הוועדה המשותפת לוועדת הכלכלה ולוועדת הכנסת לדיון בהצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים תיקון - אסדרת ערוצים ייעודיים), כנסת 20, פרוטוקול מספר 6, 2018-01-14 09:00

יואב קיש: בוקר טוב לכולם.

יואב קיש: אני פותח את ישיבת הוועדה המשותפת, ועדת הכלכלה וועדת הכנסת, בנוגע להצעת חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (תיקון מס' 44) (אסדרת רישיונות לשידורי טלוויזיה).

יואב קיש: כנראה בגלל שזה יום ראשון ובגלל השעה חדר הוועדה קצת יותר ריק.

יואב קיש: איתן, ידידי, אני חושב שאני אתחיל ביום ראשון בחמש בבוקר ואז אני אהיה לבד, והכול ייגמר מאוד מהר, לא?

איתן כבל: עם השיטות בליכוד הכול יכול להיות.

איתן כבל: נראה לי שחזרת מה"ליכודיאדה" שופע רעיונות.

יואב קיש: האמת שכל מה שנשאר לי לעשות זה לברך על המקום שקיבלתי בליכוד.

איתן כבל: האמת שאפילו לא ראיתי.

יואב קיש: אני הגעתי למקום השישי המכובד.

איתן כבל: ואוו.

יואב קיש: אני הח"כ הראשון, לפניי רק שרים ויושב-ראש הכנסת, והתוצאה שלי זהה לתוצאה של מקום חמש וארבע, שזה יריב לוין ויולי אדלשטיין.

יואב קיש: כך שמצבי טוב, אני לא מתלונן.

איתן כבל: הכול בזכות הוועדה הזאת.

יואב קיש: הכול בזכות הוועדה הזאת, בדיוק.

יואב קיש: בזכות הוועדה הזאת אני מתכנן לעשות את הקפיצה הבאה.

<לאה ורון: אין לך כבר לאן לקפוץ.

איתן כבל: אני שמח בשבילך, אתה ראוי.

יואב קיש: תודה רבה.

יואב קיש: בוקר טוב.

יואב קיש: אני רוצה לומר כמה מילים לגבי המשך הדיונים והחקיקה לאחר שעברנו קריאה ראשונה בשבוע שעבר.

יואב קיש: ראשית, יש לנו היום וביום רביעי דיונים מאוד משמעותיים.

יואב קיש: הרי התחייבתי לדון בכל נושא לאחר קריאה ראשונה, ובכוונתי לעשות כך, לא להזניח אף נושא שהתחייבתי לדון בו.

יואב קיש: ולכן, מה שהייתי מבקש גם מהנוכחים, פשוט כדי שלא תהיה טעות שחס וחלילה שכחתי משהו או שמנהלת הוועדה שכחה – האם יש למישהו נושא שמאוד חשוב לו ולא דנו בו ואמרנו שנדון?

יואב קיש: אז נא שיעביר פתק עם שם הנושא כדי שנוודא שזה יכנס להמשך הדיונים.

<דנה נויפלד: רואים שאתה לא מהוועדה הזאת, כי מנהלת הוועדה שלך לא שוכחת.

יואב קיש: אני יודע, אבל אחרי שחזרתי מאילת אני אומר שהכול אפשרי.

<אתי בנדלר: אני רואה שהחמצתי עוד פעם איזה משהו.

יואב קיש: אין ספק.

יואב קיש: אני אומר שהתחייבתי להרבה מאוד דברים, אני אומר את זה בצורה הכי ברורה כדי שאנשים לא – גם למשרדים, ובוקר טוב, דנה – נא להעביר את ההתייחסויות, ואז נוודא שזה אכן משולב בסדר הדיונים של הוועדה.

יואב קיש: היום המטרה העיקרית של הדיון – זה לא עיקרית, אבל הייתי רוצה להתחיל עם נושא שהבטחתי שאדון בו לאחר קריאה ראשונה – זה נושא אחזקות צולבות.

יואב קיש: כמובן – בוקר טוב, חבר הכנסת פולקמן – שהערוץ הראשון שמוטרד מהעניין הזה זה ערוץ 24 עקב הבעלות הצולבת עם "קשת", מי נמצא פה?

<שרית הכט: אני.

יואב קיש: שלום, בוקר טוב.

<שרית הכט: שלום, בוקר טוב.

יואב קיש: מערוץ 24 , נכון?

יואב קיש: ומ"קשת" יש פה מישהו?

<שרית הכט: לא, אני היועצת המשפטית של "קשת".

יואב קיש: אה, אוקיי.

יואב קיש: ומערוץ 24 יש?

יואב קיש: גם אותם את מייצגת בעניין הזה?

<שרית הכט: כן.

יואב קיש: אוקיי.

<אתי בנדלר: כי הבעלות היא של "קשת".

יואב קיש: זה בדיוק מה שאמרתי.

יואב קיש: רק רציתי לוודא שאין נציג אחר שצריך להגיע מערוץ 24 או משהו.

יואב קיש: אז זה כמובן נושא שנדון בו אפילו ראשון מבחינתי.

יואב קיש: יש לנו מהריכוזיות, נכון?

יואב קיש: וצריכה להגיע גם רותם?

<עמנואל ברכפלד: היא לא מגיעה, אני אייצג.

יואב קיש: אתה מייצג אותה.

איתן כבל: הם עשו חפיפה.

יואב קיש: אני רק רוצה להגיד שמעבר לנושא של ערוץ 24, ודיברתי על זה גם בישיבה נפרדת, תגיע לפה גם הממונה על ההגבלים עצמה לקראת השעה 10:00, ואז הייתי רוצה לדון על תפיסה יותר גדולה.

רועי פולקמן: זאת אומרת, לא רק על בעלויות צולבות, לא רק על רשות ספציפית.

יואב קיש: בדיוק, בכלל בנושא הזה נשמע את דעתה.

יואב קיש: היה לי חשוב שהיא תבוא ותציג את דעתה, וזה מה שנעשה.

<דנה נויפלד: אם אפשר להעיר רק על הנקודה הזאת.

יואב קיש: בבקשה, בהחלט.

<דנה נויפלד: עניין הבעלויות הצולבות קשור כמובן גם לתחרות הענפית שעל זה הממונה על ההגבלים העסקיים אחראית, אבל זה לא רק.

יואב קיש: ברור.

<דנה נויפלד: זאת אומרת, יש גם את הרגולציה של תחום התקשורת, שהיא לא קשורה לרגולציה של כללים ושל הממונה על התחרות.

<דנה נויפלד: כבר שינו לכם את השם?

<עמנואל ברכפלד: לא.

<קריאה: עוד לא.

<דנה נויפלד: עוד מעט.

רועי פולקמן: מניעת הטיה, שעיתון לא יהיה לו רדיו.

<דנה נויפלד: זה לא רק עניין הגבלי תחרותי.

איתן כבל: אם אפשר לומר משהו.

איתן כבל: במצב הנוכחי אם אתה לא עולה למעלה, מסתכל על המפה כפי שהיא בנויה היום ולאן אתה רוצה לקחת אותה ומה אתה רוצה ממנה, יכול להיות שנחליט שלאן שהתקשורת הולכת, המבנה שלה, שאין בעיה של בעלויות צולבות.

איתן כבל: נהפוך הוא, רוצים לרכז, יכול להיות, אני אומר את זה סתם.

<מיכל רפאלי כדורי: מול, בעולם של גוגל ופייסבוק ו-Netflix.

איתן כבל: מיכל, אני לא פותח את הדיון.

<מיכל רפאלי כדורי: זה יכול לעזור.

איתן כבל: רק אני אומר שכשאתה עולה למעלה ומסתכל על המפה לאן התקשורת בישראל ובעולם הולכת, כמו שאמרנו, גם זה לא דבר שיכול להיעשות - - -

יואב קיש: אבל על הנושא הזה חשוב שנדבר.

איתן כבל: אבל אפשר להתחיל לדבר על זה.

יואב קיש: אני בהחלט מצטרף לאמירה שלך שהנושא של אחזקות צולבות איננו רק בזירה של הממונה על ההגבלים, לזקק את המסר.

איתן כבל: לגמרי.

איתן כבל: בוודאי.

יואב קיש: אז זה אכן כן, אבל אין ספק שהאמירה שלה היא מאוד משמעותית.

<אתי בנדלר: ואני חוזרת ואומרת שמעבר לפתרון הנדרש לערוצים ייעודיים, שלמסחרי תהיה בעיה של בעלות צולבת, ולכן צריכים לפתור ודאי את הבעיה הזאת.

<אתי בנדלר: אפרופו הטיפול בהצעת החוק המקורית, נראה לי שהמבט הרוחבי יותר של בעלויות צולבות זה לא ממש נושא שנובע מהצעת החוק הפרטית.

יואב קיש: אני עם הסתייגות אחת לדברייך, היועצת המשפטית, שהשאלה שאני ביקשתי מהממונה לבוא ולתת תשובה עליה זה אם מחר זכיין אחר, בעל רישיון אחר, ירצה לפתוח ערוץ ייעודי חדש, או לא ערוץ ייעודי, ערוץ זעיר – וזה כן בscope- של הדיון שלנו לדעתי במאה אחוז.

יואב קיש: אני בהחלט מצטרף להערכתך לשאלות שמעבר, אבל השאלה הספציפית הזאת, לצורך העניין – סליחה שבחרתי בשם "רשת" – מחר רוצה לפתוח ערוץ 17 כערוץ מסחרי זעיר חדש, זאת שאלה.

יואב קיש: ואני חושב שזה בהחלט ב- scopeשל הוועדה.

יואב קיש: אבל אני מסכים עם ההערה שמעבר לכך, כמובן, בעניין הזה.

יואב קיש: אז זה נושא אחד, תכף ניכנס אליו ונשמע את הצעתה של היועצת המשפטית בנוגע לערוץ 24.

<אתי בנדלר: הצעתה של היועצת המשפטית של "קשת".

יואב קיש: של "קשת", שקיבלה להבנתי הסכמה מהממונה על ההגבלים, אנחנו נשמע אותה ונדון בה מייד.

יואב קיש: המשך הדיון יהיה בנושא מה שנקרא מדרגות והמדרוג.

יואב קיש: לגבי המדרגות והמדרוג שוחחתי רבות גם עם אנשים בתעשייה, גם עם המשרדים השונים, גם בעניין הזה עם הצוות של הממונה – שלום, נגה, בוקר טוב – הממונה על ההגבלים.

יואב קיש: אני חושב שאנחנו נלך למהלך שיבטל את המדרגות, ישאיר קטגוריה של ערוץ זעיר שיוגדר בסכום הכנסות בלבד ולא פלח שוק, אלא גם על הסכום הזה יהיה דיון מן הסתם.

יואב קיש: היום הוא סביב 110-100 מיליון שקלים, לפי גודל השוק ומה שקבענו, אז על זה ננהל את הדיון סביב המספר הזה.

יואב קיש: אבל זה יאפשר לייצר קו ישר ברגע שנתייחס להשקעה הנדרשת מהערוצים בסוגה עילית וכיוצא בזה.

יואב קיש: זה יאפשר קו ישר מעל זעיר, ואז למעשה יחסוך את המוטיבציות השליליות שיכולות להיות בין שמירה על מדרגה, יציאה למדרגה, וכיוצא בזה.

יואב קיש: ולכן, הנושא הזה של הגדרה כספית ולא נתח שוק, לעניין הזה זה משהו שבהחלט אני חושב שראוי, וזה יקל מאוד על כל התנהלות השוק בעניין הזה.

יואב קיש: אז זה נושא שנדבר עליו.

יואב קיש: אני רוצה להגיד שנצטרך להתייחס בעניין הזה לכמה שאלות, גם בנושא סוגה עילית, גם לאחוז מהפקות מקומיות, וגם בסוף לחדשות.

יואב קיש: אלו השאלות שנתייחס אליהן.

איתן כבל: סיכמנו שנעלה את זה בסוף.

<נחשון אקסלרד: וגם לתשלומים שונים כמו דמי רישיון, דמי הפצה.

יואב קיש: אה, אתה קופץ.

יואב קיש: עכשיו לשאלתך.

יואב קיש: כל מה שהולך לגבי הערוצים הייעודיים שהולכים להיכנס כערוצים זעירים ייעודיים וגם לגבי הערוצים המסחריים, את זה אני עושה ביום רביעי.

יואב קיש: זאת אומרת, לעבור בפירוש על שינויי הרגולציה הנדרשים בשביל הדבר הזה, ושינויי הרגולציה שנדון בהם גם לערוצים המסחריים.

יואב קיש: ואני יכול לחסוך לך את ההערה שלך שאת חושבת שזה לא ראוי, אבל אנחנו בכל זאת נדון בזה ונשמע גם אותך ביום רביעי במלוא החשיבות של הערותייך.

יואב קיש: זה יהיה ליום רביעי.

יואב קיש: אני אומר עוד פעם, שינויי רגולציה, ערוצים מסחריים, ערוצים זעירים יהיה ביום רביעי.

יואב קיש: יש לנו כמה נושאים שאני רק רוצה להבהיר בקצרה לפני שאני ממשיך.

יואב קיש: לדעתי בהצעת החוק הנוכחית – ותקני אותי אם אני טועה – אין התייחסות להבטחת האפיקים ב-yes וב"הוט" לאותם ארבעה ערוצים.

<אתי בנדלר: אין.

יואב קיש: לצערי, שכחנו או שנשמט או שלא הספקנו.

יואב קיש: דיברנו, אני חושב שמן הראוי שיכנס סעיף שאומר בצורה הכי ברורה ש-yes ו"הוט" יהיו מחויבים לאותם ארבעה ערוצים, לשמר את האפיק שניתן להם גם אם הם עוברים לרישיון - - -

איתן כבל: אני חושב שהזכרנו את זה.

יואב קיש: הזכרנו את זה.

<אתי בנדלר: זה הוזכר, אגב הדיבור עם הערוצים.

איתן כבל: נכון, צודק.

<דנה נויפלד: למה?

יואב קיש: למה?

<אתי בנדלר: אבל לא היה דיון בזה.

איתן כבל: הוזכרה חובת השימור.

<דנה נויפלד: לא, אני לא - - -

יואב קיש: עכשיו היא פותחת את זה.

<דנה נויפלד: זו שאלה מהותית.

יואב קיש: אני אגיד מהותית.

<דנה נויפלד: כי גם "קשת" ו"רשת" יצאו, הפכו להיות בעלי רישיון, יצאו מאפיק 22.

<דנה נויפלד: ערוץ 10 יצא - - -

יואב קיש: אני אגיד לך למה.

<דנה נויפלד: זה לא מובן מאליו שהם יישארו באפיקים.

יואב קיש: אז אני אגיד לך מה דעתי, ואני אשמח לשמוע את דעתך.

<אתי בנדלר: אתה מתחיל עכשיו את הדיון בנושא?

יואב קיש: שאלה טובה.

יואב קיש: בואו נחשוב רגע.

רועי פולקמן: הטענה על שמירת אותו מספר, אותו אפיק?

רועי פולקמן: חשבתי שאתה מדבר בכלל על לחייב.

יואב קיש: לא, לשמור את המספרים.

יואב קיש: עוד נושא שאני רוצה להזכיר, הייתה לי שאלה טובה שהעלו "הלא" TV לגבי שידור חדשות מירושלים.

יואב קיש: ואני רוצה להגיד עכשיו – דנה, במידה מסוימת זאת תשובה גם לך – אני רוצה שבמעבר של כל הערוצים הייעודיים מחוק התקשורת לחוק הרשות השנייה ישמרו, ככל שאני יכול, על מצבם, מחויבותם וזכויותיהם, ולא יהיה מצב שאני פוגע בהם ומרע את מצבם.

יואב קיש: זה במידה מסוימת עונה גם לך.

יואב קיש: ועכשיו לגבי "הלא" TV, אני חושב שאנחנו נחריג את נושא החדשות בצורה הזו, ואני מתייעץ עם חבריי, זה רעיון שעלה לי, שמי שרוצה לשדר חדשות בעברית יעשה זאת מירושלים.

יואב קיש: ואז בסיטואציה הזו אם יש ערוץ בשפה זרה שרוצה חדשות הוא לא יהיה מחויב לירושלים.

יואב קיש: אני יכול לחיות עם זה, אחרת אנחנו פשוט הורגים את זה.

יואב קיש: מה דעתכם?

יואב קיש: זה משהו שאני מעלה עכשיו.

איתן כבל: ברור.

איתן כבל: כל דבר שיכול לעזור להם.

רועי פולקמן: בלי לפגוע כללית בחובה כלפי ירושלים.

יואב קיש: ברור.

<לאה ורון: למעט הערוצים בשפה שאינה עברית?

<קריאות: - - -

יואב קיש: נעשה סדר.

