו ואנחנו משרתים את הצופים האלה בנאמנות כבר 16 שנה.

<יורי קגנוביץ: אני רוצה לבקש להתייחס לעובדה שאנחנו מבקשים שהחובות הרגולטוריות יהיו בהתאם לפוטנציאל של שייר מסחרי של כל ערוץ.

<יורי קגנוביץ: פוטנציאל של שייר מסחרי של ערוץ 20 הוא בערך פי חמישה מהפוטנציאל שלי, שיהיה ברור.

<יורי קגנוביץ: כי ערוץ 20 - - -

יואב קיש: אבל אם אני מתייחס להכנסות כפקטור אז זה מנרמל את זה.

<יורי קגנוביץ: נכון.

יואב קיש: בתפיסה הכלכלית שלי נכון להתייחס להכנסות כפקטור.

<יורי קגנוביץ: לגמרי.

<יורי קגנוביץ: כי אנחנו במהלך כל השנים – יפעת תאמת את דבריי – כן מנסים, ואף עומדים ב-95% מהדרישה הרגולטורית.

<יורי קגנוביץ: אנחנו נלחמים בשיניים על כל שקל שאנחנו מביאים - - -

יואב קיש: היא הזכירה את ערוץ 20 ואת הלא טי.

יואב קיש: וי, היא לא הזכירה אתכם.

<נחשון אקסלרד: אני חושב שגם יפעת שותפה לעמדה הזו שמציג חברי ושאני הצגתי, אלא שהיא אומרת, ובצדק, שידיה קצרו מלהושיע, היא לא יכולה, היא נמצאת בתוך מסגרת שמחייבת אותה, כי זה החוק.

יואב קיש: בוא נמשיך עם יורי.

יואב קיש: בבקשה.

<יורי קגנוביץ: הדבר החשוב מכול: אנחנו צריכים אסדרה לגבי המשך הרישיון.

<יורי קגנוביץ: אני מבקש מחברי הוועדה, מכבוד היושב-ראש, בכל לשון של בקשה: תפתרו את זה בבקשה בשבועיים, כי הנושא הוא בהול וקריטי מבחינתי.

<יורי קגנוביץ: ממש.

אמיר אוחנה: זו בקשה הגיונית ונכונה והיא נוגעת גם לערוץ 24.

<יורי קגנוביץ: לגמרי.

יואב קיש: הנושא של הרישיון והזיכיון ברור ויטופל.

יואב קיש: תודה רבה.

<יורי קגנוביץ: דבר נוסף, אדוני היושב-ראש.

<יורי קגנוביץ: תחשבו בכובד ראש על הוראות מעבר.

<יורי קגנוביץ: כי נכון להיום אנחנו תחת רגולציה מסוימת - - -

יואב קיש: חד-משמעית יהיו הוראות מעבר.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: זיו מאור, האגודה לזכות הציבור לדעת, בבקשה.

<זיו מאור: תודה, היושב-ראש.

<זיו מאור: אני אתייחס במשפט אחד לדברים שיוליה אמרה על גוגל ופייסבוק ואז איגש להצעת החוק.

יואב קיש: לא, לא, צריך, כי אם כולם יתייחסו אנחנו לא נגמור עם זה.

<זיו מאור: משפט אחד.

<זיו מאור: אם אתם רוצים לדעת מה הציבור רוצה, תסתכלו לאן הולכים המפרסמים.

<זיו מאור: המפרסמים הולכים לגוגל ופייסבוק, ויש לזה סיבה.

<זיו מאור: והאינטרס הציבורי העליון הוא לא לגעת בגוגל ופייסבוק בשום צורה.

<זיו מאור: לגוף ההצעה שמונחת כרגע, היושב-ראש קודם דיבר על כך שאם יהיה קונצנזוס ניתן יהיה לכלול בנוסח הנוכחי הקלות שונות לרשות השנייה.

<זיו מאור: אבל כשמדברים על קונצנזוס, היושב-ראש, חשוב לשים לב מי נכלל בקונצנזוס באופן לגיטימי ומי לא.

<זיו מאור: כי יש כאן סביב השולחן שתי קבוצות שצריך להכיר בזה שדעתן אמנם ראויה להישמע, אבל אין צורך שחברי הכנסת, שמייצגים את הציבור, יתחשבו בה.

<זיו מאור: הקבוצה הראשונה היא היוצרים.

<זיו מאור: בואו נבין מי הם היוצרים ועל מה אנחנו מדברים.

<זיו מאור: מעבר לגידול המשמעותי בתקציבים הציבוריים שעומדים לרשותם עם תחילת השידורים בתאגיד, הם נהנים מגידול של 50% בזמן השידור בטלוויזיה המסחרית, כלומר, גידול של 50% בביקוש לתכנים שהם מייצרים, וזה עוד לפני שהרגולטור אמר מילה אחת.

<זיו מאור: כל הנושא של מוניטיזציה ביוטיוב וברשתות חברתיות נוספות זה כסף שמונח לרצפה מבחינתם, מאחר שהם, על חשבון הציבור, צברו בעשורים האחרונים את הידע ואת הניסיון שמאפשר להם להפיק הפקות וידאו ברמה הרבה יותר גבוהה מהציבור הרחב, וזה כסף שפשוט מונח על השולחן.

<זיו מאור: ובנוסף לכל הדברים האלה, בדוח פילבר נכתב שב-2015 גופי השידור עמדו בחובות התוכן שלהם בשיעור של 150 אחוז ממה שהיה נדרש.

<זיו מאור: אז כשהם באים לכאן ודורשים עוד כסף על חשבון הזכיינים ועל חשבון גופי הציבור, הם זורים מלח בעיני הציבור.

<זיו מאור: חובות התוכן הם הגורם המעכב המרכזי בפני התפתחות - - -

<אסנת טרבלסי: באיזה זכות אתה אומר את הדברים האלה?

<זיו מאור: בזכות הביטוי שהיושב-ראש נתן לי, ברשותך.

<אסנת טרבלסי: לא, לא, אין לך רשות לפגוע בפרנסה של - - -

אמיר אוחנה: סליחה, גברתי, את לא תנהלי את הישיבה.

יואב קיש: חברים, אני מצטער, לא הייתי לרגע בתשומת לב.

יואב קיש: אני מתנצל.

יואב קיש: אנחנו נשמור על זכותו של - - -

שרן השכל: - - - תיתני לו להגיד את - - -

<אסנת טרבלסי: כשהוא פוגע בפרנסה שלי?

יואב קיש: אסנת, שקט.

שרן השכל: הוא גם - - -

יואב קיש: אסנת, חברת הכנסת השכל - - -

אמיר אוחנה: כשהפרנסה שלך מגיעה מכספי ציבור זכותו לדבר על הפרנסה שלך, כן.

יואב קיש: חבר הכנסת אוחנה, תעצור רגע בדבריך.

יואב קיש: אנחנו בוועדה הזו נשמע דברים מכל מיני סוגים.

יואב קיש: אנשים חושבים בדעות שונות.

יואב קיש: אני יכול להגיד לך, אסנת, שעם חלק מהדברים שאמרת הזדהיתי ועל חלק חשבתי הפוך לגמרי, ובכל זאת שמעתי אותך.