יואב קיש: אני אסביר עוד פעם למה התכוונתי.

יואב קיש: אנחנו מדברים רק על הזעירים.

רועי פולקמן: ברור, זעירים או ייעודיים.

יואב קיש: זעירים זה גם ייעודי וגם לא ייעודי.

יואב קיש: כשאני אומר זעיר, הכוונה היא לזעיר וזעיר ייעודי.

יואב קיש: ברגע שהם יצאו מזעיר, נגיד שנגדיר 100 מיליון שקלים הכנסות, אז תחול עליהם החובה.

יואב קיש: אבל אני אומר שהמגבלה לגבי חדשות לערוץ זעיר היא כזו, ראשית, הוא לא חייב לשדר חדשות.

יואב קיש: לא חייב, זה ברור.

יואב קיש: אם הוא משדר חדשות, יש לו רשימת כללים נפרדת מקילה על מנת שיוכל להתחיל את המהלך.

רועי פולקמן: מה שקראנו לו אמות המידה.

יואב קיש: כן, ששימר את אמות המידה.

יואב קיש: באמות המידה האלה הגדרנו שהוא חייב לשדר תוך שלוש שנים מירושלים.

יואב קיש: יש פה בעיה, אני פה רוצה לחייב רק את מי שמשדר בעברית לשדר תוך שלוש שנים מירושלים.

<אתי בנדלר: חדשות בשפה העברית.

יואב קיש: חדשות.

יואב קיש: כל מי שהוא מעל זעיר מחויב לירושלים any way לפי החוק הקיים.

<נגה רובינשטיין: בעוד שנתיים-שלוש.

יואב קיש: נכון.

יואב קיש: אם הוא מתחיל כקטן פעם ראשונה.

יואב קיש: בוא נגיד ככה, אם הוא לא שידר לפני זה חדשות והוא הפך להיות משמעותי – סליחה שאני מתחיל להשתמש ב-100 מיליון שקלים האלה, אבל אם הוא לא שידר חדשות ועלה קטגוריה מזעיר למעל לסף שנגדיר אותו, הוא יהיה מחויב לשדר חדשות, את זה אמרנו בחוק.

יואב קיש: ושם גם אמרנו שזה יהיה בירושלים, ונתנו שלוש שנים להתארגן.

רועי פולקמן: ועדיין אני אשאל על הסיבה, כי אנחנו הרי לאורך כל הדרך אמרנו שגם בערוצים הייעודיים, גם בערבית, גם ברוסית, גם בשפות אחרות, אם יהיו, חלק מהעניין זה הממלכתיות.

רועי פולקמן: גם אנחנו מעדיפים שיראו את הערוץ בשפה וכו', אז לכאורה ברגע שאתה הופך להיות לפי ההגדרות הרגילות למה שערוץ 9 או ערוץ "הלא" ישדרו מירושלים?

רועי פולקמן: אם הם יגיעו לגודל הרלוונטי, כל עוד הם לא מגיעים לגודל אתה נותן להם הקלה.

רועי פולקמן: לכאורה, למה שלא ישדרו מירושלים?

רועי פולקמן: ולמה זה שונה מערוץ 20?

יואב קיש: בבקשה, איתן.

איתן כבל: אני אומר את זה ככה, תראה, שתי סיבות, אתה הרי הקבוצות האלה בסוף מדברות לקהל יעד שגם לא גדל.

איתן כבל: אתה יודע, בערוץ הרוסי זה גם יורד.

רועי פולקמן: אז הם לא יגיעו למדרגה.

איתן כבל: נכון, זה מה שאנחנו גם אומרים.

רועי פולקמן: אז לא צריך את ההחרגה על ירושלים.

יואב קיש: לא.

יואב קיש: כי ההחרגה על ירושלים נבעה מזה - - -

רועי פולקמן: אתה אומר שגם הזעיר יצטרך להיות אחרי שלוש שנים.

איתן כבל: בדיוק.

יואב קיש: כן.

יואב קיש: קח לדוגמה את ערוץ 20, כולם אומרים שאנחנו עושים פה רק לערוץ 20, הנה, יש פה אפילו בסיטואציה הזאת - - -

איתן כבל: אם הוא עולה מדרגה אז גם הוא מחויב לחוק.

יואב קיש: הנה, רועי, בסיטואציה הזאת, האמת שלא חשבתי על זה, נוצרה כאילו החלטה שמפלה, במירכאות, לרעה – אני לא יכול לקרוא לזה מפלה לרעה – את ערוץ 20, כי הוא בעברית, הוא רוצה חדשות, והוא יהיה צריך להיות תוך שלוש שנים בירושלים.

רועי פולקמן: אתה אומר שממילא אחר כך הם יצטרכו להגיע לירושלים.

איתן כבל: נכון, כי הוא עולה את המדרגה.

יואב קיש: למה?

יואב קיש: כי אני יוצא מהנחה שהוא עם פוטנציאל.

יואב קיש: הוא לא בא לשחק רק במגרש של הקטנים.

יואב קיש: ערוץ "הלא" TV, עם כל הכבוד, אני לא רואה אותו מחר – בסדר?

<זיו מאור: בתקווה שזה יחול רק על חדשות בעברית וזהו.

<זיו מאור: המעבר לירושלים יחול רק על חדשות בעברית.

רועי פולקמן: זה מה שהוא אומר.

יואב קיש: לא לגמרי.

איתן כבל: לא לגמרי.

יואב קיש: אם הם בגדול עלו הם כן חייבים בירושלים.

<קריאה: למה?

יואב קיש: יכול להיות, למה?

<קריאות: - - -

יואב קיש: תראי, אני רוצה לעזור לזעירים.

<מיכל רפאלי כדורי: מאה אחוז, אבל הם ערוץ בערבית, אז למה לחייב אותם לשדר מירושלים?

<אסף אמיר: יכול להיות שגם הערבים ירצו?

יואב קיש: תשמעי, אנחנו עם 20% אוכלוסייה ערבית בישראל.

<אסף אמיר: יכול להיות שגם הם ירצו בירושלים.

יואב קיש: אם בסוף כולם יהפכו להיות צופים של ערוץ "הלא" יש סיכוי גבוה שהוא יהיה ערוץ משמעותי.

<אסף אמיר: אתה יודע, פוליטית, לא? שים לב לזה.

יואב קיש: אני מאחל לכם את זה מכל הלב, באמת, הלוואי שתצליחו.

יואב קיש: ואז אני לא רואה סיבה שהם לא יהיו מירושלים.

<אסף אמיר: תגידו, מה, רק אנחנו נהיה בירושלים?

רועי פולקמן: אין סיבה להגביל את זה, מה שאמרת בסדר.

יואב קיש: בסדר?

יואב קיש: אז אני מחדד את זה, ואני ארצה לשמוע עוד התייחסויות, כי אני רוצה להצביע רגע על הנושא הזה כדי שזה יפתור לנו את הסיפור של החדשות בערבית.

<נגה רובינשטיין: אנחנו מתייחסים גם לתקופה כאן?

<נגה רובינשטיין: בהצבעה עכשיו אתם מתייחסים גם לתקופה של השלוש שנים?

יואב קיש: כרגע, אני אגיד לך מה נעשה, מכיוון שזה לא מופיע כרגע בחוק, את השלוש שנים נקריא ונתייחס אליו בהמשך, אבל את הנושא הזה כן חשוב לי להכניס.

<דנה נויפלד: בסדר.

רועי פולקמן: זאת החרגה בין השפה.

יואב קיש: כן.

יואב קיש: מישהו רוצה להתייחס?

יואב קיש: דנה, בבקשה.

<דנה נויפלד: כי זה כן מתייחס להערה שלך על האפיקים ובכלל.

<דנה נויפלד: אני מרגישה צורך להגיד את זה כל פעם, גם אם תקטע אותי אני אנסה שוב.

יואב קיש: בבקשה, אני לא אקטע אותך.

<דנה נויפלד: עוד פעם, אנחנו עוברים פה ממשטר אחד למשטר שני.

<דנה נויפלד: יש פה מתן הטבה מאוד משמעותית לערוצים שקיימים, הערוצים הייעודיים, כי הם הופכים להיות בעלי פוטנציאל להיות בעלי רישיון, כשהיום הם בעלי זיכיון.

<דנה נויפלד: למה אני שוב מציינת את זה?

<דנה נויפלד: כי כבעלי זיכיון לא מובטח להם להמשיך לשדר מעתה ועד עולם.

<דנה נויפלד: יש להם תקופה מוגבלת בזמן שאם הם רוצים והיו יוצאים מכרזים חדשים הם היו יכולים להתמודד, יכול להיות שהיו זוכים ויכול להיות שלא.

<דנה נויפלד: ולמה אני מתעקשת על הנקודה הזאת?

<דנה נויפלד: כי כש"קשת" ו"רשת" עברו ממשטר של זיכיון לרישיון הם איבדו, לדוגמה, את אפיק 22, כדי להעמיד אותם בקו ישר עם כל השחקנים שיהיו, בתקווה שיהיו שחקנים חדשים.

<דנה נויפלד: ברגע שאתה אומר שאתה רוצה לשמר את מעמדם של הייעודיים ככאלה, אתה נותן להם הטבה נוספת.

יואב קיש: אני יכול לענות לך על זה?

<דנה נויפלד: אתה המנהל.

<דנה נויפלד: הפוך.

יואב קיש: כשתסיימי.

יואב קיש: אני רוצה שתסיימי.

יואב קיש: אני פשוט לא רוצה לשכוח.

<דנה נויפלד: פשוט מה שאני מנסה להגיד, שצורת ההסתכלות הזאת של לשמר אותם כמו שהם זה לא מה שעושים בהצעה הזאת.

<דנה נויפלד: הם לא נשמרים כמו שהם, הם עוברים למשטר חדש, הוא גם מקל עליהם.

<דנה נויפלד: כי להיות בעל פוטנציאל, לשדר מעתה ועד – ואופק שידור של המון שנים יש בזה תועלות ויש בזה גם חסרונות.

יואב קיש: אני חייב לרשום, שנייה, אפשר עט?

<דנה נויפלד: התועלות של זה ברורות, אבל גם החסרונות של זה קיימים.

<דנה נויפלד: לדוגמה, יכול להיות שנכון להזיז אותם מהאפיקים שהם נמצאים בהם, כי האפיקים האלה הם אפיקים מצוינים ומאוד טובים מבחינת yes ו"הוט", ועכשיו הם יכולים לשדר מעתה ועד עולם.

<דנה נויפלד: יכול להיות שיש הצדקה להזיז אותם מהאפיקים האלה, ואולי גם לקבץ אותם במקבץ כמו שעשו לערוצים המסחריים.

<נחשון אקסלרד: יכול להיות שיש הצדקה.

<נחשון אקסלרד: מה ההצדקה?

יואב קיש: לא, סליחה, אני רוצה לענות.

<נחשון אקסלרד: בוא נשמע מה ההצדקה.

יואב קיש: אני אגיד לך איפה ההבדל הגדול בתפיסה.

יואב קיש: את מסתכלת על זה בעיניים משפטיות, ואני מכבד את ההערה, אבל זה נראה לי אבסורד ומגוחך לטעון שערוץ 22 שווה בהשפעה ובצפייה שלו - -

<דנה נויפלד: לא אמרתי שהוא שווה.

יואב קיש: - - לערוץ 20, לערוץ 24, אני אפילו לא יודע "הלא" באיזה ערוץ נמצאים.

<נחשון אקסלרד: 30.

יואב קיש: 30.

יואב קיש: זה פשוט צחוק.

יואב קיש: ועכשיו הם יושבים – תקשיבי, אני ב-mood שאני רוצה תחרות בשוק, אני רוצה שהשוק יהיה מגוון, אני רוצה שהם ישרדו.

יואב קיש: אנחנו רואים מה קורה לכל הקטנים.

יואב קיש: את לוקחת ואומרת: סליחה, לא מעניין אותי, אני ברמה המשפטית, כמו שהתייחסתי ל"קשת" ו"רשת" בכוונתי להתייחס ל"הלא" TV.

<דנה נויפלד: לא, זה לא מה שאני אומרת.

יואב קיש: את אומרת, אין סיבה להשאיר אותם בערוץ שלהם.

<דנה נויפלד: אמרתי שזה לא אותו עולם.

יואב קיש: לא משנה שהצופים שקצת "ג'יעג'עו" והגיעו למה שהם הגיעו, אני אעביר אותם לאיזה ערוץ חדש שיתחילו.

<דנה נויפלד: זה לא מה שאני אומרת.

<דנה נויפלד: אני אומרת שצריך להתייחס לזה כעולם חדש.

<דנה נויפלד: זה עולם חדש.

יואב קיש: אני רוצה להפריד בין הערה אחת שאני בהחלט מתכוון לדון בה בכובד ראש, וזה פרק הזמן – כי זה מאוד משמעותי – שבו הם ינוחו ויהיו מוגנים תחת מה שאמרנו בדיונים האלה.

יואב קיש: זה בסדר, זאת שאלה מאוד לגיטימית.

יואב קיש: אבל להגיד: תראו, הזזנו את ערוץ 22, פיצלנו אותם, אז אנחנו גם נזיז עכשיו את 20 ו-30 ו-24, את כאילו way off ממה שקורה בשוק.

יואב קיש: אי-אפשר להיות עיוורים למה שקורה.

יואב קיש: אני רוצה שהם יחיו.

יואב קיש: הרי אם אני אקח כל אחד מהערוצים האלה ואשים אותו לא משנה באיזה אפיק, הרגתי אותו.

יואב קיש: אם אני אעביר את ערוץ 9 נגמר הסיפור.

יואב קיש: אז מאיפה באה ההערה הזו?

יואב קיש: מהסתכלות משפטית בלבד?

יואב קיש: את חיה בשוק, את צריכה לתת לשחקנים לשרוד.

<דנה נויפלד: מהסתכלות שאתה רוצה להכניס עוד שחקנים נוספים חדשים.

יואב קיש: בבקשה.

יואב קיש: אבל אני גם לא רוצה להרוג את הקיימים.

יואב קיש: נגה.

<נגה רובינשטיין: אני רוצה להתייחס לנקודה הספציפית הזאת.

<נגה רובינשטיין: זאת גם הסתכלות משפטית, כי היו כאן טענות משמעותיות של המדינה לגבי זכויות הקניין על מס' האפיק.

<נגה רובינשטיין: אני מבינה את הרציונל שלך, אבל אתה לא מגיע ללוח חלק, יש היסטוריה לחקיקה ויש היסטוריה לעקרונות שעל בסיסם מושתת חוק הרשות השנייה.

<נגה רובינשטיין: לפני שנייה וחצי עברו האפיקים הקיימים לאפיקים חדשים בשביל ליצור מגרש חדש לכולם עם רצף מסוים.

<נגה רובינשטיין: זאת אומרת, היה כאן גם היגיון משפטי שאומר: אין לכם זכות קניין באפיק שלכם, 22 ו-10, ואותה תפיסה בדיוק הייתה לגבי בעלי אפיקים אחרים שמשודרים על גבי "הוט" ו-yes.

<נגה רובינשטיין: המדינה אמרה: אין לכם את הזכות הקניינית הזאת.

<נגה רובינשטיין: ובעצם יש לכך משמעות כשאתה אומר:

<נגה רובינשטיין: אני מותיר אתכם ובעצם מקנה לכם איזושהי זכות קניינית בהקשר הזה, וגם ליצור איזשהו רצף בין הערוצים, בין המספרים של הערוצים.

<נגה רובינשטיין: וזה בהמשך לדברים שאמרה היועצת המשפטית של משרד התקשורת.

<נגה רובינשטיין: אני מבינה לגמרי את התכלית שלך.

יואב קיש: גם הייתה התמחרות על המספרים, הם גם שילמו כסף על זה, תוסיפי את זה.

<נגה רובינשטיין: נכון מאוד, כי המדינה הייתה בתפיסה שאלה אפיקים שהם אפיקים ששייכים לה.

<נגה רובינשטיין: עכשיו מה שאתה עושה באמירה הזאת, בשינוי הזה, זה הליכה אחורה, ואומר בעצם שלא הייתה הצדקה להתמחרות הזאת כי יש לה משמעות - - -

יואב קיש: לא, לא אמרתי את זה.

יואב קיש: אל תשימי מילים בפי.

יואב קיש: את חושבת את זה ככה.

<נגה רובינשטיין: אוקיי, רק איך שאני רואה.

<נגה רובינשטיין: אני חושבת את זה.

<נגה רובינשטיין: רק אני חושבת את זה, בסדר?

יואב קיש: בדיוק.

<נגה רובינשטיין: אבל המשמעות של מה שאתה אומר זה שמה שקרה לפני שנייה וחצי ב-1 בנובמבר, עם ההצדקות שהיו לזה, מה לעשות, היו לזה גם הצדקות משפטיות, קנייניות, הייתה כאן גם חוות דעת של היועצת המשפטית של ועדת הכלכלה וחוות דעת של משרד התקשורת ומשרד המשפטים, שאת כל זה אתה מניח רגע בצד, עושה איזשהו hold, ושובר את הרצף גם הרגולטורי וגם המשפטי.

<נגה רובינשטיין: צריך להביא את זה בחשבון.

יואב קיש: לא.

יואב קיש: אני רוצה להסביר, כי היא אמרה מה אני חושב.

<נגה רובינשטיין: לא, חלילה.

יואב קיש: אני רוצה להגיד את זה בצורה הכי ברורה.

יואב קיש: הסיטואציה מבחינתי, ואת זה אני אומר גם לכם, וזה הנושא של הזמן, כי אמרתי לך שבנושא של הזמן את צודקת.

יואב קיש: הרי הם גם לא, כרגע, יכול להיות שעוד נדון על זה, כרגע הם לא משלמים לא דמי רישיון ולא דמי מעבר וכל הדברים האלה, לצורך העניין, גם נופלים לאותה קטגוריה, נכון?

רועי פולקמן: בדיוק.

רועי פולקמן: יכול להיות שהפתרון הוא זמניות.

יואב קיש: בדיוק.

יואב קיש: יש פה הוראת מעבר.

רועי פולקמן: אבל אז המבחן הוא הזמן, זאת אומרת שזה לא לנצח.

רועי פולקמן: אתה אומר שאתה רוצה לתת להם זמן להסתגל.

יואב קיש: נכון, זה לא לנצח.

יואב קיש: אבל בטח ובטח לא יקרה מצב שאני עכשיו אעשה מהלך שיהרוג אותם.

רועי פולקמן: זאת גישה בריאה.

יואב קיש: אבל זה מה שאמרתי מהתחלה.

יואב קיש: אני רוצה רגע את הנושא של החדשות בערבית.

יואב קיש: בשאלה הזאת נדון בהמשך.

<נגה רובינשטיין: אבל זאת לא הוראת מעבר סתם, זאת הוראת מעבר מהנקודה הכי רגישה מבחינת הערוצים המסחריים, מכיוון שהם היו צריכים לעבור את הפיק הזה עם כל ההקלות הנוספות של ירושלים, והפקות מקור.

<נגה רובינשטיין: הרי השלוש שנים זה נצח בזמן של שידורים.

יואב קיש: בסדר.

יואב קיש: אני יודע שיש אינטרס מסוים לשחקנים קיימים שלאחרים תהיה, מה שנקרא, אותה מחויבות הכול אותו דבר, אבל לנו כרגולטור יש אינטרס לתת למישהו יותר קטן לשרוד.

רועי פולקמן: אם זאת תקופת מעבר.

יואב קיש: אני חושב אחרת.

יואב קיש: סליחה, אני רק רוצה להגיד מילה אחת.

יואב קיש: סליחה שאני חוזר אחורה לנושא שידור החדשות בערבית.

יואב קיש: האם מקובל על חבריי פה, ואז נשמע עוד התייחסות שלהם, של "הלא" בעניין, שמי שערוץ זעיר שבוחר לשדר בשפה שאיננה עברית לא יהיה מחויב לשדר מירושלים, מקובל עליכם?

איתן כבל: אין בעיה.

<אתי בנדלר: כל עוד הוא ערוץ זעיר והוא משדר חדשות בשפה שאיננה השפה העברית.

רועי פולקמן: חדשות לא בעברית, בשפה שאיננה עברית.

איתן כבל: זה תנאי סף, ברור.

יואב קיש: אחרת הוא מחויב לירושלים תוך שלוש שנים.

יואב קיש: כן, "הלא", בבקשה.

<נחשון אקסלרד: זה מקובל לחלוטין.

<דב אברמוביץ: רק כדי להשיב לדנה.

יואב קיש: אני לא רוצה לחזור לזה, סליחה, אני רוצה להצביע על מה שדיברנו כרגע על "הלא" TV.

יואב קיש: על להקשר הזה אתה רוצה לדבר?

<דב אברמוביץ: להקשר הזה לא.

יואב קיש: בבקשה.

<אתי בנדלר: אבל אני רוצה להבין את היחס בין ההוראה הזאת לבין הוראת המעבר של השלוש שנים.

<אתי בנדלר: ניקח לצורך העניין את הערוץ בשפה הרוסית שהוא יתחיל מעכשיו והוא ישמור על אחוז מסוים של שידורים בשפה הרוסית ואחוז מסוים של שידורים הוא יעשה בשפה העברית, אינני יודעת.

יואב קיש: לא, החדשות עצמן.

יואב קיש: אנחנו מדברים על החדשות עצמן, לא אחוז.

<דב אברמוביץ: זה בדיוק העניין, שכופים עליו משהו, ועוד אומרים לו: הנה, פתחו לך אופק חדש.

<דב אברמוביץ: לא יהיה אופק חדש.

<דב אברמוביץ: הוא לא רוצה אופק חדש.

יואב קיש: סליחה, חבר'ה, לא להפריע בבקשה, זה לא דו-שיח כרגע.

יואב קיש: אני שומע חוות הדעת של היועצת המשפטית.

<אתי בנדלר: אני רוצה להבין.

יואב קיש: על החדשות עצמן.

<אתי בנדלר: כן.

<אתי בנדלר: אני רוצה להבין.

<אתי בנדלר: זה מה שאמרתי, את היחס בין הוראת שלוש השנים לבין שידור חדשות בשפה שאיננה השפה העברית.

<אתי בנדלר: ממתי אנחנו מתחילים לספור לגבי ערוץ כזה את שלוש השנים?

<אתי בנדלר: מרגע שהוא התחיל לשדר חדשות, ובלבד שהם בעברית, או שמרגע שהוא התחיל לשדר בעברית אני סופרת את שלוש השנים?

רועי פולקמן: מרגע החוק, ברור.

יואב קיש: מהרגע שהוא התחיל לשדר חדשות בעברית סופרים לו שלוש שנים למעבר.

רועי פולקמן: אתה אומר שאתה יודע מראש שאתה פטור מהתנאי הזה?

רועי פולקמן: אתה מייד חייב.

רועי פולקמן: שלוש שנים זה מהרגע שהחוק הזה עובר.

רועי פולקמן: מאותו רגע אם אתה עובר - - -

<אתי בנדלר: אבל זה לא יכנס לתוקף כל עוד הוא לא ישדר בעברית, זה הרעיון.

רועי פולקמן: נכון, זה הגיוני.

רועי פולקמן: אבל לא לתת לו שלוש שנים מהרגע - - - , כי זה תמריץ.

יואב קיש: נכון, אתה צודק.

יואב קיש: מי בעד ההחלטה הזאת בנוגע לשידור חדשות בשפה זרה?

יואב קיש: בעד – פה אחד

יואב קיש: התקבל.

רועי פולקמן: לא שפה זרה, שפה שאיננה עברית.

יואב קיש: שאיננה עברית, כן.

יואב קיש: זה התקבל.

יואב קיש: תודה על ההערה, רועי.

יואב קיש: אני רוצה לחזור לדיון, כפי שאמרתי, נתחיל בנושא ערוץ 24.

יואב קיש: אני אשמח לשמוע הצגה של המתווה מהיועצת המשפטית, בבקשה, שרית.

<שרית הכט: ההצעה שלנו הייתה שערוץ 24 יישאר לתקופת מעבר תחת הרישיון הקיים שלו, 75% במוסיקה.

יואב קיש: לא הבנתי.

יואב קיש: הרישיון הקיים, הרי זה כבר לא יהיה הרשות למועצת כבלים ולוויין, אז לא הבנתי מה זה הרישיון הקיים.

רועי פולקמן: באחוזים.

רועי פולקמן: הכוונה שזה ערוץ מוסיקה ולא ערוץ תוכן אחר.

<שרית הכט: תכף אני אפרט.

<שרית הכט: תנאי הרישיון הקיים, זה כולל 75% מוסיקה וכל ההשקעה שאנחנו צריכים להשקיע.

יואב קיש: אה, תנאי הרישיון הקיים.

<שרית הכט: כן.

<שרית הכט: זאת אומרת שלא יהיה שינוי, זה לא יהפוך להיות ערוץ מסחרי רגיל, אלא בהתאם לתנאי הרישיון.

<שרית הכט: הפיקוח יהיה פיקוח של הרשות השנייה.

<שרית הכט: במידה שבמהלך תקופת המעבר הזאת הערוץ יעמוד בתנאי סעיף 41, כלומר תנאי הבעלויות הצולבות - - -

יואב קיש: לאיזה חוק?

<שרית הכט: חוק הרשות השנייה.

<שרית הכט: סעיף 41 הוא סעיף הבעלויות הצולבות.

<שרית הכט: יוכל לקבל רישיון מסחרי זעיר או זעיר ייעודי בהתאם לחוק.

<שרית הכט: זאת אומרת, אין כאן שינוי, לא צריך לעבור - - -

<דנה נויפלד: הוא לא יכול לשדר חדשות.

<שרית הכט: הוא לא ישדר חדשות כי הוא יהיה תחת תנאי הרישיון הקיים, והיום אסור לו לשדר חדשות, הוא משדר מוסיקה.

<שרית הכט: הוא יכול לשדר חדשות מוסיקה אם הוא רוצה.

<שרית הכט: נדמה לי שהוא משדר.

יואב קיש: אני רוצה להבין ככה במה שנראה שלי יותר פשוט.

יואב קיש: מה שבעצם אנחנו אומרים זה שכל עוד ערוץ 24 ממשיך לשדר מוסיקה ב-75% מהזמן שלו - -

רועי פולקמן: ובלי חדשות.

יואב קיש: - - וללא חדשות, בפירוש, מלבד חדשות מוסיקה שאני מעכשיו והלאה לא קורא לחדשות מוסיקה חדשות, אוקיי, זה פטור.

יואב קיש: אז כשאני אומר ללא חדשות הכוונה היא - - -

<לאה ורון: חידושים במוסיקה.

יואב קיש: זהו.

רועי פולקמן: למרות שאת חלקנו זה מעניין יותר מחדשות אמיתיות.

יואב קיש: אז אנחנו מדברים על כך שערוץ 24 יוכל להישאר, יקבל מה שנקרא החרגה לאחזקה צולבת.

<שרית הכט: לא החרגה לאחזקה צולבת, אין צורך.

<שרית הכט: תחת הרישיון הקיים שלו - - -

איתן כבל: בדיוק.

איתן כבל: סליחה, השיח הזה כל הזמן מתקיים.

איתן כבל: כשאנחנו מדברים על הבעלויות הצולבות מבחינתו של ערוץ 24, אתה לא יכול לדבר על בעיה של בעלויות צולבות כי ממילא אנחנו נשארים באותו מקום.

<שרית הכט: אנחנו היום בלי בעיה של בעלויות צולבות.

איתן כבל: וממילא אם אנחנו נשארים באותו מקום זה מלחיץ אותם כל פעם שאנחנו מדברים על בעלויות צולבות.

<שרית הכט: נכון.

<שרית הכט: אתם אומרים בעלויות צולבות, אבל אין כאן עניין של בעלויות צולבות.

איתן כבל: מה שהיא אומרת, מנקודת המוצא.

<דנה נויפלד: אני אסביר.

<דנה נויפלד: היא פועלת היום לפי חוק התקשורת, כי זה ערוץ 24 שפועל לפי חוק התקשורת.

<דנה נויפלד: בחוק התקשורת אין הגבלה שקיימת בחוק הרשות השנייה, ולכן כאשר הם פועלים לפי חוק התקשורת והרישיון הוא רישיון מהמועצה, המועצה לשידורי כבלים ושידורי לוויין, אין בעיה.

<דנה נויפלד: אם הם עוברים לקבל רישיון מסחרי לפי חוק הרשות השנייה שם מתעוררת הבעיה של הבעלויות הצולבות.

יואב קיש: סעיף 42.

איתן כבל: נכון.

<דנה נויפלד: 41(ב2).

<דנה נויפלד: בכל מקרה, כשהיא מסתכלת על עצמה כבעלת רישיון ייעודי אין לה בעיה.

<דנה נויפלד: כשהיא מסתכלת על עצמה כבעלת רישיון מסחרי יש בעיה.

איתן כבל: זה הסיפור של השמיכה שאני אז נתתי, זאת בדיוק הנקודה.

<נחשון אקסלרד: אגב, ל"הלא" TV יש בעיה דומה.

<דנה נויפלד: - - - חסר את העניין של המגבלת זמן, כי שרית ציינה שזה לזמן מוגבל.

יואב קיש: ברור.

רועי פולקמן: אבל חוץ מזה המתווה הזה מקובל עליכם.

<דנה נויפלד: ובלבד שזה לשלוש שנים.

<אתי בנדלר: שלוש שנים ממתי?

<אתי בנדלר: ממועד תום הרישיון הנוכחי או שלוש שנים מתחילת החוק?

<דנה נויפלד: שלוש שנים מתחילת החוק.

<אלידור בליטנר: הם הרי יכולים להישאר ערוץ ייעודי תחת הרישיון הייעודי לפי חוק התקשורת.

יואב קיש: ואז יש להם שנה?

<אלידור בליטנר: הם יכולים להישאר – כמה יש לכם?

<אלידור בליטנר: עד סוף 2018?

<שרית הכט: עד סוף 2018, כמו לערוץ 9.

<דנה נויפלד: רגע, עוד פעם.

<דנה נויפלד: אנחנו הרי מסכימים, ולא רצינו לכפות על אף אחד לעבור.

<דנה נויפלד: הם יכולים לעבור מחר ויכולים לעבור עוד שנה, לא משנה.

<דנה נויפלד: יש להם אופציה מבחינתם מתי שהם רוצים, מעדיפים להישאר לפי כללי המועצה לשידור כבלים, זאת האופציה שלהם.

<אתי בנדלר: אבל, דנה, הם מבקשים להישאר תקופה ארוכה מהתקופה שהם היו רשאים להישאר לפי החוק הנוכחי.

רועי פולקמן: ברור.

<דנה נויפלד: בחוק הנוכחי ממילא יש להם עוד שנה.

<אתי בנדלר: עד סוף 2018.

<דנה נויפלד: נכון.

<דנה נויפלד: אז אם זה יהיה מתום השנה עוד שלוש שנים, אני לא חושבת שלזה נתנגד.

<אתי בנדלר: זאת אומרת, עד תום 2021.

איתן כבל: כן.

<דנה נויפלד: כן.

רועי פולקמן: ותקופת מעבר.

יואב קיש: "הלא" TV.

<נחשון אקסלרד: ל-"הלא" TV יש בעיה אחרת, אבל שקשורה לעניין הזה.

<נחשון אקסלרד: על-פי חוק התקשורת לא הייתה שום מניעה – "הלא" TV, קצת היסטוריה כי זה רלוונטי.

<נחשון אקסלרד: "הלא" TV התחיל כערוץ עם 11 בעלי מניות.

<נחשון אקסלרד: כשהערוץ הידרדר והיה על סף קריסה וסגירה עשרה מה-11 ברחו מהספינה הטובעת, ובסאם ג'אבר שיושב פה לידי קנה את חלקם אך ורק על מנת לשמר את הערוץ הזה.

<נחשון אקסלרד: וזה מה שהוא עושה עד היום עם השקעה כספית אדירה אישית.

<נחשון אקסלרד: בחוק התקשורת לא הייתה מגבלה שיחזיק בה ערוץ בעל מניות בודד, וחוק הרשות השנייה סעיף 41(ב2)(4) לא מאפשר את זה.

<דנה נויפלד: נכון.

יואב קיש: הוא מוחזק ב-100% על ידיו?

<נחשון אקסלרד: כן.

שרן השכל: מה זה, יש להם עוד ערוץ?

יואב קיש: שמוחזק בבעלות מלאה על-ידי אדם אחד כאשר בחוק הרשות השנייה המגבלה היא, לדעתי, 50%?

יואב קיש: כמה המגבלה?

<קריאה: 51%.

<נחשון אקסלרד: אסור להחזיק יותר מ-51%.

יואב קיש: זאת הגבלה שהיא בכלל לא הגיונית, לדעתי.

רועי פולקמן: לא בטוח שהיא לא הגיונית.

איילת נחמיאס ורבין: בהיתכנות הכלכלית אתה רוצה שמי שיישא את הערוץ, שבכל זאת תהיה איזושהי חלוקה בסיכונים.

יואב קיש: מה זה חלוקה?

יואב קיש: אבל אם אין?

יואב קיש: שמעת את הסיפור שלו.

רועי פולקמן: זה לא נבע מזה.