יואב קיש: ואני מניח שאת חושבת הפוך מהדברים שאומר לנו זיו, אבל אני מבקש לכבד את הדיון.

<זיו מאור: לגבי היוצרים אני אסכם ואומר שמדובר בסופו של דבר בקבוצת אינטרס צרה.

<זיו מאור: זה מאוד לא נעים שעושים חיקוי שלך ב"ארץ נהדרת", זה מאוד לא נעים כיושב-ראש הישיבה כשאתה נאלץ להוציא דובר בוטה באמצעות סדרנים החוצה וזה מה שמשודר אחרי שניהלת ישיבת תוכן מאוד רצינית.

<זיו מאור: אני מדבר על דברים שקרו בעבר בחדר הזה.

<זיו מאור: אבל בסופו של דבר מדובר בקבוצת אינטרס צרה, שהכוח וההשפעה שיש לה על נבחרי הציבור היא לא לגיטימית, וחברי הכנסת נדרשים לשים לב לדבר הזה.

יואב קיש: תודה, זה לגבי היוצרים.

<זיו מאור: הקבוצה השנייה שלה

<זיו מאור: בנתי אין לה חלק לגיטימי בקונצנזוס שהיושב-ראש מדבר עליו הם הפקידים; פקידי משרד התקשורת ופקידי הגופים הרגולטורים.

<זיו מאור: אנחנו נמצאים כאן ומדברים באוויר מבלי שיש נוסח דה-פקטו מאחר שיש פקידה שיושבת באיזשהו חדר כרגע ומנסחת נוסח, למרות שוועדת השרים - - -

יואב קיש: בהתאם לעקרונות שהעברנו לה.

<זיו מאור: למרות שוועדת השרים את ההחלטה שלה כבר קיבלה ביום ראשון שעבר והיה די זמן כדי להציג נוסח כלשהו, מה גם - - -

יואב קיש: לא, לא... טוב, אני אתייחס בסוף לנושא.

<זיו מאור: מה גם שבסופו של דבר יש נוסח שעבדו עליו מאוד קשה כמה חברי כנסת, וכאשר הנוסח הזה מוצג לאותם פקידים אז בסופו של דבר הפקידים אומרים "אין לנו מה לעשות עם זה".

<זיו מאור: אם הנחת העבודה של הפקידים הללו היא שהנוסח שמופיע בוועדת פילבר הוא ההתחלה והסוף של הטיעונים שאנחנו מנהלים כרגע לשינוי מעמדם של הערוצים הייעודיים, אז יש בעיה.

<זיו מאור: כי הנוסח הזה מעולם לא עמד בדיון ציבורי.

<זיו מאור: עכשיו, אנחנו נמצאים בסד מאוד מורכב ובעייתי של לחץ זמן, והפקידים בסופו של דבר לוקחים את הזמן, כדי לעשות עבודה מקצועית מבחינתם - - -

<אבי שמידט: סליחה, למה אתה אומר את זה?

יואב קיש: אבי, אני אתייחס לדברים האלה, לא כל אחד פה יגיב.

<אבי שמידט: נתנו להם 24 שעות - - -

יואב קיש: סליחה.

יואב קיש: זיו, סיימת?

יואב קיש: נא לסיים.

<זיו מאור: אני אתייחס גם לגופם של דברים.

<זיו מאור: בסופו של דבר שני עקרונות מנחים צריכים להנחות לגבי הערוצים הייעודיים, ואני גם אגיד עוד משפט לגבי הערוצים המסחריים.

<זיו מאור: לגבי העקרונות המנחים לגבי הערוצים הייעודים – מודל הערוצים הייעודיים נוסה בעשור האחרון ונכשל.

<זיו מאור: אין מקום לערוצים ייעודיים בטלוויזיה שלנו.

<זיו מאור: התפיסה שהממשלה תקום בבוקר ותחליט "היום אני רוצה ערוץ לדוברי רוסית, היום אני רוצה ערוץ לדוברי ערבית, היום אני רוצה ערוץ מורשת" נוסתה ונכשלה.

<זיו מאור: הציבור הצביע בשלט וזה מאוד מאוד בולט.

<זיו מאור: לגופים האלה צריך לתת לשדר מה שהם רוצים, לפי הבנתם.

<זיו מאור: אם הם ימשיכו לעצב את המודל העסקי שלהם לפי פנייה לאוכלוסיות מסוימות – זכותם כמובן, ואין לממשלה שום דריסת רגל בעניין הזה.

<זיו מאור: הערוצים הייעודיים זו תופעה שצריכה לעבור מהעולם.

<זיו מאור: הנקודה השנייה היא לגבי חדשות.

<זיו מאור: התפיסה שאומרת שמישהו צריך לקבל רשות מהממשלה כדי לשדר חדשות – בכל הכבוד, חדשות זה נושא חשוב מכדי להפקיר אותו בידיים של רגולטורים.

<זיו מאור: כל מי שרוצה צריך לשדר חדשות.

<זיו מאור: צריך שהחוק יכיל רשימה מאוד מצומצמת של תנאים שמאפשרים לגופי שידור לשדר חדשות ולהפקיד את סמכות האכיפה בידיים של הרגולטור – אבל לא את הסמכות לקבוע כללים, כללים דרקוניים שאינם נתונים לפיקוח אפקטיבי של הבית הזה.

<זיו מאור: הרשימה צריכה להיות מצומצמת, והתפיסה שהממשלה נותנת רשות לשידור חדשות צריכה לעבור מן העולם.

<זיו מאור: ולסיום, לגבי הערוצים המסחריים.

<זיו מאור: יש שתי דרכים להכשיל את המהלך הזה.

<זיו מאור: הדרך האחת, כמו שאומר חבר הכנסת כבל, היא להעמיס עליו יותר מדי ולנסות להעמיס עליו את כל רפורמת פילבר.

<זיו מאור: הדרך השנייה היא להתעלם לחלוטין מהאינטרסים הלגיטימיים של החוליות האחרות בקונצנזוס, ואלה הערוצים המסחריים, שהאינטרסים שלהם עומדים על הכף.

<זיו מאור: אם אנחנו בסופו של דבר נחוקק חוק שיהיה מצוין מבחינת הנוסח שלו עבור ערוץ 20 והערוצים הייעודיים האחרים אבל נתעלם מכך שהחוק הזה פוגע באינטרסים מסחריים לגיטימיים של הערוצים המסחריים האחרים, החוק הזה ייפול בבג"ץ ובצדק.

<זיו מאור: כי לפי מה שאני מבין יש להם רשימה מצומצמת - - -

<אתי בנדלר: זיו, אתה קובע או מעריך?

<זיו מאור: מעריך.

<אתי בנדלר: תודה.

<אתי בנדלר: כי אתה אמרת את זה בצורה של קביעה מאוד קטגורית.

<זיו מאור: בתור נציג של ארגון ציבורי שמופיע כאן אני אומר בצורה נחרצת וברורה את דעתי.

<זיו מאור: בנוסף, בתור עורך דין שמכיר קצת את העולם המשפטי, וגם מבחינת התפיסה המוסרית, אני אומר, חברים, הערוצים 12, 13, 14 קיבלו את הזיכיון מהמדינה בתנאים מסוימים - - -

יואב קיש: את הרישיון כבר, לא?