איילת נחמיאס ורבין: בסדר, אבל זה מקרה מאוד מאוד – תקשיבו, חברים, אנחנו יודעים שבסוף לא יעזור כלום, אנחנו רוצים להתייחס לכולם, אבל יש מקרים ספציפיים שהם מאוד מאוד מורכבים.

איילת נחמיאס ורבין: ובסאם ג'אבר היה הבן-אדם היחיד שהיה מוכן לקחת את הערוץ הערבי על גבו.

יואב קיש: אבל אני יכול להגיד לך שגם בערוצים המסחריים הגדולים המגבלה הזאת בעייתית.

איילת נחמיאס ורבין: מצד שני, כשמנסים, בלא משנה במי מבעלות הרישיון, מנסים לקחת כסף מהבעלים, אתה רואה כמה מעט מהבעלים בסוף מסוגלים to produce.

איילת נחמיאס ורבין: כשאתה קורא לכסף אתה רואה כמה מהם - - -

יואב קיש: אני לא מבין.

שרן השכל: בסדר, אבל זה מבחינה כלכלית.

שרן השכל: אז הם יכולים להגיד אם הם יכולים לעמוד בזה מבחינה כלכלית, אז מה הבעיה.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא חושבת.

יואב קיש: תראי, אני אגיד לך מה הבעיה שלי באמירה שלך ברמה הכלכלית גרידה.

יואב קיש: יש לי עכשיו נגיד שלושה בעלי מניות, אפילו מחזיקים בשוויון.

<דנה נויפלד: זאת שאלה מאוד טובה.

יואב קיש: עכשיו, הערוץ מפסיד, צריך להזרים 50 מיליון שקלים.

איילת נחמיאס ורבין: ורק אחד מזרים.

יואב קיש: רק אחד מוכן להזרים.

יואב קיש: את אומרת, נגיד שהדילול צריך לחייב שהוא יהיה עכשיו עם 70%.

איילת נחמיאס ורבין: על פניו.

יואב קיש: ואת לא נותנת לו.

יואב קיש: אז מה?

יואב קיש: הרגתי את הערוץ כי אני רוצה שיהיו הרבה, אבל רק אחד מוכן לשים כסף, אז איפה ההיגיון הכלכלי?

יואב קיש: עזבי עכשיו את זה.

איילת נחמיאס ורבין: הזכייניות לשעבר ידעו להסביר את זה יותר.

איילת נחמיאס ורבין: לפעמים זה קשור למערכות יחסים, להסכמי מייסדים, זה קשור להרבה דברים שלא תמיד אני יודעת להצביע עליהם, אבל אלה העובדות.

איילת נחמיאס ורבין: הנה, דנה מסתכלת עליי, והיא רואה שאני יודעת.

שרן השכל: אני חושבת שזה גם בגלל שלא הייתה אופציה לפתוח גם ערוצים מסחריים, אז רצו שיהיו כמה בעלים כדי שזה לא יהיה ריכוזי מדיי.

שרן השכל: היום אין בזה טעם כי אני מניחה שהיום יש אפשרות לפתוח עוד ערוצים.

יואב קיש: נכון.

<זיו מאור: הסעיף הזה נוגע למשק של בעלי זיכיונות, הוא לא נוגע - - -

איילת נחמיאס ורבין: לכן הערתי את הזה.

איילת נחמיאס ורבין: זה היה טיפוסי יותר באמת לעולם של זיכיונות, זה לא מופרך.

שרן השכל: כן.

יואב קיש: רגע, סליחה, אני גם חושב שזה משהו שצריכים לבחון אותו לעומק ולראות כמה הוא – בבקשה, דנה.

<דנה נויפלד: אני חושבת שזאת שאלה שהיא – החוק הזה נכתב ב-1990 לפני שהיה ערוץ בודד.

<דב אברמוביץ: נכון, בדיוק.

יואב קיש: נכון.

<דנה נויפלד: וגם חילקו את הבעלויות מבפנים, זאת אומרת, חילקו את זה מלמטה ומלמעלה, להגיד שיהיה ריבויי.

<דנה נויפלד: זה נכון שזה נכתב בתקופה אחרת ובזמן אחר.

<דנה נויפלד: אם תרצה עמדה בעניין הזה אני אבקש שתיתן לנו את האפשרות – זאת אומרת, זאת שאלה טובה אם אנחנו עדיין עומדים על זה ב-2018 ואילך, בסדר?

יואב קיש: אני חייב עמדה על זה, כי בהחלט אני הולך לדון בזה.

איילת נחמיאס ורבין: זאת שאלה מהותית.

יואב קיש: חשבתי שכבר יבואו לדיון היום, ובכוונה דיברנו על הדברים האלה, אבל את צודקת שלא פירטנו את זה.

<זיו גלעדי: פעם ראשונה שמענו את זה.

<דנה נויפלד: זה פשוט פעם ראשונה ששמענו את זה.

איילת נחמיאס ורבין: אבל לא חידדנו את זה.

איילת נחמיאס ורבין: דיברנו על בעלויות צולבות, אבל לא על זה.

יואב קיש: נא לחדד את הנושא הזה, כי בהחלט אני חושב שבעולם של היום זה משהו שצריך לחשוב עליו אם אנחנו משנים אותו.

יואב קיש: אז אני חוזר לנושא אחזקות צולבות.

יואב קיש: אני רוצה להבהיר ולשמוע התייחסויות של הפורום לגבי מה שאנחנו מציעים כרגע.

<דב אברמוביץ: לא הבנו את ההצעה של השלוש שנים, אם אפשר לחזור עליה בבקשה.

יואב קיש: איזה שלוש שנים?

יואב קיש: עברנו את זה כבר.

יואב קיש: על מה אתה מדבר?

<דב אברמוביץ: של מה שנאמר פה, שיוכלו להחזיק ברישיון - - -

יואב קיש: מה שאמרה קודם היועצת המשפטית, שכל ההוראה של ערוץ ייעודי תהיה לשלוש שנים מבחינתה.

יואב קיש: זה מה שהיא אמרה.

<דב אברמוביץ: אבל הבנתי שעל זה אנחנו לא מדברים היום.

יואב קיש: כרגע עוד לא דיברנו.

יואב קיש: את זה היא אמרה, עוד לא דיברנו על זה.

יואב קיש: אנחנו נדבר על זה ביום רביעי.

רועי פולקמן: זאת תקופת המעבר.

יואב קיש: תקופת המעבר.

יואב קיש: אנחנו ממשיכים עם הנושא שאני רוצה לדון בו.

שרן השכל: אז אנחנו מוסיפים סעיף על העניין שמותר להחזיק ערוץ זעיר וערוץ מסחרי?

יואב קיש: היא תבדוק את זה.

יואב קיש: אנחנו מדברים עכשיו על משהו מאוד נקודתי, על הפתרון שבמידה מסוימת מצב שנכנסנו אליו זה אחזקה צולבת בערוץ 24, ואנחנו רוצים לאפשר לערוץ 24 להמשיך לשדר למשך הוראת השעה.

שרן השכל: אז מה אנחנו מוסיפים?

יואב קיש: אז הנה, עכשיו אני אומר.

יואב קיש: האמירה היא כזאת, חברים, למשך הוראת המעבר, שהוראת המעבר היא הזמן שבו יהיה דבר כזה שנקרא "ערוץ מסחרי זעיר ייעודי".

יואב קיש: אחרי הוראת המעבר, אני אומר את זה לכל הייעודיים, לא יהיה יותר ערוץ זעיר ייעודי, יהיה רק ערוץ זעיר.

יואב קיש: מי שירצה יוכל לקפוץ לקטגוריה של זעיר, ומי שלא, ייאלץ לסיים את שידוריו.

יואב קיש: ואני אומר את זה בצורה הכי ברורה.

איתן כבל: נדמה לך, אז יהיה תיקון אחר לחוק.

איילת נחמיאס ורבין: בדיוק.

רועי פולקמן: תחת החוק הנוכחי, בוא נדייק.

איילת נחמיאס ורבין: אבל תגיד, הפרוטוקול סובל הכול.

יואב קיש: כרגע, אם נעשה סדר, לחלק מהערוצים הייעודיים יש אופק של שנה, לדעתי זה ערוץ 9 וערוץ 24.

יואב קיש: "הלא", עד מתי אתם?

<נחשון אקסלרד: 2020 ומשהו.

יואב קיש: משהו זה חשוב.

<נחשון אקסלרד: משהו כמו ארבע או חמש שנים.

יואב קיש: ארבע-חמש שנים.

יואב קיש: ולכם, ערוץ 20, עד מתי?

יואב קיש: ערוץ 20, בוקר טוב.

<מירי נאור אליאס: לנו יש זמן עד 2024.

יואב קיש: 2024.

יואב קיש: זה בגלל שהליכוד סידר לכם את זה, לא?

<מירי נאור אליאס: בטח, הכול.

יואב קיש: כמובן, למי שלא הבין, זה היה בבדיחות הדעת.

<מירי נאור אליאס: אבל זה לא צריך להיכנס לפרוטוקול, זאת הייתה בדיחה.

יואב קיש: אז אנחנו יודעים שהם עד 2024.

יואב קיש: לפי מה שאני מבין זה פרק הזמן הכי ארוך שיש למי מהערוצים הייעודיים היום בכבלים ולוויין.

יואב קיש: שמענו, ל-9 ו-24 יש אופק כשנה, ושמענו את "הלא" TV ערוץ 30 שמדבר על ארבע שנים.

<דב אברמוביץ: אבל, אדוני, על הנושא הזה אנחנו דנים ביום רביעי, אני מבין, נכון?

יואב קיש: אני לא נכנס לזה.

<דב אברמוביץ: אדוני פותח את הנושא כל פעם, כי יש לנו הרבה מה להגיד על הדבר הזה.

יואב קיש: לא פתחתי.

יואב קיש: אני אומר רק שהגדרתי שכל מה שאנחנו דנים כרגע זה על הנושא של הוראת השעה כשהיא בתוקף.

יואב קיש: ולכן, הנושא של ערוץ 24 עם אחזקות צולבות מדובר כשכל עוד הוראת השעה בתוקף.

יואב קיש: כשהוראת השעה לא תהיה בתוקף, אזי יש את המגבלות הקיימות בחוק.

יואב קיש: והמתווה שנאמר פה לגבי נושא של ערוץ 24 הוא כזה: הם מתחייבים לשמור על המהות המקורית שלהם, שזה ערוץ מוסיקה, 75% מהזמן ישדר מוסיקה ללא חדשות.

שרן השכל: למה 75%?

איילת נחמיאס ורבין: כי אלו הדרישות גם היום.

רועי פולקמן: כי אלו התנאים ברישיון הקיים, הם לא משנים את זה.

שרן השכל: אז אתם בעצם עכשיו משנים שהערוץ הייעודי הזעיר זה 75%?

איתן כבל: לא.

<אתי בנדלר: לא מדברים על זה.

איילת נחמיאס ורבין: עוד לא התווכחנו על זה.

שרן השכל: רק לוודא שלא פספסתי איזה משהו.

יואב קיש: אני מקדים, אני בונה עכשיו משהו.

רועי פולקמן: קודם כול להם כן.

רועי פולקמן: לדעתי גם לאחרים.

איילת נחמיאס ורבין: ההערה של שרן נכונה, היא רק קשורה כרגע לערוצים האחרים, אבל אנחנו עוד נתווכח על מה ערוץ זעיר ייעודי.

איילת נחמיאס ורבין: עוד יהיה זמן להתווכח על זה, זה לא יישאר 30%.

יואב קיש: נכון.

יואב קיש: לכן אנחנו מדברים רק על ערוץ 24, כדי לאפשר לו להחזיק בבעלות צולבת, בניגוד, כביכול, אם לא נחריג את זה, הוא עובר על חוק רשות השנייה, ואנחנו מעבירים אותו לשם.

יואב קיש: ולכן, אני מסכם שוב פעם אחרונה ואז אני רוצה התייחסויות, ואחרי זה גם נצביע על זה.

יואב קיש: חברים, אני רוצה להתקדם.

שרן השכל: אתה מוסיף סעיף?

<אתי בנדלר: ערוץ המוסיקה.

יואב קיש: ערוץ המוסיקה, כל עוד שומר על ייעודו בהתאם לרישיון, שזה אומר 75% – איפה העוזר שלי?

איילת נחמיאס ורבין: שידורים ייעודיים.

יואב קיש: כל עוד הוא שומר על 75%, לא משדר חדשות, עומד בהתחייבויות אלה, למשך הוראת השעה אנחנו מאפשרים לו להיות באחזקות צולבות.

<שרית הכט: אין כאן אחזקות צולבות.

שרן השכל: זאת אומרת, הוראת השעה מסתיימת תוך שנה?

<אתי בנדלר: לא.

יואב קיש: לא דיברנו, למה את שמה לי דברים בפה?

שרן השכל: מתי?

שרן השכל: אני שואלת.

רועי פולקמן: שלוש שנים מתחילת החוק.

יואב קיש: עשינו על זה דיון לפני רגע כשהיית פה, כשאמרנו שביום רביעי נדבר על הוראות השעה.

<שרית הכט: אין רלוונטיות לאחזקות צולבות.

<שרית הכט: אין שום שינוי באחזקות הצולבות.

<אתי בנדלר: אני אולי רגע אגדיר את העניין.

<אתי בנדלר: ערוץ המוסיקה, אפשר לומר את זה בעצם על כל ערוץ ייעודי, אבל זה רלוונטי לערוץ המוסיקה, הרי הצעת החוק יצאה מתוך הנחה שמי שיש לו היום - - -

שרן השכל: - - -

איילת נחמיאס ורבין: תנו לאתי לדבר.

איילת נחמיאס ורבין: שרן, תקשיבי לאתי.

יואב קיש: עונים לך, שרן.

שרן השכל: בסדר, אבל אני שואלת גם שאלות.

איילת נחמיאס ורבין: אבל אי-אפשר, זה מפריע.

איילת נחמיאס ורבין: תני ליועצת המשפטית רגע לדבר, היא עונה לך.

יואב קיש: היא עונה לך, שרן.

יואב קיש: איילת, תודה.

שרן השכל: בסדר, אבל לא צריך את ההערות.

איילת נחמיאס ורבין: מה זה לא צריך את ההערות?

יואב קיש: איילת, מספיק, עם כל הכבוד, אני מנהל את זה עכשיו.

יואב קיש: הכול בסדר.

איילת נחמיאס ורבין: בסדר, אני רוצה להקשיב לאתי.

יואב קיש: בבקשה.

<אתי בנדלר: ערוץ ייעודי הפועל לפי חוק התקשורת, לא לפי חוק הרשות השנייה, לא מכריחים אותו בהצעת החוק דנן, בהצעת החוק שאנחנו דנים בה להפוך להיות ערוץ מסחרי שפועל לפי חוק הרשות השנייה.

<אתי בנדלר: מה שאומרים לו זה שכל עוד אתה בוחר להמשיך ברישיון שלך לערוץ ייעודי לפי חוק התקשורת, ולתקופה נוספת שלא – היום הרישיון של ערוץ המוסיקה אמור לפקוע בסוף 2018 – אז אומרים לו: לא רק עד סוף התקופה הזאת, אלא עד תום תקופה מוארכת שתיקבע, האם היא תהיה שלוש שנים או משהו אחר, אתה תמשיך, אם אתה מחליט להמשיך לפעול לפי חוק התקשורת.

<אתי בנדלר: אז אין לנו בעיה של בעלויות צולבות, כי הבעיה של הבעלויות הצולבות נובעת רק אם אתה מקבל רישיון מסחרי לפי חוק הרשות השנייה.

<אתי בנדלר: יחולו עליו ההוראות של חוק התקשורת לעניין זה.

שרן השכל: זאת אומרת שבעצם הערוץ המסחרי, הערוצים הייעודיים יכולים להישאר תחת החוק של מועצת הרשות השנייה לשידורי הלוויין והכבלים?

יואב קיש: לא.

יואב קיש: איך הגעת לזה?

<אתי בנדלר: מי שיפקח עליהם, הרגולטור, תהיה הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו.

שרן השכל: אבל החוק שחל עליהם בעצם יהיה - - -

<אתי בנדלר: אבל ההוראות שיחולו עליהם הם ההוראות לפי חוק התקשורת.

<דנה נויפלד: לא, לא, לא.

<אתי בנדלר: לא, לא, לא? כן, כן, כן.

<אתי בנדלר: אז אם כך אני לא הבנתי, אז טוב שהתבקשתי להסביר.

<זיו גלעדי: את הבנת מעולה.

<אתי בנדלר: הבנתי מעולה?

<אתי בנדלר: אוקיי.

<דנה נויפלד: יכול להיות שאני לא הבנתי את ההצעה ששרית העלתה, אבל הרעיון היה שההערות לעניין ה-75% – הרי הם לא ילכו עם הרישיון, זה צטלה, וירוצו איתו לרשות השנייה, ואז הרשות השנייה תגיד: זה מה שכתוב ברישיון שלה.

<דנה נויפלד: הרי יש סט כללים מאוד ארוך בחוק הרשות השנייה שאחר כך יהיה דיון מה יחול, מה לא יחול.

<דנה נויפלד: הם לא הולכים עם הרישיון עצמו של המועצה לשידורי כבלים.

<דנה נויפלד: הבנתי ששרית התכוונה, או לפחות על זה אנחנו מסכימים, זה עם ה-75%.

יואב קיש: נכון.

<דנה נויפלד: עם זה היא הולכת, אבל יש סט כללים בחוק הרשות השנייה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אבל אנחנו נשנה את הכללים.

<אתי בנדלר: אני מציעה שאף אחד לא יפרש את דבריו.

<אתי בנדלר: יושבת כאן שרית, שהיא תגיד למה היא התכוונה, והוועדה תחליט.

<דנה נויפלד: ואנחנו נגיד מה נכון.

<אתי בנדלר: מה אתם רוצים, בדיוק כך.

רועי פולקמן: גם אני הבנתי את מה שדנה אומרת, 75% ובלי חדשות, עם הכללים שייקבעו ברשות השנייה.

יואב קיש: גם אני הבנתי.

<אתי בנדלר: נכון.

<שרית הכט: אבל אני התכוונתי למה שאתי אמרה.

איילת נחמיאס ורבין: זה גם מה שאתי אמרה.

<קריאות: - - -

רועי פולקמן: זה לא סביר.

רועי פולקמן: 75% וחדשות כן.

יואב קיש: זה לא סביר.

<שרית הכט: התכוונתי למה שאתי אמרה.

<שרית הכט: אני מתכוונת שזה יהיה הרישיון של חוק התקשורת, הפיקוח יהיה של הרשות השנייה.

איתן כבל: זה גם מה שאני הבנתי.

איילת נחמיאס ורבין: גם אני הבנתי את זה ככה.

יואב קיש: אני לא אתן לרשות שנייה לפקח על רישיון שלא אינהרנטי אצלה.

שרן השכל: מה לא?

שרן השכל: אז בינתיים זה משאיר אותם תחת הפיקוח של הלוויין והכבלים?

יואב קיש: לא, מה פתאום.

<דנה נויפלד: לא, הם עוברים.

יואב קיש: הם עוברים לרשות השנייה.

שרן השכל: מה, אתה משאיר אותם עכשיו תחת הכללים של הרשות השנייה?

שרן השכל: זה לא הגיוני.

יואב קיש: חבר'ה, אני רוצה להסביר למה הכוונה.

יואב קיש: בואו נעשה סדר מאוד פשוט.

יואב קיש: ראשית, כל ערוץ ייעודי שעוזב את הזיכיון שלו בכבלים ולוויין ועובר לרשות השנייה מזדכה על הכבלים ולוויין, נקודה.

יואב קיש: אם זה לא היה ברור.

יואב קיש: הוא לא צריך לעבוד דרך שני רגולטורים.

איילת נחמיאס ורבין: ברור שלא.

איילת נחמיאס ורבין: מראש לא צריך שני רגולטורים.

יואב קיש: יש לו רק רגולטור אחד.

<אתי בנדלר: הוא לא אמור לעבוד עם שני רגולטורים.

יואב קיש: אבל פה עושים איזה טלאי שיש לו רישיון מפה ואת זה מפה.

<אתי בנדלר: אז מה אתה רוצה שיהיה?

איתן כבל: אתה קצת מתבלבל, סליחה, אם יורשה לי.

יואב קיש: בבקשה.

איתן כבל: תשמע, לא שמת לב, היא כל הזמן כמו קאטו חוזרת ומנסה לדבר על המתווה המאוד ברור, לא סתם היא אומרת את זה כל הזמן.

איתן כבל: ואני חוזר איתכם שוב לשמיכה, השמיכה לא הייתה בדיחה.

יואב קיש: אבל פה אין בעיה של שמיכה, כי אנחנו מגדירים משהו מאוד ספציפי.

איתן כבל: יש.

איתן כבל: לה לא אכפת, מבחינתה היא צריכה את התשובה שכל הזמן – רק כשאנחנו מדברים על בעלויות צולבות לגבי 24 היא נדרכת.

איילת נחמיאס ורבין: נכון.

איתן כבל: מה היא אומרת בעצם?

איתן כבל: וזה מה שהן אומרות מתחילת הדרך.

איתן כבל: אנחנו היום תחת הגדרה של מועצת הכבלים והלוויין.

איתן כבל: לאור ההתכנסות המכובדת הזאת, ואנחנו רוצים לעזור, אנחנו מעבירים אותם תחת הכותרת של הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו.

שרן השכל: התיקון שלה.

איתן כבל: כל עוד היא הייתה תחת כבלים ולוויין הבעלות הצולבת אין לה משמעות, היא נותנת לה מענה מעצם הכללים.

<קריאה: חוק התקשורת.

איתן כבל: חוק התקשורת.

איתן כבל: ומהרגע שהיא עוברת, ואתה מעביר אותה לגמרי תחת הרשות השנייה, נושא הבעלויות הצולבות - -

יואב קיש: צף.

איתן כבל: - - צף.

איתן כבל: ולכן מה שהבנתי, שהיא עוברת להיות תחת הכללים של מועצת הרשות השנייה לכבלים וללוויין, אבל הנושא של הבעלות הצולבת נשאר על-פי אמות המידה שהיה קודם.

<אתי בנדלר: למה?

<אתי בנדלר: כי היא שומרת על ערוץ הרישיון הייעודי שלה.

איילת נחמיאס ורבין: בדיוק.

איתן כבל: נכון.

יואב קיש: אבל, איתן, עם כל זה לא הייתה בעיה.

<אתי בנדלר: אז מה זה רישיון ערוץ ייעודי?

<אתי בנדלר: זה הרישיון.

יואב קיש: לא.

<קריאות: - - -

יואב קיש: אז זה ההבדל, איתן, גם אתה לא הבנת.

איתן כבל: אוקיי, סליחה.

יואב קיש: כל הנאום, אני להכול מסכים.

איתן כבל: אז, בבקשה.

יואב קיש: רק עם הסיפה אני לא מסכים.

יואב קיש: אני לא רוצה שכדי לבדוק את ה-75% מהייעודי וכל זה, הרשות השנייה יצטרכו לבדוק ברישיון של הכבלים והלוויין.

יואב קיש: זאת אומרת, כן כל מה שאמרת, תהיה הגדרה במידה וערוץ שומר על 75% מהתוכן שלו ולא משדר חדשות.

איתן כבל: זה בסדר.

יואב קיש: בדיוק.

<קריאות: - - -

איילת נחמיאס ורבין: אבל אני לא מבינה עם מה יש לך בעיה.

יואב קיש: בבקשה, יוליה יושבת-ראש הרשות השנייה.

<אתי בנדלר: אני רק רוצה להעיר הערת ביניים, שהתוצאה הזאת ככל שהיא נשמעת כביכול קשה או מופרכת היא בהתאם להצעת חוק ברית-המועצות הידועה, ששם נאמר מפורשות שמקימים רשות אחת, ובלבד שלא יקבעו כללים אחרים ויפעלו לפי הכללים האחרים.

איילת נחמיאס ורבין: נכון, צודקת באלף אחוז.

יואב קיש: אפשר להגיד משהו?

יואב קיש: מאה אחוז.

<אתי בנדלר: זאת הייתה עמדת הממשלה בהצעת החוק.

איילת נחמיאס ורבין: זה חלק מהבעיה.

יואב קיש: אפשר להגיד משהו?

יואב קיש: אני לא מקים את ברית-המועצות.

איילת נחמיאס ורבין: טעות.

איילת נחמיאס ורבין: אתה עושה טעות.

איילת נחמיאס ורבין: כבר ממילא מנצלים את החוק הזה לעשות הכול.

יואב קיש: סליחה, אני רוצה לשמוע את ערוץ 24.

יואב קיש: אני מסביר שוב את הפתרון שלנו.

יואב קיש: אתם מתנתקים, ידידיי, כמה שזה קשה לכם, מזיכיון של הכבלים והלוויין, ואתם עוברים לרישיון ברשות השנייה, נקודה.

יואב קיש: כל עוד אתם משדרים 75% תוכן מוסיקה ולא משדרים חדשות, לפי פיקוח הרשות השנייה הנושא של מגבלת אחזקות צולבות לא יחול עליכם.

<אתי בנדלר: הם נשארים ערוץ ייעודי, זה בדיוק הוויכוח.

<שרית הכט: זה מהות הוויכוח כאן.

<שרית הכט: הנקודה היא שברגע שאנחנו עוברים לרישיון של הרשות השנייה אנחנו נופלים לבעיה של בעלויות צולבות.

יואב קיש: אז אני פוטר אותך מזה.

יואב קיש: למשך הוראת השעה אני הרי גם - - -

שרן השכל: צריך להוסיף סעיף שניתן להחזיק ערוץ זעיר - - -

<אתי בנדלר: לא מדברים על זעיר ייעודי בשום פנים ואופן.

<אתי בנדלר: מדברים על בעל רישיון ייעודי.

שרן השכל: אז זה בלתי אפשרי.

יואב קיש: זאת הוראת שעה, זה יכנס רק להוראת השעה, אחרי זה זה לא יהיה.

יואב קיש: אנחנו פה בכנסת תפקידנו לשנות את הדוגמה, בסדר?

יואב קיש: לעשות מה שצריך בשביל לשנות.

יואב קיש: אני לא עושה מה שהיה הוא יהיה.

איתן כבל: זה לא יום הרת עולם הסיפור הזה.

יואב קיש: נכון, חברים.

איילת נחמיאס ורבין: זה גם בסדר ככה.

איילת נחמיאס ורבין: צריך לענות על השאלה שלה.

יואב קיש: דנה, בבקשה.

<דנה נויפלד: אני חייבת להגיד ששיניתי את דעתי תוך כדי דיון.

<דנה נויפלד: אני אסביר למה.

איילת נחמיאס ורבין: יופי.

יואב קיש: אבל יהיה לך קשה לשנות את דעתי.

<דנה נויפלד: לא, דווקא - - -

רועי פולקמן: ההפך, שכנעת אותה.

<דנה נויפלד: אני השתכנעתי, זה לא קורה הרבה.

איילת נחמיאס ורבין: רגע, מעניין, נו.

איילת נחמיאס ורבין: תפוס את זה, תרשום את היום והשעה.

<דנה נויפלד: מה שקורה, בגלל שיש מעבר זה מיום ליום.

<דנה נויפלד: זאת אומרת, אחרי שהחוק יעבור יכול על אחד מהערוצים הייעודיים לדפוק אצל יוליה בדלת ולהגיד: הנני כאן, אני רוצה רישיון.

<דנה נויפלד: והרשות השנייה, אני לא בטוחה שהיא ערוכה לזה, להכין מהיום למחר רישיון לערוץ ייעודי כי זאת לא המומחיות שלה, זה לא מה שהיא עושה.

<דנה נויפלד: זה עכשיו נוצר בחוק כדי לפתור איזושהי בעיה ספציפית.

<דנה נויפלד: אז יכול להיות שכדאי – אני לא רוצה לשלוף את זה ככה, אבל יש היגיון בדבר שבמשך תקופת המעבר, צריך לחשוב שוב רגע, ככל שהיא תהיה יותר ארוכה מה שאני אומרת יותר בעייתי, אבל ככל שהיא יותר קצרה זה יותר הגיוני.

יואב קיש: בואו לא נדבר על תקופת המעבר יותר, כי אנחנו רוצים לעבוד ולא להמשיך ולהגיד כל פעם שנדון בזה ביום רביעי.

יואב קיש: תודה.

איתן כבל: זה החילוף של ונדון על זה - - -

יואב קיש: את זה הגדרתי, לא היית בהתחלה, אמרתי בדיוק על מה מדברים היום ועל מה נדבר ביום רביעי.

איתן כבל: הייתי.

איתן כבל: מה, אתה מעליב אותי שלא ראו אותי.

יואב קיש: אוקיי.

<דנה נויפלד: יכול להיות שכל בעלי הרישיון הייעודי שעוברים, כיוון שמוגדרת פה בינתיים קבוצה שנקראת "בעל רישיון ייעודי" - -

יואב קיש: שעליה תחול הוראת המעבר.

<דנה נויפלד: - - יכול להיות שעליהם הוראות הרישיון הקיימות צריכות להמשיך לחול.

<דנה נויפלד: זה לא אומר שהפיקוח נשאר בידי – זה מצב מאוד משונה, אגב.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אפשר?

יואב קיש: בבקשה, יוליה.

<דנה נויפלד: זה מצב מאוד משונה, אבל אין לכם מסגרת רגולטורית קיימת בשביל ההעמדה הזאת.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אנחנו רשות מאוד מוכשרת.

<דנה נויפלד: מאוד זריזה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: מוכשרת וזריזה.

<דנה נויפלד: תוך שבועיים יודעת - - -

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: יש צוות יוצא מן הכלל שעובד ברשות, אנחנו עובדים יום ולילה ונמשיך כך על מנת להגיש למפוקחים החדשים - - -

איתן כבל: לא יישאר לכם כוח לבוקר לעבודה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: יש לנו גם בוקר, גם לילה – אתה מדבר?

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אנחנו נוכל להתאים, ורציתי להגיד את זה קודם, רצית לתת לי זכות דיבור אבל לקחו לי אותה.

יואב קיש: נכון.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אנחנו נתאים גם את הרישיון וגם את הכללים לערוץ המוסיקה, אנחנו נתייחס - - -

<דנה נויפלד: לא רק לגבי ערוץ המוסיקה עכשיו, לכל הערוצים.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: שנייה, אבל כרגע מדברים על ערוץ המוסיקה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני אגיד את אותו המשפט גם לגבי האחרים, אבל ככה תהיה לי זכות דיבור ארבע פעמים.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אנחנו נתאים את הכללים בהתאם למחויבויות שלהם גם היום.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: עדיין אנחנו במדינת ישראל, עדיין שתי המועצות שייכות למשרד התקשורת.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: זאת אומרת, עובדות - - -

<דנה נויפלד: הן לא שייכות למשרד התקשורת.

יואב קיש: לרגולטורים בתחום התקשורת.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: הן לא שייכות.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: לרגולטורים בתחום התקשורת, תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אימאל'ה, פחד לדבר פה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: ואני מניחה שאנחנו נדבר ונראה איזה כללים יש שם, וזה בשילוב עם הכישרון שלנו, שיתוף הפעולה עם הכבלים והלוויין יביאו אותנו מהר מאוד לידי כללים חדשים ורישיון חדש.

<דנה נויפלד: אבל זה צריך להיות מ-day one, כשהם עוברים.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אנחנו נעשה את זה לפני.

<דנה נויפלד: השאלה אם זה יכול להיות מ-day one.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: עד שאנחנו נדבר פה אנחנו עובדים כבר על הרישיון ועל הכללים.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: חברת הכנסת שרן השכל.

שרן השכל: אני מאמינה ליושבת-ראש הרשות השנייה כשהיא אומרת שהיא רוצה לסייע ולטפל בכל העניין של ערוץ המוסיקה ערוץ 24.

שרן השכל: אבל אחת הבעיות שהביאה אותנו היום לדיונים הללו היא הבעיה שהמועצה, רשות הלוויין והכבלים רצתה לעשות משהו אחד, באו בעלים של ערוץ מסחרי, ערוץ 10, תבעו בבית הדין למעשה את ערוץ 20, ולא נתנו לרגולטור לבצע את מה שהוא רצה לעשות.

שרן השכל: ולכן, אני לא רוצה להגיע למצב בעוד חודשיים אחרי שיעבור החוק הזה, הרגולטור ירצה לעשות משהו אחד עם ערוץ המוסיקה, יגיעו ערוץ מסחרי אחר, לא יודעת, "רשת", "קשת" או ערוץ 10 - -

יואב קיש: "קשת" לא.

שרן השכל: - - יתבע את ערוץ 24 על כך שהוא מחזיק בשתי האחזקות האלה, ועל-פי חוק הרשות השנייה אסור לו, והרגולטור למעשה לא יוכל לבצע את התפקיד שלו.

יואב קיש: אז את זה אנחנו פותרים.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אז למה לא להחריג את - - -

שרן השכל: אנחנו צריכים לעשות את זה בחקיקה.

שרן השכל: אנחנו צריכים להבהיר לשופטים בדיוק מה אנחנו רוצים ומה אנחנו מתכוונים, לא להשאיר את זה בידיים של הרגולטור.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: זה לא תמיד עוזר.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אפשר להפריד את הצולבות.

יואב קיש: סליחה, גב' יוליה.