<זיו מאור: את הזיכיון, שהפך לרישיון.

<זיו מאור: את כל המצב הזה הם קיבלו בתנאים מסוימים, שכללו גם את מפת התחרות שבה הם משחקים.

<זיו מאור: וברגע שאנחנו מסירים, כפי שאני תומך, את כל מגבלות התוכן מהערוצים הייעודיים, מפת התחרות הזאת משתנה, וזה אומר שנפגע אינטרס לגיטימי שלהם.

<זיו מאור: ויש חשיבות, עורכת הדין בנדלר, לכך שאני אומר את הדברים בצורה ברורה לפרוטוקול – כדי שהשיקול המשפטי הזה, אם וכאשר יגיע לבג"ץ, יהיה מונח לפתחכם.

<זיו מאור: להכניס את הרפורמה הזו לתנור החקיקה מבלי להתייחס לאינטרסים הלגיטימיים של הערוצים המסחריים זה להוציא אופניים עם גלגל אחד בלבד.

<זיו מאור: זה לא יעבוד, זה חייב לבוא בגוש אחד, אחרת זה פשוט ייפול וחבל.

<זיו מאור: תודה רבה.

<אתי בנדלר: אני רק אעיר במילה אחת: אני חולקת על דעתך.

יואב קיש: אני גם אגיד כמה דברים לגבי מה שאמרת.

יואב קיש: לגבי היוצרים, אני אתן לכם אחר כך להגיב - - -

<איתמר אביטן: כן, זה היה דברים מאוד קשים.

יואב קיש: נשמעו דברים קשים.

יואב קיש: תחליטו ביניכם על נציג אחד שידבר ותקבלו זכות להגיב.

יואב קיש: לגבי הפקידים אני אענה לך.

יואב קיש: במקרה הזה כל האשמה כלפיהם היא בעיניי שגויה.

יואב קיש: הנוסח שהתחלנו איתו זה הצעת החוק הפרטית של חברת הכנסת שרן השכל.

יואב קיש: בכוונתנו להוביל מהלך הרבה יותר משמעותי וגדול, והנוסח שלה הוא רק חלק מתוכו.

יואב קיש: ניסינו להתחיל להכין את זה ושמענו שמשרד התקשורת מסכים לעמדות של חברי הכנסת, של המציעים, של המציעה, של חברי הוועדה, או לפחות לתפיסה הכללית שאנחנו רוצים להביא, והם בעצם תורמים ועוזרים לנו בעניין הזה.

יואב קיש: הנוסח יוצג היום, אני עוד לא יודע להגיד באיזה שעה.

יואב קיש: לכן אנחנו גם נדחה את הישיבה שנועדה למחר, כי לא היו 24 שעות, ואנחנו נעשה אותה ביום שלישי בעשר וחצי, ותצא כמובן הודעה מסודרת מטעם מנהלת הוועדה לכל המוזמנים.

יואב קיש: ביום שלישי בעשר וחצי כבר נדבר כולנו על הצעת החוק.

יואב קיש: ולכן, להגיד שהם עיכבו.

יואב קיש: ..

יואב קיש: אני חושב שהם עשו עבודה יעילה.

יואב קיש: שחררתי אותם מלהיות נוכחים בישיבה כדי שיעבדו וישלימו את הצעת החוק, והיא כמובן תהיה בסיס להתייחסות חברי הכנסת בוועדה, אבל היא לא מחייבת.

יואב קיש: זאת המטרה של העבודה שלהן ולכן אני לא מצטרף לביקורת שלך.

<נחשון אקסלרד: אנחנו עתידים לקבל את הצעת החוק הזאת לפני הדיון ביום שלישי?

יואב קיש: אני אמרתי.

יואב קיש: היום תקבלו את הצעת החוק, ולכן הדיון למחר נדחה ליום שלישי, כדי שיהיה לכם זמן.

יואב קיש: יוליה, בבקשה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני רוצה להגיב לדבריו של זיו לגבי האינטרס הציבורי.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: שוב פעם, אני בכוונה זורקת את זה פה, כי אני מבקשת מאוד לקבל ממך בסוף הבטחה שאנחנו נטפל בנושא הזה.

יואב קיש: איזה נושא?

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: הפרסום בגוגל ופייסבוק.

יואב קיש: אני אמרתי מה הסיכום שלי.

יואב קיש: אם אף אחד לא ירים את הכפפה.

יואב קיש: ..

יואב קיש: אני לא אמציא את הגלגל.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני מרימה את הכפפה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אבל אני מבקשת לומר שתי נקודות.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: לגבי האינטרס הציבורי, ברור לגמרי שלעסקים קטנים ובינוניים כל הנושא של פרסום בגוגל, פייסבוק, נטפליקס והאינטרנט זה מנוע צמיחה, ואני כבר רוצה לסייג את דבריי ולומר שאני לא מתכוונת חלילה לפגוע בעסקים קטנים ובינוניים.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: דבר שני, אני רוצה להגיד שלגוגל ולפייסבוק יש מונופול שימוש במידע.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני מחפשת רהיטים, ומרגע שחיפשתי חלילה רהיטים, לא משנה לאיזה אתר אני אלך, הרהיטים ירדפו אותי 20 שנה - - -

יואב קיש: את צודקת.

יואב קיש: אני אספר לך גם אנקדוטה אישית.

יואב קיש: איזה חבר או ידידה אמרו לי שיש מלון מדהים איפשהו בשווייץ, עשיתי עליו חיפוש, ומאז כל אפליקציה, כל מה שאני פותח, אני מקבל את המלון הזה מול העיניים.

יואב קיש: אולי אני בסוף איסע.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: זיו, אז אני חושבת - - -

<קריאות: - - -

<מיכל רפאלי כדורי: אגב, יש גם גרסה שאומרת שהם שומעים; שיש שם מערכת שמקליטה מה שאת אומרת.

<קריאות: - - -

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני מבקשת לסיים את הנקודה שלי.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: הנושא של שימוש במידע, בעיניי זה מטרד אמיתי.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: כשאמרתי את זה למישהו השבוע, הוא אמר לי "תעברי ערוץ".

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: נכון שכשאני רואה ערוץ 10, 12, 13, 14, 9, 20, או 24 ואני רואה פרסומת שלא מיועדת לי, אני יכולה לעבור.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: לצערי אני אראה גם שם פרסום, אבל זה כבר נקודה אחרת.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אבל מה קורה באינטרנט?

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: בגוגל אני רואה את אותם מגפיים - - -

<יפעת בן חי שגב: יוליה, אבל מה זה קשור לערוצים?

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: זה מאוד קשור - - -

<איתמר אביטן: זה הבעיה של הכסף; הכסף עובר לגוגל ופייסבוק ולא נשאר בערוצים.

<אסף אמיר: - - -

יואב קיש: אם מישהו ייתן משהו, אני זורם.

<קריאות: - - -

יואב קיש: יהיה לי שיח עם אתי על העניין, אבל - - -

<קריאות: - - -

<אתי בנדלר: עם כל הכבוד, אני רוצה להגיד לכם משהו במישור הפרקטי.