יואב קיש: חבר הכנסת איתן כבל, בבקשה.

איתן כבל: לא נעים לי להגיד, אבל אני מתקרב לעמדה של שרן, ואני אסביר במשפט.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: מה הבעיה בזה?

איתן כבל: כיוון שאנחנו לא נמצאים בתוך – אני לא יודע מה יהיה בעוד שנתיים-שלוש, באמת, פתאום יקום מישהו, ירצו לשנות, לא לעשות זה.

איתן כבל: גם ככה הם בטלטלה שלא נפסקת.

איתן כבל: צריכה לצאת מכאן החלטה, שלא בעוד – בחוק ההסדרים, סתם אני אפילו אומר את זה, או במה שיפוצל בחוק ההסדרים בעניין תקשורת, הם ימצאו את עצמם בדילמות חדשות.

שרן השכל: בתביעות, בדיוק.

איתן כבל: בתביעות שהם לא יוכלו לעמוד בהם.

שרן השכל: תביעה מול ערוץ 10, גם אנחנו עושים.

איתן כבל: ושוב, כמה דיונים נעשה?

יואב קיש: אז אני לא מבין, מה אתה מציע?

איילת נחמיאס ורבין: להבהיר.

שרן השכל: לכתוב בצורה מפורשת שמותר לערוץ "קשת" להחזיק בערוץ המוסיקה בחקיקה.

יואב קיש: אבל בתקופת המעבר כל עוד הוא ערוץ ייעודי, למעשה.

שרן השכל: תראה, אבל אין יותר ערוצים ייעודיים.

יואב קיש: יש.

איתן כבל: יש, עזבי, זה לא - - -

<קריאות: - - -

שרן השכל: אלא אם כן זה ערוץ ייעודי זעיר.

יואב קיש: ייעודי זעיר.

שרן השכל: אז כל עוד זה ערוץ ייעודי זעיר מותר ל"קשת" להחזיק בערוץ 24.

<אתי בנדלר: לא זעיר, ערוץ ייעודי.

איילת נחמיאס ורבין: לא ייעודי זעיר, ייעודי.

שרן השכל: אבל אין יותר ערוצים ייעודיים.

שרן השכל: מה שהגדרנו בחוק זה ערוץ ייעודי זעיר וערוץ גדול.

יואב קיש: אני אגיד לכם איך אני רואה את זה, ואני לא חושב שיש פה אי-הסכמה.

יואב קיש: היה נושא אחד שעלה לדיון ועליו אני אחדד את הוויכוח או את הדעות השונות.

יואב קיש: ערוץ 24 כמו כל שאר הערוצים יחליט במהלך התקופה שיש לו בכבלים ולוויין, שכרגע זה כשנה, קצת פחות, לעבור לרשות השנייה או להפסיק לשדר.

<אתי בנדלר: למועצת הרשות השנייה.

יואב קיש: בחר לעבור לשדר תחת רישיון במועצת הרשות השנייה, יהיו לו שתי אפשרויות: אחת, אם הוא רוצה ימכור את הבעלות ויכנסו בעלים חדשים ואז אין בעיה, אז הנושא לא רלוונטי.

יואב קיש: אבל אנחנו מדברים על האפשרות השנייה שהוא לא ירצה למכור את הבעלות ו"קשת" תרצה להישאר בעלת אחזקות, אני לא יודע כמה האחזקות שלכם שם.

<שרית הכט: 88%.

יואב קיש: הנה, אז גם הם בבעיה שלכם, דרך אגב, של מעל 51%.

יואב קיש: אז זה גם משהו שנדון עליו ביום רביעי במסגרת ההגדרות של הערוצים.

יואב קיש: דנה, עד יום רביעי אתם צריכים לבוא לעניין הזה.

יואב קיש: ואז אני אומר ככה, בחר לעבור תחת רישיון הרשות השנייה, הוא נכנס לקטגוריה של הוראת המעבר של הזעיר הייעודי או איך שנגדיר אותה בהוראת המעבר.

יואב קיש: שם תהיה החרגה ברורה ויהיה כתוב שכל עוד, וחשוב שזה יהיה ברור, כל עוד אותו ערוץ שומר על 75% מייעוד שלו ולא משדר חדשות, אלו שתי המגבלות – תכף נדבר על 75%, אזי לא תחול עליו מחויבות של אחזקה צולבת לפי סעיף 41.

שרן השכל: אז זה בעייתי.

יואב קיש: זה עונה לכם על הבעיה, דרך אגב?

<טלי גורן: לא.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: למה אי-אפשר להחריג?

יואב קיש: למה לא?

יואב קיש: אני רוצה לשמוע אותם.

יואב קיש: טלי, תסבירי למה לא.

<טלי גורן: אנחנו מבקשים התייחסות מאוד מאוד ספציפית וקונקרטית לערוץ 24, כאשר התחייבנו שלא נשדר שם חדשות, ולמרות ההגדרות שקיימות כאן היום אנחנו מוכנים לקחת על עצמנו את ה-75%.

יואב קיש: מה זה למרות?

יואב קיש: אחרת לא תוכלו לעשות אחזקה צולבת, נו, עם כל הכבוד, זה לא למרות.

איילת נחמיאס ורבין: אחרת תהיו חייבים לעמוד בזה.

<טלי גורן: מה שאתה אומר זה משהו אחר, כי אנחנו לא רוצים אחזקה צולבת.

<טלי גורן: לא רוצים.

<טלי גורן: אנחנו בכוונה מגדירים את זה לתקופת מעבר, ואנחנו גם מגדירים שבתקופת המעבר הזאת נוכל להחזיק בו, ברגע שמישהו אחר ירכוש אותו כל המחויבויות שלנו מוסרות.

יואב קיש: נכון.

<טלי גורן: יפה.

<טלי גורן: אנחנו אומרים נורא ברור ולפרוטוקול, אנחנו רוצים פשוט להזיז את זה ולקחת את אותן מחויבויות שיש לנו – שהיום אם זה תחת הפיקוח של מועצת הכבלים והלוויין בחוק התקשורת – להעביר אותן לפיקוח הרשות השנייה, אבל להישאר בתקופת המעבר עם אותו מתווה שקיים היום לרישיון של ערוץ המוסיקה.

<קריאות: - - -

שרן השכל: אבל לכמה זמן?

יואב קיש: סליחה, זה מפריע.

יואב קיש: אני מבקש לא לעשות דיון פה.

יואב קיש: מה הבעיה עם ההצעה שהצעתי?

יואב קיש: לא ענית לי על השאלה.

יואב קיש: עכשיו אנחנו מדברים איתם, אני רוצה להבין.

יואב קיש: את הבקשה שלך הבנתי, ביקשתי שאלה אחרת.

יואב קיש: לגבי מה ששאלתי, למה זה לא טוב?

איילת נחמיאס ורבין: למה זה לא תואם את מה שאת אומרת?

<טלי גורן: אני רוצה לבדוק את זה, כי כרגע אני חושבת שבמתווה שהצעת יש כמה לגים שאנחנו נצטרך לעבור, והם לא יעצרו לנו את הביטחון המלא שנקבל את הרישיון במתווה הקיים גם לתקופת מעבר.

<טלי גורן: אני רוצה לבדוק את זה.

יואב קיש: את חוששת מרגולציה אחרת ברשות השנייה?

<טלי גורן: לא.

יואב קיש: אז לא הבנתי.

איילת נחמיאס ורבין: אני יכולה לשאול אותה שאלה?

יואב קיש: בבקשה.

איילת נחמיאס ורבין: מה שאת חוששת זה מפער בין הרישיון שיש לכם היום – הרי למעשה בפועל על פניו הייתי חושבת שהרישיון שלכם עובר ממועצת הכבלים והלוויין לרשות השנייה בדיוק באותה צורה עם אותם תנאים, נכון שזה מה שאתם בעצם מבקשים?

<טלי גורן: נכון.

<שרית הכט: נכון.

איילת נחמיאס ורבין: גם היום בערוץ הייעודי אסור לכם לשדר חדשות, נכון?

<טלי גורן: נכון.

<שרית הכט: נכון.

איילת נחמיאס ורבין: אז מה הבעיה?

איילת נחמיאס ורבין: למעשה, יואב, חבר הכנסת קיש, אמר בעצם בדיוק את מה שהעליתם.

איילת נחמיאס ורבין: אתם עוברים as is למעשה לפיקוח הרשות השנייה.

<אתי בנדלר: זה לא as is.

יואב קיש: אתם מפחדים שלא יכירו לכם בתוכניות שמוכרות היום כמוסיקה ללא מוסיקה?

איילת נחמיאס ורבין: זה מה שאני שואלת.

<אתי בנדלר: אני רוצה לומר מה ההבדל.

<אתי בנדלר: זה לא as is, כי לפי ההצעה של יושב-ראש הוועדה ושל יושבת-ראש הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו - - -

איילת נחמיאס ורבין: הרשות השנייה לכבלים ולוויין.

<אלידור בליטנר: לא.

יואב קיש: לא.

איילת נחמיאס ורבין: סתם, נו.

איילת נחמיאס ורבין: סליחה.

<אתי בנדלר: אני לרגע חשבתי שאני מפספסת.

איילת נחמיאס ורבין: לא, אתי, It was a joke.

<אתי בנדלר: הם יקבלו רישיון חדש בהתאם לחוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו, ובו ייאמר שלעניין שידורי חדשות ולעניין המכסה של שידורי המוסיקה יישארו כאילו ההוראות הקודמות.

<אתי בנדלר: זאת אומרת שיחולו עליהם הוראות רגולטוריות חדשות שאף אחד מאיתנו לא בדק מה המשמעות של זה, איזה הוראות יש בחוק הרשות השנייה לעומת ההוראות שקיימות בחוק התקשורת "בזק" ושידורים, עשה הצלבה ביניהם וראה עד כמה זה מתאים לערוץ הזה או לערוץ ייעודי אחר.

<נחשון אקסלרד: ואת זה מתי מתכוונים לעשות?

<אתי בנדלר: הגדרתי נכון את הדברים?

<אתי בנדלר: הפעם יש אישור?

<טלי גורן: כן.

<שרית הכט: כן.

<אתי בנדלר: תודה רבה.

איילת נחמיאס ורבין: אפשר לעשות, חבר הכנסת קיש, על זה עוד בדיקה?

איילת נחמיאס ורבין: כדי שבאמת אנחנו לא נעלה - - -

יואב קיש: אני רוצה עוד פעם להבין מה הבעיה בהצעה שלי.

איילת נחמיאס ורבין: אני הצלחתי עכשיו להבין מההסבר של עורכת-דין בנדלר.

<טלי גורן: כמו שאתי אמרה, המסגרת היא עדיין - - - לכן אנחנו גם מבקשים לבדוק את זה.

<טלי גורן: המסגרת עצמה, אנחנו לא מתייחסים לא לתוכן ולא למגבלות התוכן ולא לפיקוח עצמו.

יואב קיש: אז מה הבעיה?

<טלי גורן: אנחנו רוצים לראות שהמסגרת, בדיוק כפי שאנחנו יכולים להחזיק בה היום, אנחנו נוכל להחזיק בה תחת חוק הרשות השנייה.

יואב קיש: אז אם את זה פותרים אין בעיה?

<טלי גורן: נכון.

יואב קיש: אז זה לא התוכן.

<טלי גורן: זה בכלל לא תוכן.

<טלי גורן: על-פניו זה טכני, כיוון שמהיום שאנחנו מחזיקים בערוץ הזה - - -

שרן השכל: אתה לא יכול להכניס אותם עם הגדרה נגטיבית שאנחנו בעצם עכשיו נעבור - - -

יואב קיש: את אומרת, למשל, יש לי מגבלה של בעל מניות אחד עם 51%, גם זה יכול לתקוע אותי.

<אתי בנדלר: אבל זה מה שיקרה.

<קריאות: - - -

יואב קיש: אי-אפשר להבין כלום, אתי, שנייה, סליחה.

<לאה ורון: אי-אפשר לרשום גם את הפרוטוקול ככה.

יואב קיש: אני מבין שהבעיה היא בבעיות נוספות שיכולות לצוץ בנושא האחזקות, זה הנושא?

<אתי בנדלר: לאו דווקא בנושא אחזקות, בכל ההוראות הרגולטוריות.

<אתי בנדלר: יש כאן שני חוקים ארוכים עם כללים וכללי משנה והוראות.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: נכון.

יואב קיש: אבל את העבודה הזאת ממילא כולם צריכים לעבור.

<אתי בנדלר: לא, כל השאר עוזבים את חוק התקשורת ועוברים למסגרת רגולטורית חדשה עם כל הכללים של המסגרת.

שרן השכל: אתי צודקת.

יואב קיש: וגם הם.

<לאה ורון: לוקחים את הטוב עם הרע.

<אתי בנדלר: הם לא יודעים מה המשמעות של זה.

יואב קיש: אבל הם צריכים לעשות את זה.

יואב קיש: סליחה, אם אתם חושבים – פה אני לא מסכים בעניין הזה – כי מה אתם אומרים לי?

יואב קיש: אתם אומרים לי: תשמע, אנחנו רוצים את הוראת המעבר כמה שנים, תשאיר אותנו במסגרת שלנו, תסדר לנו פינה נוחה רגע שאני אוכל להמשיך, לא נוכל לעבוד תחת מה שאני מכיר.

יואב קיש: אבל אנחנו עושים פה מהלך משמעותי.

יואב קיש: לא יהיה יותר ערוץ ייעודי, גם לא 24, שישב תחת הרגולציה של כבלים ולוויין, ולכן אתם תצטרכו לעשות את השינוי הזה.

יואב קיש: ואנחנו נעשה דיון שלם.

<קריאות: - - -

יואב קיש: סליחה, לא סיימתי.

יואב קיש: ביום רביעי אנחנו נעשה דיון שלם על מה החקיקה הלא רלוונטית ברשות השנייה לערוצים הזעירים, ונפתור משם את כל הסעיפים.

יואב קיש: נא תבואו מוכנים.

יואב קיש: אני רוצה אתכם תחת רישיון ברשות השנייה.

יואב קיש: אני לא רוצה אתכם שעכשיו הרשות השנייה תתעסק ברישיון של הכבלים ולוויין, מה לעשות.

<טלי גורן: סליחה, רגע.

<טלי גורן: קודם כול הטרמינולוגיה של "תסדר לנו פינה" היא טרמינולוגיה מאוד בעייתית.

יואב קיש: אני מתנצל, לא לזה כוונתי.

יואב קיש: אבל התרשמתי כאילו אתם אומרים: תשאירו אותי עם כללי הרישיון, יוצאים מהנחה שאולי תמכרו את הבעלות.

יואב קיש: אבל אם תמכרו את הבעלות, מי שירצה לקנות יצטרך לדעת להסתדר.

<טלי גורן: מאה אחוז, הוא יהיה תחת הרשות השנייה, אתה צודק.

<טלי גורן: אתה בהחלט צודק.

<דנה נויפלד: זה לא כזה מופרך מה שהם אומרים.

<דנה נויפלד: קשה לי שאני מסכימה עם טלי, כי זה אף פעם לא קורה.

<טלי גורן: אנחנו בדיוק מגדירים - - -

<דנה נויפלד: הם עוברים לשלוש שנים.

יואב קיש: זה לא שלוש, זה יותר.

<דנה נויפלד: ארבע.

יואב קיש: גם לא.

איילת נחמיאס ורבין: דנה הולכת להתחלף.

<דנה נויפלד: אני מסכימה עם טלי.

<קריאות: - - -

איילת נחמיאס ורבין: אי-אפשר לתת תקופת מעבר של עשר שנים.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, אתה בא לפרשן ואתה בלי משים, וזה גם מה שאומרים לך כל אנשי המקצוע, אתה רוצה לעזור, אבל אתה בדרך לעזור - - -

יואב קיש: אבל אני עושה את זה בביטול רגולציה של הרשות השנייה.

<נחשון אקסלרד: אבל יש כאן עוד דבר.

יואב קיש: ל"הלא" יש את אותה בעיה, סליחה.

יואב קיש: מיליון בעיות בחוק הרשות השנייה שאנחנו פותרים אותו מהן.

שרן השכל: נכון, אבל בגלל זה ההגדרה הפוזיטיבית היא הגדרה נכונה במקום הנגטיבית, יואב.

<דנה נויפלד: זאת לא אותה בעיה.

יואב קיש: למה זאת לא אותה בעיה?

יואב קיש: דנה, בבקשה.

<דנה נויפלד: זאת לא אותה בעיה בגלל שהם מלכתחילה built-in, יש להם מגבלה של זמן.

איתן כבל: נכון.

<דנה נויפלד: זאת אומרת, "הלא" TV וערוץ 9 - - -

יואב קיש: ערוץ 9 גם עם בעיה של זמן.