<אתי בנדלר: היושב-ראש אמר שהוא מוכן לשקול תיקון במסגרת הצעת החוק הזאת; אבל קודם כול, נדמה לי שהנושא הזה הוא כל כך כבד, כך שהוא יחייב הרבה מאוד דיונים, ולא נראה לי שיהיה לי זמן לזה.

<אתי בנדלר: מעבר לכך, אנחנו נצטרך להזמין את הנציגים שלהם, להתדיין - - -

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: נזמין, נזמין.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: נרדוף אחריהם - - -

<קריאות: - - -

<אתי בנדלר: את כל זה לתלות על הצעת החוק המאוד צרה שהוגשה כאן – נראה לי שזה לא מתאים ולא ראוי.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: ראוי כן, אבל לא נכון.

יואב קיש: תודה רבה.

<לאה ורון: ועדת הכלכלה מקיימת ב-8 בינואר דיון על ההתנהגות העסקית של - - -

יואב קיש: יופי.

יואב קיש: חברים, אנחנו ממשיכים.

יואב קיש: יש לנו עוד שני דוברים שלא דיברו ולאחר מכן היוצרים יגיבו.

יואב קיש: מי מכם מגיב?

יואב קיש: נציג אחד.

<איתמר אביטן: אני.

<איתמר אביטן: אני איתמר אביטן, מאיגוד עובדי הקולנוע והטלוויזיה, שהם כנראה לא כל כך חשובים במדינה הזאת, והידע הציבורי של 5,000 עובדים הוא לא רלוונטי.

<איתמר אביטן: זיו, אני לא חושב שראיתי אותך בדיונים על "טבע" אומר שלא צריך להשקיע כסף ולא צריך לעזור.

<איתמר אביטן: אנחנו פה כדי שיעזרו לנו.

<איתמר אביטן: אנחנו מעסיקים 5,000 עובדים, 5,000 העובדים האלה צריכים לפרנס משפחות.

<איתמר אביטן: להגיד ש-20 אחוז שיורדים זה בסדר – זה בושה להגיד דבר כזה בכנסת ישראל.

<איתמר אביטן: אנחנו ציבור שלם של אנשים ולא קבוצה - - -

איילת נחמיאס ורבין: איתמר, אל תחזיק את המיקרופון.

<איתמר אביטן: סליחה, אני פשוט... להגיד שאנחנו איזה קבוצה ולנסות לצייר אותנו כסוג של איזה חונטה.

<איתמר אביטן: ..

<איתמר אביטן: יש כאן אנשים שמתפרנסים, תאורנים עובדים 14 ו-15 שעות ביום, אתה לא תדבר אליהם ככה פה - - -

<זיו מאור: אני אדבר - - -

יואב קיש: יש כאן חופש דיבור.

<איתמר אביטן: סליחה, אז אני מבקש שלא תדבר ככה.

<איתמר אביטן: אנשים עובדים, מזיעים כדי שיהיה תוכן בישראל, מעבר לכל הנושא האומנותי החשוב.

<איתמר אביטן: יש פה פרנסה למשפחות, ועל זה אנחנו עומדים פה בדמנו ונשמור על זה.

<איתמר אביטן: אז אני מבקש ממך לכבד את המשפחות האלה ולא להגיד שצריך להוריד את התוכן מערוצים מסחריים.

<איתמר אביטן: אז מאיפה אנחנו נתפרנס?

<איתמר אביטן: למי אתה תדאג?

<איתמר אביטן: אז לבוא ולהגיד פה שזכות הציבור לדעת - - -

יואב קיש: טוב, תודה רבה.

<איתמר אביטן: אנחנו עובדים מאוד קשה - - -

יואב קיש: לא, לא, את הוויכוח העקרוני הזה הרי לא נפתור.

יואב קיש: הוא אמר את דעתו, אתם אמרתם את דעתכם ובזה נגמר העניין.

<מיכל רפאלי כדורי: אני יכולה להוסיף מילה?

יואב קיש: לא לוויכוח הזה.

<מיכל רפאלי כדורי: לא לוויכוח הזה - - -

יואב קיש: אז אני אתן לך לדבר בהמשך.

יואב קיש: אנחנו נמשיך ברשימת הדוברים ואני מוסיף אותך לעוד זכות דיבור, כאחרונה ברשימת הדוברים.

יואב קיש: יריב הורוביץ, יו"ר איגוד הבמאים.

יואב קיש: אבל בעצם דיברתם כבר - - -

<יריב הורוביץ: לא, אני רוצה לדבר - - -

יואב קיש: טוב.

יואב קיש: אז יש ארבעה איגודי עובדים וכולם רוצים - - - ?

<אסף אמיר: מה, גם כל הייעודיים מדברים ביחד?

<יריב הורוביץ: אני אעשה את זה ממש קצר.

יואב קיש: כן.

<יריב הורוביץ: אני יושב פה שנים ואנחנו יודעים על הכשלים שיש פה.

<יריב הורוביץ: מדינת ישראל היא באמת מדינה מיוחדת, בכל המובנים, אבל מדינות באותו גודל, למשל בלגיה והולנד, כן מצליחות לקיים הרבה מאוד רשתות טלוויזיה וכבלים במקביל בלי בעיות כלכליות.

<יריב הורוביץ: אנחנו יודעים שבישראל יש בעיית ריכוזיות במשק, שמביאה לזה שההוצאות לפרסום בישראל הן הכי נמוכות במערב, אנחנו יודעים את זה.

<יריב הורוביץ: אם בישראל היו הוצאות לפרסום כמו בבלגיה או כמו בהולנד, שזה 17% מהמחזור, כולם היו חיים פה.

<יריב הורוביץ: אבל אין לנו את זה.

<יריב הורוביץ: אנחנו גם יודעים שהמפרסמים הם בעלי...

<יריב הורוביץ: מה לעשות, יגידו שזו מדינה קטנה.

<יריב הורוביץ: אז אנחנו מבינים מאיפה הבעיות מתחילות, והתחושה היא שבשום דבר לא מטפלים.

<יריב הורוביץ: לא מטפלים בזה שאם יש ריכוזיות אז אין פרסום.

<יריב הורוביץ: אז יורדים למטה ואומרים, טוב, נעשה איזה פלסטר, נעשה רגולציה.

<יריב הורוביץ: הכול מין פלסטר על פלסטר.

<יריב הורוביץ: אבל האמת היא שכן יש כסף בתוך המדיה, יש המון כסף.

<יריב הורוביץ: ומה הפחד הזה לגעת בגוגל ובנטפליקס וביוטיוב?

<יריב הורוביץ: מה הפחד?

<יריב הורוביץ: הרי בכל אירופה כבר נוגעים בהם, כי אחרת אין יצירת מקור.

<יריב הורוביץ: בצרפת כבר מזמן ברור שגם הזכיינים המסחריים מקבלים סיוע מההיטלים האלה.

<יריב הורוביץ: הרי גם בצרפת כשערוץ TF1 הולך לעשות סדרה על ורסאי, הוא ישים כסף של עצמו, כמו "רשת", אבל הם גם יקבלו עוד תמיכה כספית שמגיעה מהיטלים שונים שהם הכנסות נלוות למדיה.