<לאה ורון: בשפה הרוסית.

<דנה נויפלד: ערוץ 9, ברגע שתיגמר להם התקופה הם יכולים להחליף את הרישיון ואין להם מגבלה של בעלויות צולבות.

<דב אברמוביץ: יש לנו, ואנחנו משדרים חדשות, לכן - - -

<דנה נויפלד: רגע, אבל אני גם באה לעזור לך, אז שנייה.

<דב אברמוביץ: אבל יש לנו בעיה.

<דנה נויפלד: יש לך בעיות אחרות, זאת לא הבעיה הזאת.

<דב אברמוביץ: יש לנו את הבעיה של ה-51%.

<דנה נויפלד: אבל זאת שאלה שנכונה לכולם וצריך לראות מה עושים איתה, עם ה-51%.

<דנה נויפלד: אבל אין לך כוונה לשדר באופן מוגבל בזמן.

<דנה נויפלד: הם אומרים לך: יש לנו כוונה לשדר במבנה בעלויות הזה לתקופה מוגבלת, זה מה שהם אומרים.

איילת נחמיאס ורבין: הם מניחים, הם לא יודעים.

<דנה נויפלד: הם מקבלים על עצמם שזאת הוראה לתקופה מוגבלת.

<טלי גורן: נכון.

<דנה נויפלד: זה לא המצב לגבי בעלי הרישיון האחרים.

איילת נחמיאס ורבין: את זה אני מבינה, אבל גם הם רק מניחים.

<דנה נויפלד: ועכשיו השאלה היא האם מבחינה רגולטורית זה כדאי וסביר להפוך להם את הרישיון לשלוש שנים לשיטתנו, לא משנה עכשיו, ארבע שנים לשיטתך.

יואב קיש: כרגע זה עשר.

<דנה נויפלד: גם לערוץ המוסיקה?

יואב קיש: כל הייעודיים כרגע דיברנו על עשר.

<דנה נויפלד: להם יש מגבלה אחרת.

<אתי בנדלר: על מי שלא ביקש לקבל רישיון מסחרי לפי חוק הרשות השנייה.

<דב אברמוביץ: אבל גם אנחנו היינו רוצים להישאר עם הרישיון שלנו.

<נחשון אקסלרד: אבל אני לא מצליח להבין, אם אומרים שכל הערוצים הייעודיים הנוכחיים חייבים לעבור מחר לרשות השנייה - - -

<דנה נויפלד: אתה לא חייב.

יואב קיש: לא חייבים, אני לא יכול להכריח עד סוף זמן הזיכיון שלהם.

<דב אברמוביץ: זאת לא ראייה משפטית.

<דב אברמוביץ: העובדה שהרישיון שלנו נגמר זה לא אומר שפגו כל הזכויות.

<דב אברמוביץ: למי ששידר 16 שנים על-פי רישיון קיים, על-פי מתכונת מסוימת, זה לא אומר שאפשר לכפות עליו למחרת ולהגיד לו: ממחר אתה עובר, ואנחנו משיתים עליך מחויבויות רגולטוריות רגילות.

<דנה נויפלד: לא נכון, אתה צריך לעמוד למכרז חדש, עם כל הכבוד.

איילת נחמיאס ורבין: סליחה, אדוני, אז מה שהמשמעות של זיכיון?

איילת נחמיאס ורבין: עם כל הכבוד.

<דנה נויפלד: לא נכון.

<דנה נויפלד: אתה לא חייב לעבור.

<דנה נויפלד: זאת המשמעות בדיוק של זיכיון, שאתה עומד מחדש בפני בחירה, ויש לך זכות מוקנית לשדר מעבר לתקופה.

איילת נחמיאס ורבין: זאת המשמעות של זיכיון.

<דב אברמוביץ: לא, סליחה, דנה, יש משמעות לזה - - -

יואב קיש: אני עוצר את הדיון.

יואב קיש: סליחה, הסיכום שלי הוא כזה – ואני לא נותן פה החלטה עדיין בעניין הזה –קודם כול כמתווה המתווה ברור.

יואב קיש: זאת אומרת, אתם תצטרכו לעזוב את הרשות לכבלים ולוויין, תצטרכו לבקש רישיון.

איילת נחמיאס ורבין: המועצה.

יואב קיש: את המועצה.

יואב קיש: תצטרכו לבקש רישיון מהרשות לפי חוק הרשות השנייה, שם תהיה הגדרה ברורה שערוץ ייעודי במידה – וזה הוויכוח, זאת אומרת, לא ויכוח, את זה אני עוד משאיר לדיון.

יואב קיש: את העניין הזה אני רוצה ביום רביעי להשלים לאחר שנבחן גם את הנושא של ההשלכות.

יואב קיש: אתם תבואו ותנסו לזקק מה הבעיות שלכם, כי אני עוד לא הצלחתי להבין.

<טלי גורן: אני אסביר.

יואב קיש: לא עכשיו.

יואב קיש: האם זה יהיה בסט כללים כפי שנקבע ברישיון שלכם שעכשיו יפוקח על ידי הרשות השנייה, זה נתיב אחד; ונתיב שני זה שהרשות השנייה תפקח שלא יהיו חדשות ושיהיו 75%.

יואב קיש: אז את השאלה הזאת אני משהה, אבל זה הכיוון שאיתו אנחנו הולכים, ואנחנו נדון בזה ביום רביעי.

<נחשון אקסלרד: אבל אני עדיין מוכרח להבין.

<נחשון אקסלרד: אם ל"הלא" TV יש רישיון לארבע שנים נוספות, האם מה שאתה אומר זה שבארבע שנים האלה אנחנו נעבור לפיקוח מועצת הרשות השנייה תחת הרישיון הקיים?

<דנה נויפלד: הוא אומר שלא.

<אתי בנדלר: זאת בחירה שלך.

<אתי בנדלר: ממש לא.

<נחשון אקסלרד: אז אני לא מצליח להבין.

יואב קיש: אמרתי של"הלא" TV יעמדו שתי אפשרויות ברגע שנסיים את החקיקה.

יואב קיש: אחת, להמשיך להישאר בכבלים ולוויין תחת הזיכיון הקיים.

יואב קיש: תוכלו להישאר, אני לא יכול למנוע מכם את הזכות שלכם כבעלי זיכיון.

יואב קיש: מצד שני ייפתח בפניכם ערוץ נוסף ברשות השנייה שגם הוא יהיה מוגבל בזמן מסוים.

יואב קיש: דרך אגב, צריך לחשוב כמה זמן יהיה להם להחליט אם הם עוברים או לא, גם זה נושא.

<דנה נויפלד: מתי שהם רוצים.

<דנה נויפלד: למה צריך להגביל אותם?

<דנה נויפלד: אולי נוח להם.

יואב קיש: לא יודע.

יואב קיש: למה לא להגיד להם שיחליטו תוך שנה?

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אז למה לעשות את מה שאנחנו עושים?

יואב קיש: אני לא יכול לפגוע בזכות שלהם.

יואב קיש: אם אני נותן לו שנה להחליט?

יואב קיש: למה אני צריך לשמור לו את הנתיב הזה פתוח לארבע שנים?

<דנה נויפלד: כי יש לו עוד תקופת זיכיון לארבע שנים.

יואב קיש: אז שיישאר, אבל שתוך שנה יחליט אם הוא עוזב את הזיכיון ועובר לרשות השנייה.

<דנה נויפלד: זה פשוט מקל עליהם.

<דנה נויפלד: אם יבוא מחר בעלים חדש שיחשוב שעדיף לעבור לפי חוק הרשות השנייה, יש להם זכות שלהם.

יואב קיש: גם שם תהיה מגבלת זמן.

יואב קיש: יש לי אינטרס לסיים את התהליך הזה מהר ככל האפשר.

<דנה נויפלד: זה הרי יהיה לטובתם.

יואב קיש: אבל אני לא רוצה סיטואציה שהוא יישאר ארבע שנים ואחרי זה יבקש לעבור.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אדוני היושב-ראש, אפשר להעיר?

יואב קיש: למה אני נגרר לכל הנושאים האלה?

יואב קיש: בואו נמשיך.

יואב קיש: חברת הכנסת שרן השכל, בבקשה.

שרן השכל: אני רוצה לגעת בנושא, כי פה בדיוק טמונה הבעיה.

שרן השכל: באנו והגדרנו ערוץ ייעודי מזערי מסיבה מסוימת בדיוק בגלל הבעיות האלו והטענות שכרגע למעשה עולות.

שרן השכל: לבוא עכשיו ולקחת חוק שהוא קלסר שלם ולהגיד מה לא יחול עליהם, זאת אומרת בצורה נגטיבית, זה פשוט בלתי הגיוני.

יואב קיש: נדבר על זה ביום רביעי.

שרן השכל: רגע.

שרן השכל: כבר הגדרנו שאנחנו רוצים להחריג את הייעודיים המזעריים, ולכן לא נצליח להתחמק מזה שנהיה חייבים להגדיר אותם בהגדרה פוזיטיבית, כמו שאתי אמרה לפני כן, עם ההגדרות שחלות מחוק הכבלים והלוויין, ולהכין אותם לתקופה מסוימת, נגיד עשר שנים או חמש שנים על הערוצים הייעודיים עד שהם יוכלו לעבור לערוץ זעיר רגיל כמו שהגדרנו את זה.

שרן השכל: אחרת בשביל מה הגדרנו ערוץ זעיר ייעודי?

שרן השכל: זה בלתי אפשרי.

שרן השכל: יש לך את הבעלויות על העיתונים ועל הרדיו ועל זה, זה אתה מוריד פשוט את כל - - - , אז בשביל מה?

יואב קיש: מה שצריך רוצה לעשות ביום רביעי, ויכול להיות שזה יחסוך הרבה מהעניין, את הזעיר ייעודי אני רוצה לבטל, להשאיר רק זעיר.

יואב קיש: גם זה יהיה רק בסכום בהוראת שעה.

שרן השכל: אבל אתה לא יכול.

יואב קיש: רגע, אני אסביר לכם, יש לזה היגיון.

יואב קיש: אני לא רוצה רגולציה של פיקוח על תוכן, אני מעדיף שלא.

יואב קיש: אני כן אעשה - - -

שרן השכל: אבל אתה עושה את זה בהוראת שעה לכמה שנים, יואב.

יואב קיש: שרן השכל, לא הפרעתי לך, אל תפריעי לי עכשיו.

יואב קיש: הקשבתי לך, אני רוצה להתייחס לדברייך.

איילת נחמיאס ורבין: אבל זאת אמירה מאוד קיצונית, במיוחד הדיונים שהיו פה.

יואב קיש: אני אגיד לכם מה אני רוצה לעשות, אני רוצה שתחשבו על זה.

יואב קיש: הנושא הוא כזה, הרי אני רוצה לחסוך את הפיקוח של הרשות השנייה על תוכן.

יואב קיש: לא תהיה לי ברירה, בנושא ערוץ 24 אני חייב לעשות את זה, כי הם רוצים exception לאחזקות צולבות, לכן עליהם כן.

יואב קיש: אבל כל האחרים - - -

<דנה נויפלד: ירדנו מזה?

יואב קיש: רגע, לא ירדנו.

איילת נחמיאס ורבין: ממש לא.

איילת נחמיאס ורבין: זה כרגע מקובל רק עליו.

יואב קיש: אני מציע פה, ונדון על זה ביום רביעי.

יואב קיש: אני אומר את זה בכוונה עכשיו כדי שנחשוב על זה.

יואב קיש: הרי אנחנו למעשה מגדירים ערוץ זעיר ייעודי כדי לתת לו את הסביבה הרגולטורית שהוא הכיר, נכון?

יואב קיש: זה בעצם מה שעושים.

יואב קיש: מצד שני, אנחנו גם רוצים לפתוח ערוץ זעיר שיהיה לתחרות, שיבואו שחקנים חדשים, שם גם להם צריך לבנות סביבה תחרותית נפרדת.

יואב קיש: אני לא יכול לתת להם - - -

<דב אברמוביץ: שהם לא קיימים.

יואב קיש: הם עוד לא קיימים.

שרן השכל: אבל אתה עושה את זה בהוראת השעה.

<דב אברמוביץ: בספק אם יהיו.

יואב קיש: רגע, רגע.

יואב קיש: שרן, נו, באמת, תני לי לסיים משפט.

יואב קיש: מקשיבים לך, אבל כשאני מבקש ממך שתקשיבי, תרשמי הערות.

שרן השכל: אני מקשיבה, ואני גם לא התפרצתי לפני כן.

יואב קיש: ולכן מה שאני מייצר, אני לא רוצה לעשות עבודה כפולה, כי יש הרבה דברים שאני לא רוצה שיחולו על זעיר ולא על זעיר ייעודי.

יואב קיש: ולכן, אני אגדיר קטגוריה של זעיר שאני מנקה אותה מהרבה מאוד רגולציה, ולזעיר ייעודי בעצם אני אגדיר הוראת שעה שלא תהיה עשר שנים.

יואב קיש: אני מסכים איתך, היא גם לא תהיה שלוש שנים, איפשהו בין לבין הטווח הזה, ושם הם יכנסו מבחינתי תחת הוראת השעה לנושא של - - -

<דנה נויפלד: מה מייחד אותם בתקופה הזאת?

<דנה נויפלד: לפי ההצעה שלך מה ייחד אותם?

יואב קיש: רק את ערוץ 24 ייחד, כי הוא רוצה אחזקות - - -

איילת נחמיאס ורבין: מה זאת אומרת?

יואב קיש: אני מסביר לך, תקשיבי רגע.

איילת נחמיאס ורבין: אני מקשיבה.

איילת נחמיאס ורבין: אני רק מקשיבה.

יואב קיש: אני נותן להם הוראת שעה.

יואב קיש: מבחינתי אם ערוץ "הלא" או ערוץ 9 מחר יחליטו – אני אגיד לך במה אני אגביל אותם.

איילת נחמיאס ורבין: "הלא" מחליט לשדר ברוסית ו-9 מחליט לשדר בערבית, זה מקובל עליך?

יואב קיש: זה מקובל עלי.

יואב קיש: תקשיבי רגע.

יואב קיש: בשביל לפשט את העניין אני אסביר לך למה, איילת.

איילת נחמיאס ורבין: אני אקשיב.

יואב קיש: איפה לא מקובל?

יואב קיש: לא מקובל עליי אם הם מוכרים בעלות.

יואב קיש: מה הכוונה?

יואב קיש: נגיד שהם מוכרים 50% מהבעלות פתאום בשביל שחקן אחר שרוצה לעשות משהו אחר ולהרוויח, אז הם מאבדים – אני מוציא אותם מהקטגוריה המוגנת.

יואב קיש: הרי הם בקטגוריה מוגנת בהוראת שעה.

איילת נחמיאס ורבין: מהקטגוריה של הזעיר ייעודי או הקטגוריה של - - -

יואב קיש: אין זעיר ייעודי.

יואב קיש: הם בהוראת שעה כערוצים ייעודיים שעברו לקטגוריית זעיר.

יואב קיש: אני רוצה לפשט, שם הם יקבלו כל מיני הטבות, כמו לא לשלם דמי מעבר ודמי רישיון וכו'.

יואב קיש: ברגע שהם מוכרים בעלות, אז מבחינתי הם יצאו והם זעיר, תשלמו דמי רישיון כפי שנקבע.

שרן השכל: אבל בדיוק בשביל זה הגדרת את הזעיר הייעודי.

שרן השכל: אתה לא צריך להגדיר - - -

<קריאות: - - -

יואב קיש: לא רוצה עוד קטגוריה.

יואב קיש: אם אני מסבך אני לא אעשה את זה.

שרן השכל: זה פשוט לומר שהזעיר הייעודי ברגע שמוכרים אותו אז חלים עליו כללי הזעיר הרגיל.

יואב קיש: איילת, אם אני מסבך אז אני לא אעשה את זה.

יואב קיש: לא ניכנס לזה.

יואב קיש: מילה אחת לכל אחת מכן, אבל המסר שלי, המטרה שלי היא לא לסבך.

יואב קיש: אם זה יסבך נשאיר את המצב ככה.

יואב קיש: אני חושב שזה יפשט, אבל אולי אני לא מסביר את עצמי.

יואב קיש: איילת, ואחרי זה שרן, ואחרי זה יוליה, וזהו.

איילת נחמיאס ורבין: אני מוכרחה להגיד, אומנם הפוקוס שלנו כרגע הוא על סוגיה שקשורה לערוץ המוסיקה, אבל מבחינתי עצם זה שהעברנו בקריאה ראשונה את החוק עם 30% המחויבות שידור ייעודי, ואני אמרתי את זה חזור ואמור תוך כדי ההכנה לקריאה ראשונה, אני אמרתי בצורה חד-משמעית שעליי לא מקובל שערוץ ייעודי יהיה מחויב בשידור של 30% בלבד מהתוכן שלו.