<יריב הורוביץ: הם יקבלו כסף תמיכה מהאינטרנט למשל.

<יריב הורוביץ: אז מה הבעיה לעשות את זה פה?

<יריב הורוביץ: מה, אי אפשר לעשות פה היטל על האינטרנט, הרי הם גונבים לנו את הכול, הם עושים רווחי ענק, בזק והוט עושים רווחים עצומים מהאינטרנט, בזמן שהם בעצם מתירים את הזכויות של כולנו, גם של הערוצים המסחריים - - -

<מיכל רפאלי כדורי: רגע, רגע, רגע, סליחה, סליחה, סליחה - - -

יואב קיש: לא, את אחריו בזכות דיבור.

יואב קיש: בבקשה.

<יריב הורוביץ: בעיניי יש המון דרכים, למרות הכשל הזה בפרסום, לייצר מצב שהתעשייה הזאת עובדת וגם שמסייעים לה.

<יריב הורוביץ: מה, זה מילה גסה לסייע לערוצים מסחריים?

<יריב הורוביץ: למה לא?

<יריב הורוביץ: למה אני צריך לעשות סדרה בהוט שנקראת "נעלמים", שיש לה כמעט מיליון צופים ומתוכם חצי מיליון זה בפיראטי?

<יריב הורוביץ: אני לא מתפרנס מזה.

<יריב הורוביץ: המצב הוא שרק אותנו הולכים ומורידים.

<יריב הורוביץ: אין כסף בפרסום, אז מורידים - - -

יואב קיש: טוב - - -

<יריב הורוביץ: רגע.

יואב קיש: לענייננו.

<יריב הורוביץ: כל הבעיות הכלכליות האלה של המבנה של איך שהשוק בישראל נראה, כל הצרות שלו, כל האינטרסים שלו וכל זה שיש פה המון סוגי אנשים והמון סוגי תרבויות – תמיד זה בסוף יורד עלינו על הראש.

<יריב הורוביץ: זאת אומרת, הפטיש בא עלינו, אנחנו אלה שצריכים להוריד את המחיר, אסף הוא זה שצריך לעשות מימון ביניים לערוצים מסחריים - - -

<אסף אמיר: איזה מימון ביניים?

<אסף אמיר: זה הלוואות על חשבון - - -

<יריב הורוביץ: אם פעם במאי היה צריך לעשות סדרה בשנה כדי להתפרנס, היום בפחות משלוש סדרות אתה לא משלם על ילד בגן.

<יריב הורוביץ: תבינו, זה עלינו, זה בזמן שהזכויות שלנו והזכויות של המשדרים האלה נגנבות בצורה חופשית באינטרנט.

<יריב הורוביץ: אתם חייבים לעזור לנו, כמו בכל מקום אחר, אין דרך אחרת.

<יריב הורוביץ: או שלא תהיה פה כזאת ריכוזיות של חברות ויתחילו לפרסם כמו בכל מקום ולא תהיה בעיה כלכלית, או שתעזרו לנו מול מי שעושה כסף על גבינו ועל גבי הערוצים המסחריים האלה והערוצים הייעודיים האלה.

<יריב הורוביץ: ותחזירו להם את הכסף, כדי שנוכל לעבוד.

<יריב הורוביץ: זה נעשה בכל מקום בעולם, זה לא נראה לי כל כך מסובך.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: אלעד מלכא נמצא פה?

יואב קיש: תציג את עצמך.

<אלעד מלכא: תודה רבה על הזכות הדיבור, אדוני היושב-ראש.

<אלעד מלכא: שמי אלעד מלכא, אני מנכ"ל האגודה לזכות הציבור לדעת.

<אלעד מלכא: אני רוצה ברשותך, אדוני היושב-ראש, לענות לשאלה שנשאלה כאן קודם - - -

<אסף אמיר: זה אותו ארגון.

<אלעד מלכא: גם אתם אותו ארגון.

<אלעד מלכא: אתם שמונה, אנחנו שניים.

<אסף אמיר: לא, אנחנו לא אותו ארגון.

איילת נחמיאס ורבין: סליחה, עם כל הכבוד אתה לא תחליט.

איילת נחמיאס ורבין: אני אפנה ליושב-ראש - - -

<יריב הורוביץ: אני עשיתי את "ההתנתקות" בערוץ 20, אוקיי?

<יריב הורוביץ: אני פיארתי את ה - - -

<קריאות: - - -

יואב קיש: סליחה, מה קרה, אני רגע אחד לא - - -

איילת נחמיאס ורבין: עם כל הכבוד - - -

יואב קיש: מה הבעיה?

יואב קיש: הבן אדם רוצה לדבר.

יואב קיש: אני מודה שלא שמעתי מילה ממה שהוא רוצה להגיד, אבל למה לא נתנו לו לדבר?

איילת נחמיאס ורבין: כי אתה מאוד מקפיד לתת לנציג אחד מכל ארגון, ופה מדובר גם על היושב-ראש וגם על המנכ"ל.

יואב קיש: נכון, זה אותו נציג, האמת שאפילו לא שמתי לב.

<קריאות: - - -

יואב קיש: אז תודה לחברת הכנסת ורבין שהעירה את תשומת לבי.

יואב קיש: מכיוון שגם אצל היוצרים דיברו כמה אנשים...

יואב קיש: אני מבקש בקצרה.

<אסף אמיר: אני עדיין מחכה לזכות הדיבור שלי.

יואב קיש: אתה תקבל.

<אלעד מלכא: תודה רבה על זכות הדיבור.

<אלעד מלכא: אני חוזר ואומר, נשאלה כאן מקודם השאלה מה יותר ציונות מיצירה כחול לבן.

<אלעד מלכא: והתשובה שלי היא שיותר ציונות מיצירה כחול לבן היא יצירה כחול לבן שהקהל מבקש אותה ודורש אותה ורוצה אותה – ולא כי החוק קובע.

<אלעד מלכא: זה הדבר הכי ציוני שיכול להיות.

<אלעד מלכא: אני אישית חובב של יצירה ישראלית, ואני רוצה לראות אותה לא כי החוק אמר לעשות את זה, אלא כי אני רוצה לצפות בזה.

<אלעד מלכא: כמו בכל תחום אחר, הגנות לתעשייה המקומית יוצרות חוסר יעילות, יוצרות התייקרות מחירים, ושוק התקשורת לא שונה מכל שוק אחר, וכך ראוי להסתכל על הדברים הללו.

<אלעד מלכא: נקודה אחרונה.

<אלעד מלכא: ביום חמישי הדיון פה היה בשפה של תחרות ושל חופש הביטוי, כי אלה הדברים שמנחים להבנתי את הוועדה.

<אלעד מלכא: והיום אני שומע פה חסמים על תחרותיות ועל חופש הביטוי.

<אלעד מלכא: מדברים כאן באין מפריע, בלי לקבל איזושהי הבהרה שבסופו של דבר המטרה של הוועדה פה היא העצמה של חופש הביטוי, של עוד קולות - - -

יואב קיש: אבל אמרנו את זה ביום חמישי.

<אלעד מלכא: אני אומר שפה זה לא נשמע ככה, כי ככל שההשקעות הללו - - -

יואב קיש: הם לא דיברו ביום חמישי לדעתי, ופה - - -

<אלעד מלכא: אז אני חוזר ומדגיש: ככל שהדרישות הרגולטוריות הללו בדבר השקעות בתכנים מסוימים מונעות מקולות חדשים להגיע לציבוריות הישראלית ולשיח הציבורי בישראל, זוהי פגיעה חמורה בחופש הביטוי, שהיא נשמת אפה של הדמוקרטיה.

<אלעד מלכא: תודה.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: יש לנו עוד שני דוברים אחרונים ואחרי זה אני אסכם.

יואב קיש: מיכל רפאלי כדורי, רצית להגיד משהו.

יואב קיש: בבקשה.

<מיכל רפאלי כדורי: אני רק רציתי להגיד לאנשי זכות הציבור לדעת שהפקות מקור הן גם מקומות עבודה, אבל הן גם תרבות ישראלית - - -

<אלעד מלכא: אנחנו בעד.

יואב קיש: לא להגיב, חבר'ה, לא להפריע.

<מיכל רפאלי כדורי: הן תרבות ישראלית, ואני גם יכולה להגיד באותה הזדמנות לחבר הכנסת אוחנה שהציבור שלנו מאוד מאוד אוהבים סדרות מקור - -

אמיר אוחנה: נהדר, אז לא צריך להכריח.

<מיכל רפאלי כדורי: - - ומאוד צופים בהם.

<מיכל רפאלי כדורי: כי היה אפשר להבין מדבריך שאולי לא מסתכלים עליהן.

<אסף אמיר: מי מכריח?

<אסף אמיר: מי מכריח?

יואב קיש: טוב.

<מיכל רפאלי כדורי: בכל מדינה, בוודאי שיש בה שפה חריגה, רצוי לעודד הפקות מקור, ואני אומרת את זה עכשיו לא כ"יס" אלא כאזרחית.

<מיכל רפאלי כדורי: אני חושבת שאם לא יעודדו כאן הפקות מקור, אז לשפה הזאת, שאין הרבה מדינות בעולם שדוברות אותה, לא יהיה משהו משלה.

<מיכל רפאלי כדורי: אני חושבת שכולנו למדנו לעשות את זה הכי טוב ועובדה שבכל העולם קונים את זה עכשיו.

יואב קיש: תודה רבה.

יואב קיש: את רצית להוסיף?

<נגה רובינשטיין: רק להשלים את הדברים של מיכל.

<נגה רובינשטיין: זה תוצר של כשל שוק, זה לא תוצר של שאלה כלכלית.

<נגה רובינשטיין: יש כשל שוק תרבותי שבגללו הרגולציה, המחוקקים, הגיעו למסקנה שהאפשרות היחידה שיהיו מגוון של סוגים של הפקה ישראלית בישראל היא על ידי הוראות רגולטוריות.

<נגה רובינשטיין: זאת הסיבה היחידה.

<נגה רובינשטיין: בסופו של דבר יש כאן את האנשים האלה, שדואגים לכך שתהיינה הפקות מקור, אבל הרציונל הבסיסי הוא רציונל תרבותי-ערכי של המדינה.

אמיר אוחנה: אולי צריך לשכנע מדוע יש כשל שוק, אני לא בטוח שזה נכון, צריך לדון על זה.

<מיכל רפאלי כדורי: כדאי להסביר את זה כלכלית.

<מיכל רפאלי כדורי: הפקת מקור היא דבר מאוד יקר, ואנחנו מדינה מאוד קטנה - -

<זיו מאור: זה יקר בגלל איגודים - - -

<מיכל רפאלי כדורי: - - ויש לנו חיסרון בגודל.

<מיכל רפאלי כדורי: כשמפיקים - - -

<אסף אמיר: בגלל האיגודים?

<אסף אמיר: בגלל האיגודים?

<אסנת טרבלסי: אתה רוצה לדעת כמה אני מרוויחה כשאני עושה הפקה?

יואב קיש: אף אחד לא רוצה את זה, אז לא להיכנס לזה עכשיו.

<מיכל רפאלי כדורי: כדאי שחברי הכנסת יבינו - - -

<אסף אמיר: בגלל האיגודים...

יואב קיש: אם תפריעו אז אני לא אתן לך, אסף, לדבר.

יואב קיש: אני ביקשתי לא להפריע.

יואב קיש: יש לך זכות דיבור, אז אל תפריע.

<מיכל רפאלי כדורי: הבנה עוד לא הזיקה לאף אחד.

<מיכל רפאלי כדורי: כש-HBO מפיק סדרה הוא מוכר אותה לעשרות אלפי משדרים בעולם, מוכר אותה ממטוסים לפלטפורמות, למדינות שמדברות אנגלית, למדינות שמתרגמות את זה מאנגלית.

<מיכל רפאלי כדורי: לעומת זאת, כשמדינת ישראל מפיקה סדרה שעולה לה הון עתק, עד היום לפחות היא יכלה למכור את זה רק למדינות דוברות השפה העברית.

<מיכל רפאלי כדורי: הפקות מקור זה דבר יקר, ולכן צריך לגרום לו שיקרה, כי באופן טבעי זה לא יקרה, כי כמו שאמרה נגה, יש כאן כשל שוק.

<מיכל רפאלי כדורי: אנחנו שוק קטן, שוק שהולך וקטן, שוק שהפיראטיות מכרסמת בו.

יואב קיש: תודה רבה.

יואב קיש: אחרון הדוברים אסף אמיר ואז אני אתן לחברי הכנסת להגיד מילת סיכום ואז אסכם.

יואב קיש: דרך אגב, אני מודה לחברת הכנסת שרן השכל, שגם כתבה את החוק וגם יושבת פה בכל הישיבות.

יואב קיש: ואותו דבר חבר הכנסת אמיר אוחנה, שיושב פה לכל אורך הישיבה.

יואב קיש: אסף, בבקשה.

<אסף אמיר: אני לא מעט שנים מגיע הנה, וכל מה שנאמר לטובת היצירה הישראלית והקולנוע הישראלי והשגרירים וזה שהקהל ממש אוהב לראות יצירה ישראלית – זה הכול מעשה ידיה של הכנסת.

<אסף אמיר: הכנסת חוקקה חוקים לפני 25, 30 שנה שאמרו שהתרבות הישראלית, השפה העברית, זה דבר מאוד חשוב ואנחנו רוצים לשמר אותה, כי אם לא אנחנו עלולים חס וחלילה להגיע למצב, כמו מדינות יותר גדולות מאיתנו, כמו ברזיל למשל...

<אסף אמיר: אם אתם לא יודעים, ברזיל, במשך שנים כל מה שהם ראו היה מדובב.

<אסף אמיר: כל מה שראו בברזיל זה מדובב.

<אסף אמיר: הם שינו את דרכם לאחרונה.

<אסף אמיר: כשאני עושה סרט – ואני לא חושב שאני מכריח את האנשים לראות לא את הסרטים שעשיתי בתחילת הדרך, לא את "למלא את החלל" ולא את "לעבור את הקיר" - -

<מיכל רפאלי כדורי: ואריק איינשטיין.

<אסף אמיר: - - ולא את אריק איינשטיין.

<אסף אמיר: אני לא חושב שאני מכריח את האנשים לראות את זה, אתם לא חייבים - - -

<זיו מאור: רק לממן אנחנו חייבים, לראות לא.

<אסף אמיר: אתה מממן את זה?

<קריאות: - - -

יואב קיש: חבר'ה, הוויכוח הזה מיותר.

יואב קיש: זיו, ביקשתי לא להפריע.

יואב קיש: אסף, נא לסיים.

<אסף אמיר: את הסדרה על אריק איינשטיין, שאני מאוד מאושר שניתנה לי הפריבילגיה לעשות אותה, מי שמימן זה יס, אתה לא מימנת אותה.

<אסף אמיר: יס מימנו אותה.

<אסף אמיר: מה קרה לך? מה קרה לך?

יואב קיש: אוקיי, תודה רבה.

<קריאות: - - -

יואב קיש: אמיר, חבר הכנסת אמיר אוחנה, אל תפריע, אתה מדבר אחריו.

<אסנת טרבלסי: - - -

יואב קיש: אסנת, בבקשה לא להפריע.

יואב קיש: אסנת, אל תפריעו לאסף, כי אני אפסיק אותו.

יואב קיש: בבקשה, משפט סיום.

<אסף אמיר: מה משפט סיום?

<אסף אמיר: חיכיתי בסבלנות.

<אסף אמיר: הוא דיבר שעה, הבחור.

יואב קיש: הוא לא דיבר שעה.

<אסף אמיר: שלושת רבע.

יואב קיש: גם לא.

<אסף אמיר: הסכנה המרכזית שעומדת בפנינו היום ולאורך השנים...

<אסף אמיר: בכל זאת, אתם קצת חדשים פה ב - - -

יואב קיש: מודה, אני חבר כנסת חדש, מודה.

<אסף אמיר: ועדת כלכלה ותקשורת הם קצת חדשים.

<אסף אמיר: איתן מכיר הכול, אתי מכירה הכול, אבל חלקנו - - -

יואב קיש: לגבי אתי אני מסכים איתך, לגבי איתן אני לא בטוח...

<אסף אמיר: לא, הוא שנים יושב פה.

<אסף אמיר: אנחנו, איגוד המפיקים, נכנסנו.

<אסף אמיר: .. הוא היה שר התקשורת, וכשחוק הבזק נחקק אמרנו, בבקשה ממך - - -

יואב קיש: מי?

<אסף אמיר: פואד בן אליעזר.

יואב קיש: זיכרונו לברכה.

<אסף אמיר: זיכרונו לברכה.

<אסף אמיר: נכנסנו אליו למשרד וביקשנו ממנו: בבקשה, בחוק הבזק תרשום 30 אחוז עברית.

<אסף אמיר: הוא זרק אותנו מהמשרד.

<אסף אמיר: היום, תשאל את כל גופי השידור, כל מה שישראלים רוצים לראות זה עברית.

<אסף אמיר: עכשיו, כל השנים פעלנו, הצד השמאלי של המפה עם הצד הימני של המפה.

<אסף אמיר: כי שם לא היו אופורטוניסטים, כי שם היו אנשים שמה שהיה חשוב להם זה ערך, תרבות, השפה העברית.

<אסף אמיר: אני לא יודע מה קרה ואיך קרה שפתאום זה לא מעניין אף אחד.

<אסף אמיר: העברית, התרבות הישראלית, לא מעניינת אתכם, זה מדהים אותי.

<אסף אמיר: עכשיו משהו לגבי החוק הזה ואני מסיים.

<אסף אמיר: החוק הזה, כמו כל הדברים, הוא מין פלסטר שבא לעזור למי שהכי חלש בשרשרת.

<אסף אמיר: הבעיה היחידה עם העזרה הזאת – ואני לא נגד העזרה הזאת, אפילו שערוץ 20 הוא ערוץ עבריין מיום הקמתו - - -

<קריאה: אני מוחה על הדברים האלה.

יואב קיש: לתפיסתך.

<אסף אמיר: נכון, לתפיסתי.

<אסף אמיר: הוא שידר את עצרת הימין של הבחירות יום לפני ולא הסכים לסגור את השידור הישיר.

יואב קיש: בסדר, לתפיסתך.

<אסף אמיר: לתפיסתי הוא עבריין ואני חושב שגם היו כמה פעמים שהמועצה כבר החליטה שהוא עבריין.

<אסף אמיר: לא סתם מדברים על חילוט - - -

יואב קיש: בוא, אני מבקש לא להיכנס לרמה הזאת, כי אם אתה נכנס לזה אז הם יתחילו לקפוץ, ואני לא רוצה את זה.

<אסף אמיר: גם ערוץ 10 היה עבריין - - -

יואב קיש: בוא לא נחלק ציונים לערוצים, בסדר?

יואב קיש: תודה.

<אסף אמיר: עברו על רגולציה.

<אסף אמיר: אז נכון שלא רוצים לשלוח אנשים הביתה, אבל כדי לתקן את הדבר הזה הקטן אתם הולכים לשנות את כל מפת התקשורת.

<אסף אמיר: הרי ערוץ 2 יושב פה ולא סתם הוא יושב פה; הם יושבים פה ומשפשפשים ידיים, כי הם יודעים מה הדבר הבא.

<אסף אמיר: כולנו יודעים מה הדבר הבא.

<אסף אמיר: זה שיש שלושה זכיינים היום זה פעילות שלכם, ושלהם דרך אגב – ועכשיו כולם מדממים בגלל שיש יותר מדי ימי שידור, שיש יותר מ-14.

<אסף אמיר: הרי כולם ידעו ששוק הפרסום בישראל לא מחזיק יותר– תודה רבה, יוליה, שאת מקשיבה לי – מ-14 יום.

<אסף אמיר: אז הלכו ל-21.

<אסף אמיר: ועכשיו אולי גם נכניס כמה מסחרי לייט, ונראה איך כולם מדממים.

<אסף אמיר: אבל בזמן שאתם עושים את החקיקה הקטנה הזאת, בעצם בסופו של דבר או שבג"ץ באמת יעשה את מה שהוא יעשה, או שערוץ 2 יקבל את אותן הקלות.

<אסף אמיר: הרי לא יקרה שערוץ 2 לא יקבל את ההקלות של ערוץ 20.

<אסף אמיר: ולכן, כשאתם הולכים למהלך הזה, בעצם בחקיקה הקטנה הזאת על ערוץ 20 אתם מסיימים את כל הפרשה של החקיקה בגופי התקשורת לאורך השנים.

<אסף אמיר: חוק ההסדרים כמעט יהיה מיותר מבחינתי.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: חבר הכנסת אמיר אוחנה, בבקשה.

אמיר אוחנה: זה לא רלוונטי אז לא נעמיק, אבל קונספטואלית כשמטילים חובה רגולטוריות להשקיע סכום מסוים, זה כמו להכריח את הציבור - - -

<אסף אמיר: גם לאפשר להם למכור פרסומות זה כמו להכריח אותם.

יואב קיש: אסף, עצרתי אותו ועכשיו אני עוצר אותך.

יואב קיש: ולו יש זכות יתר.

יואב קיש: לא להפריע לו, הוא שמע בשקט דברים שהוא לא הסכים להם, אז עכשיו אתה תקשיב.

אמיר אוחנה: המנויים משלמים על זה, הציבור משלם על זה.

אמיר אוחנה: המנויים של יס והוט שדיברת עליהם קודם – הם משלמים על זה.

אמיר אוחנה: הכסף הזה מגיע מאיפשהו, נכון?

אמיר אוחנה: ובערוצים המסחריים זה בדרך של פרסומות וכו'.

אמיר אוחנה: אבל בסוף, אם אנחנו רוצים תקשורת כמה שיותר חופשית אז צריכים כמה שפחות רגולציה, כמה שפחות חובות.

אמיר אוחנה: ככה התקשורת תהיה יותר חופשית והיא תאפשר ליותר אנשים לבטא את עצמם, לפתוח ערוצים ובעצם להגשים את חופש הביטוי.

<איתמר אביטן: תראה מה שעשו באיטליה - - -

יואב קיש: סליחה, סליחה, אתם רוצים שאני אוציא אתכם עכשיו?

יואב קיש: מספיק, נגמר.

יואב קיש: חברת הכנסת שרן השכל, בבקשה.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: אתם אמרתם, לצערי, שלמעשה לא אכפת לנו ולכן אנחנו למעשה מפקירים.

<ליאור תמאם: מהתקשורת אכפת לכם, מהתרבות לא.

שרן השכל: בדיוק ההפך.

שרן השכל: אם לנו לא היה אכפת לא היינו עובדים עכשיו על החקיקה.

שרן השכל: אם אנחנו לא נציל ערוצים כמו ערוץ 20 וכמו ערוץ 10 וכמו ערוץ "הלא" וכמו ערוץ 9, לא רק שלא תהיה תקשורת, גם לכם לא תהיה פלטפורמה שתיתן לכם תקציבים על מנת להפיק הפקות מקוריות.

שרן השכל: וכאשר אנחנו דנים – ולא הייתם בדיון הקודם – על כשלים אדירים בשוק התקשורת, ולא רק בערוצים הייעודיים, גם בערוצים המסחריים – לא שמעתי מהערוצים המסחריים בקשה אחת להוריד מהתוכן שלכם.

שרן השכל: אתם יודעים מה הם ביקשו?

שרן השכל: הם ביקשו אולי הקלות בתוכן שיווקי, אולי הקלות בפרסום, כדי שיהיה להם קצת מרחב נשימה.

שרן השכל: וכאשר אנחנו מסירים פה רגולציה ובירוקרטיה ופיקוח...

שרן השכל: אנחנו עושים את זה באומץ, כי אף אחד בממשלה, עם כל השנים שאתה יושב פה, לא היה להם אומץ לגעת בחוק התקשורת.

<אסף אמיר: תתפלאי, כולם הקלו עליהם, תתפלאי.

<אסף אמיר: הרבה לפנייך.

יואב קיש: אסף, עוד הפרעה אחת אתה יוצא החוצה.

שרן השכל: לאף אחד לא היה את האומץ לבוא ולעשות מהלך ולשנות את הדבר הזה, על מנת שהם יוכלו לנשום.

שרן השכל: אנחנו עכשיו, באומץ רב, מתקנים את העוול של השנים האלו - -

<קריאה: האומץ היחידי זה האומץ לפגוע בנו.

יואב קיש: תוציאו את זה שהפריע שם.

שרן השכל: - - אנחנו מתחילים עם הערוצים הייעודיים ואנחנו נמשיך עם הערוצים המסחריים.

שרן השכל: אתה יודע למה?

שרן השכל: כי בסוף, כדי שתהיה טלוויזיה ישראלית, אנחנו צריכים שיהיה להם מרחב נשימה, ולשמה אנחנו חותרים.

שרן השכל: תודה.

יואב קיש: תודה רבה, אני רוצה לסכם.

יואב קיש: קודם כול, אני מודה לכולם שבאו.

יואב קיש: שמענו פה דברים מדם ליבם של הרבה אנשים ושמענו גם את הדעות של השחקנים המרכזיים בשוק.

יואב קיש: אנחנו עשינו פה שתי פגישות בשביל לשמוע, וכולם שמעו את כולם.

יואב קיש: אנחנו נתכנס לפגישה הבאה ביום שלישי, בשביל לדון על חקיקה, בנוסח שהיום, בעזרת השם, יועבר לכל הגופים.

<אתי בנדלר: הוא לא יועבר לגופים, הוא יפורסם באתר.

יואב קיש: הוא יפורסם באתר.

יואב קיש: יש כמה דברים שאני רוצה להגיד.

יואב קיש: ראשית, לגבי הדיון היום, שמענו נושא חדש שעלה פה, וטוב שעלה, והוא כל ההתייחסות לשוק הפרסום הישראלי בכללותו ואיך הוא מתמודד עם נתח שוק שהולך לשחקני הענק הרב-לאומיים.

יואב קיש: ברור שאין כוונה לפגוע לא באזרח הקטן ולא בעסקים הקטנים, אבל אולי דווקא חשיבה על מפרסמים גדולים – יכול להיות שזה משהו שאפשר לעשות.

יואב קיש: כמו שאמרה היועצת המשפטית, זה לא הבסיס של החוק הזה, אבל אני בהחלט אשקול כל הצעה שתגיע מכל גורם שהוא בעניין הזה.

יואב קיש: לגבי הדיון עצמו, שמענו דעות שונות לגבי התפיסה של הרגולציה שצריך להחיל על ערוץ מסחרי, בין אם הוא גדול או קטן, בעיקר בנושא של חובת הפקה של יצירה מקומית מצד אחד, אבל כמובן שזה לא הנושא היחיד שעל הפרק, יש עוד הרבה נושאים שייבחנו בחוק.

יואב קיש: אני יכול להגיד שכבסיס אנחנו קודם כול נטפל בערוצים ייעודיים, נהפוך אותם להגדרה של ערוץ מסחרי קטן, נטפל בנושא הזיכיון לעומת רישיון, כדי לתת אופק וטווח נשימה, כדי שלא יהיו כל שנה בבעיות של מחזור.

יואב קיש: זה חד וחלק יקרה.

יואב קיש: גם נבדוק את מודל החדשות, ולא נמצאת פה חברת הכנסת ורבין, שזיקקה את הדברים שחשוב שיהיו במודל החדשות.

יואב קיש: אבל בוודאי ובוודאי שלגבי ערוץ קטן צריך להקל על כל הנושא הכספי, כדי לאפשר לו לחיות.

יואב קיש: היה את הדיון ביני לבין איתן כבל על זה שלכולם אותו חוק.

יואב קיש: גם בעניין הזה, נכון שלכולם אותו חוק, אבל ניתן להפריד לפי היקפי הכנסות ולפי ותק ולתת הגנת ינוקא ולאפשר לשחקנים קטנים לצמוח, כי זה מה שאנחנו רוצים פה.

יואב קיש: את הסיכום של כל הדברים שאמרתי אני מקווה שנראה בהצעת החוק שתפורסם במהלך היום.

יואב קיש: אני מודה לכולם ואני מזכיר שביום שלישי נתחיל את הליך החקיקה.