איילת נחמיאס ורבין: אז עכשיו אתה רוצה להגיד לי שהוויכוח יהיה בין 30% ל-75% שקיים היום, יכול להיות.

איילת נחמיאס ורבין: אבל מה שקורה עכשיו, אתה בכלל לקחת את הקערה ושפכת את הכול.

איילת נחמיאס ורבין: עכשיו היינו ממוקדים בערוץ המוסיקה, אז זה קל, כי ערוץ המוסיקה אומרים מראש: אנחנו ניקח על עצמנו את 75% ייעודי שיש עלינו ממילא, אין לנו בעיה להישאר עם זה.

איילת נחמיאס ורבין: עכשיו אתה אומר פתאום: רגע, כל הנחות העבודה שלנו לא קיימות, ואני אומרת שבעיני בוודאי שלא.

יואב קיש: את לא מסכימה.

יואב קיש: אני מתחייב שאנסה לשכנע אותך.

יואב קיש: שרן, בבקשה.

שרן השכל: אני מבינה מה אתה אומר, אבל למעשה כבר דיברנו על זה והגדרנו בדיוק את מה שאתה אומר כערוץ ייעודי זעיר, ולכן אתה יכול פשוט להוסיף שם סעיף שבמידה שאחד הבעלים של ערוץ ייעודי זעיר מעוניין למכור אותו, אז חלים עליו הדברים רק של ערוץ זעיר ולא של ערוץ ייעודי זעיר.

יואב קיש: נכון, זה הרעיון.

שרן השכל: אבל להתחמק מהעניין של הגדרה פוזיטיבית לערוץ ייעודי זעיר, אנחנו לא נצליח לעשות את זה.

שרן השכל: זה בדיוק העניין של השמיכה של איתן כבל שאמר שאנחנו מנסים לכסות את כולם.

איילת נחמיאס ורבין: זה לא נכון.

שרן השכל: אנחנו צריכים להגדיר בהגדרה פוזיטיבית שחוק הלוויין והכבלים למעשה חל על הערוצים הייעודיים הזעירים למשך חמש שנים, למשך שלוש שנים, עד שהם במשך השלוש או חמש שנים יסתדרו ויעברו למתווה של ערוץ זעיר, כמו שאתה רוצה למעשה לעשות.

<אתי בנדלר: זאת אומרת שמה שאת אומרת, ערוץ ייעודי זעיר לא ייטול רישיון לפי חוק רשות השנייה, אלא ימשיכו לחול עליו הוראות חוק התקשורת?

שרן השכל: הוראות חוק התקשורת בפיקוח של הרשות השנייה.

<אתי בנדלר: בסדר.

<אתי בנדלר: זאת תפיסה לגמרי שונה.

יואב קיש: על זה ישבנו.

יואב קיש: יוליה, אחרונת הדוברים, בבקשה.

<קריאה: אדוני היושב-ראש, אתה יכול שוב להסביר את המתווה?

יואב קיש: עוד לא.

יואב קיש: ביום רביעי נדבר על זה.

יואב קיש: בבקשה, יוליה יושבת-ראש הרשות השנייה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: רציתי, בבקשה, להסב את תשומת לבם של כולם, וגם דיברתי איתך על זה - - -

<דנה נויפלד: סליחה, לבקש משהו.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: חיכיתי הרבה זמן, תרשמי הערות, בבקשה.

יואב קיש: בבקשה.

יואב קיש: את בזכות דיבור, את לא צריכה להסביר.

איילת נחמיאס ורבין: ועליה אין איום של גזר דין מוות בניגוד אלינו.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: תרשמי הערות, זה דווקא יצא טוב.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: רציתי להגיד שמה שקורה כרגע, ומזה הכי פחדנו כשדיברנו על הנושא הזה, זה שיש פה איזשהו סחר מכר בין המפוקחים ואיזושהי מכירת חיסול של רגולציה בישראל.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: יושבים פה ארבעה ערוצים - - -

יואב קיש: לא, זה לא מכירת חיסול, לא להיסחף בעניין הזה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: שנייה, בבקשה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני חיכיתי באמת להגיד את זה כבר הרבה זמן, כבר כמה ישיבות, וחשוב מאוד להעיר את תשומת ליבנו לנושא הזה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: יש פה תחושה שכאילו ארבעת הערוצים חושבים עכשיו איפה יותר נוח להם.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אם לפי הוראות החוק כרגע, שאם אתה תרצה אתה תעבור, אם לא תרצה תישאר.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: ועכשיו אני ויפעת צריכות פשוט להתחיל לעשות מכירת חיסול – אצלי פחות כללים, ההיא תגיד: לא, אצלי פחות כללים, אני יותר טובה, אני אגיד לה: אני יותר טובה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: ויושבים פה ערוץ מוסיקה, ערוץ 9, ערוץ 24 ו"הלא" TV, שבעוד שנה לחלקם נגמר הרישיון, ועושים טובה גדולה מאוד למדינת ישראל שאנחנו נבוא ונחליט עכשיו בדיוק מה כל אחד רוצה.

יואב קיש: היא צודקת.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אז קודם כול אני רוצה להגיד, חברים, צריך לשים לב לזה, אנחנו לא שוק פה, ולא יכול להיות שארבעת הערוצים יחליטו מי ייתן להם יותר.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: לכן, אני חושבת שההוראות צריכות להיות מאוד מאוד ברורות.

יואב קיש: מאה אחוז.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: רגע.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אדוני, כתבתי ארבעה דברים, זה ממש חשוב לי, אדוני היושב-ראש.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: לא יודעת, חוקים משתנים, הכנסת הזאת קיימת על מנת לשנות גם חוקים.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני מבינה שפתאום נהיה פה קניין ופתאום זכות.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: רק לפני יומיים חלק מהערוצים פה רצו ולא ידעו מה קורה איתם ואולי הם ייסגרו, אבל עכשיו פתאום למה אתם משנים לנו את החוק, וזה הקניין שלנו וכו'.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: דבר שלישי, אני לא מבינה איך יצאתם מנקודת הנחה שהכללים של הרשות השנייה יותר גרועים ממועצת הכבלים והלוויין.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: לא הבנתי מאיפה זה בא.

איתן כבל: זה לא עניין של גרועים.

איתן כבל: זה לא גרוע או טוב, זה לא היה ההקשר.

יואב קיש: נא לסיים.

<נחשון אקסלרד: זה עניין של רלוונטיות, לא גרוע.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני אסיים עוד דקה, בבקשה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: ולכן, מאחר שהערוצים שקיימים פה לא יודעים בדיוק, אני אומרת חד-משמעית שאנחנו צריכים לתת להם אופק רגולטורי.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: לא יהיה מצב שאתם תקבלו עכשיו את הכללים הרגילים לערוצים המסחריים של הרשות השנייה, אלא הם יותאמו בהתאמה לכל ערוץ וערוץ, וללא ספק בהתאם למה שהייתם בכבלים ולוויין.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אנחנו לפחות נשתדל.

יואב קיש: זה יצטרך לעבור בחקיקה.

יואב קיש: זה צריך להיות מסודר בחקיקה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: ברור, זה צריך להיות בחקיקה, והמצב הזה לא יכול להיות.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני אומרת ליועצת המשפטית, אתי, אני חושבת שהנושא הזה, תחליטו בעוד שנה אם אתם עוברים, לא עוברים, טוב לכם, לא, זה פשוט לא יכול להיות.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: או שכולם נשארים בכבלים או שכולם עוברים לרשות השנייה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: לא יכול להיות מצב שאנחנו עושים פה התמחרות בין הרגולטורים, וזאת הערה מאוד מאוד חשובה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: תודה.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: אני רוצה להפנות את הדיון עכשיו, הצטרפה אלינו הגב' מיכל הלפרין הממונה על הגבלים עסקיים, שלום, בוקר טוב.

יואב קיש: אני שמח שהצטרפת, שמעת את הדיון הכי רלוונטי לעניין.

יואב קיש: רק הסביבה – אני רוצה טיפה לומר – יש לנו בחוק הרשות השנייה בסעיפים 41 ו-42 התייחסות מאוד ספציפית לנושא בעלויות צולבות ואחזקות.

יואב קיש: בעניין הזה אנחנו רצינו לשמוע גם את דעתך הכללית, וכמובן כל זה בכפוף לחוקים האחרים שקיימים, חוק הריכוזיות וכיוצא בזה, ולשמוע מה דעתך לגבי החקיקה הספציפית הזאת בחוק הרשות השנייה.

יואב קיש: כאשר הצוות שלך היה פה באמת שותף לכל התהליכים.

יואב קיש: אני רוצה להגיד דבר אחד שהייתי מאוד שמח שתתייחסי ספציפית וזה, אנחנו פותחים פה ערוץ נוסף, ערוץ נוסף לטובת הגברת התחרות והמגוון בתקשורת ובטלוויזיה שנקרא ערוץ זעיר, הכוונה היא לשחקנים חדשים שיכנסו ויפתחו ערוצים חדשים לשידור.

יואב קיש: והשאלה, האם למשל שחקן קיים בשוק, ובטח גדול, כמו "קשת", "רשת", 10, יוכל בהמשך, אם אנחנו חושבים שנכון לאפשר לו לפתוח אפיק נוסף.

<אתי בנדלר: ערוץ מסחרי נוסף.

יואב קיש: ערוץ מסחרי נוסף זעיר עם כל מה שיש.

יואב קיש: בבקשה, הגב' הממונה על ההגבלים העסקיים מיכל הלפרין.

<מיכל הלפרין: קודם כול, תודה רבה שהזמנת אותי, ותודה רבה לחברי הוועדה שהם מפנים את הזמן כדי שאני אוכל לומר.

<מיכל הלפרין: אני מרגישה קצת שאני בעניין הזה של הבעלויות הצולבות בן-אדם זר לתהליך, גם אמרתי לך את זה בשיחתנו המקדימה.

<מיכל הלפרין: הנושא של בעלויות צולבות ומניעת בעלויות צולבות נועד בראש ובראשונה כדי לשמר פלורליזם תקשורתי במדינת ישראל, זה ערך מאוד מאוד חשוב, זה ערך שחשוב שיישמר.

<מיכל הלפרין: אבל אנחנו גם ברשות ההגבלים העסקיים וגם בוועדת הריכוזיות לא רואים את עצמנו כבעלי הסמכות והאחריות לטפל בנושא של פלורליזם תקשורתי, זה נושא שמונח לפתחם של משרד התקשורת ומשרד המשפטים.

<מיכל הלפרין: ואני מציעה שבעניין הזה תישמע בראש ובראשונה עמדתם.

<מיכל הלפרין: מבחינתנו כרשות הגבלים עסקיים כמובן שחוק ההגבלים העסקיים צריך להישמר ללא שינוי.

יואב קיש: לא ניגע בחוק ההגבלים העסקיים.

<מיכל הלפרין: ובאמצעות חוק ההגבלים העסקיים אנחנו מתכוונים לשמור על מצבים של מיזוגים בין ערוצי תקשורת או איחודים בין ערוצי תקשורת, שלהבנתנו פוגעים בתחרות בשוק.

<מיכל הלפרין: תחרות בשוק, לא פלורליזם תקשורתי.

<מיכל הלפרין: ככל שמדובר בוועדת הריכוזיות, שאני עומדת בראשה, ופועלת לאכיפת חוק הריכוזיות, ועדת הריכוזיות היא ועדה ממליצה, והיא נותנת המלצות לרגולטור הרלוונטי בנושא של ריכוזיות כלל משקית.

<מיכל הלפרין: שוב, לא בנושא של פלורליזם תקשורתי, אלא בנושא של ריכוזיות כלל משקית.

<מיכל הלפרין: ולכן, בעינינו הנושא של פלורליזם תקשורתי ובעלויות צולבות הוא לא באחריותה ובסמכותה של ועדת הריכוזיות, והוא לא באחריותה של רשות ההגבלים העסקיים.

<מיכל הלפרין: ובאמת בהקשר הזה אני חושבת שהאוזן הקשובה צריכה להיות מופנית בראש ובראשונה למשרד המשפטים ולמשרד התקשורת, שישמיעו את עמדתם בנושא הזה כמי שאחראים על הערך שבשבילו הוקם האיסור של בעלויות צולבות.

יואב קיש: ספציפית לנושא, מבחינתך אם ערוץ גדול מחליט לפתוח ערוץ זעיר זה לא ה-scope שלך לצורך העניין, זה מה שאת אומרת כאן?

<מיכל הלפרין: נכון.

<מיכל הלפרין: באופן כללי רשות ההגבלים העסקיים לא מונעת מגופים להתפתח, להתרחב, ליזום עסקים חדשים, ליזום פעילויות חדשות, כל עוד הם לא דוחקים בדרך הזאת את המתחרים שלהם החוצה.

<מיכל הלפרין: זה ה-ticket של רשות ההגבלים העסקיים, לזה היא דואגת.

<מיכל הלפרין: ועדת הריכוזיות, כשהיא תבוא להידרש לשאלה האם יינתן רישיון לגורם שכבר מחזיק ערוץ מסחרי, בוודאי שתרצה לבחון היבטים של ריכוזיות כלל משקית, והיא תעשה את זה, והיא תייעץ בהתאם, אבל בכפוף לשני החוקים האלה, שאני מבינה שהם לא עומדים לפתחה של הוועדה כרגע, והם לא נתונים לחקיקה.

יואב קיש: לא.

<מיכל הלפרין: אלה הדברים שנשקול גם ב-capacity שלנו כוועדת הריכוזיות, גם ב-capacity שלנו כרשות הגבלים עסקיים.

<מיכל הלפרין: ואנחנו לא נבוא לבדוק את הפלורליזם התקשרותי, שהוא, כמו שאמרתי, ערך חשוב ומשמעותי וראוי, ובעניין הזה תישמע עצת היועצים המקצועיים.

יואב קיש: רק עוד לשאלת הבהרה.

יואב קיש: בבקשה של רישיון נוסף יש הנחיה פה בחוק, סעיפים 41 ו-42, אז ברור שנבחן את הנושא הזה מבחינת הפלורליזם התקשורתי עם משרד המשפטים ועם משרד התקשורת, אבל לתפיסתך, להבנתך, הסעיף הזה הוא עודף או מיותר לקרוא לו?

יואב קיש: כי יש לך במילא את הכלים הנדרשים בחוק הריכוזיות ובחוק ההגבלים.

יואב קיש: זה מה שהבנתי, או לא?

יואב קיש: אני פשוט רוצה להבהיר.

<מיכל הלפרין: קודם כול, מתן רישיון נוסף למישהו שיש לו רישיון זה נושא שלא עוסקים בו בחוק ההגבלים העסקיים.

<מיכל הלפרין: חוק ההגבלים העסקיים יתפוס סיטואציות של מיזוגים בין ערוצי תקשורת.

יואב קיש: והריכוזיות?

<מיכל הלפרין: לגבי ריכוזיות, הריכוזיות נכנסת לשטח כל פעם שבאים להקצות לגורם ריכוזי רישיון בתחום תשתית חיונית, ותחומי התקשורת שאנחנו מדברים בהם, הם ודאי תחומי תשתית חיונית.

<דנה נויפלד: הם גם גורם ריכוזי.

<דנה נויפלד: כל מי שמחזיק גם ברישיון מתחום התקשורת, כמעט כולם מוגדרים כריכוזיים, ככאלה.

<מיכל הלפרין: נכון.

<מיכל הלפרין: כמעט כל גורמי התקשורת הם גורמים ריכוזיים מכוח ההגדרה של מהו גורם ריכוזי, ותחומי התקשורת - - -

יואב קיש: בסאם, ידעת שאתה גורם ריכוזי?

<מיכל הלפרין: כן, הוא יודע.

<בסאם ג'אבר: כבר קיבלתי הערות, מאוד מזמן ידעתי.

יואב קיש: מזמן ידעת.

<קריאה: ערוץ ייעודי הוא גורם ריכוזי בתקשורת.

<מיכל הלפרין: הייתה לנו שיחה על זה פעם.

<מיכל הלפרין: וגם הקצאת רישיון היא הקצאה בתחום תשתית חיונית, ולכן זה יגיע לפתחה של ועדת הריכוזיות.

<מיכל הלפרין: ועדת הריכוזיות תשקול בין היתר האם נוצרת כתוצאה מזה ריכוזיות גם בתחומי השליטה על התקשורת, אבל היא לא תשקול מצבים של פלורליזם תקשורתי.

<מיכל הלפרין: ולכן, לא נכון להיתלות בה.

<מיכל הלפרין: בדיקה שתיעשה על-ידי ועדת הריכוזיות היא בדיקה שמייתרת את הסעיף של בעלויות צולבות.

<מיכל הלפרין: זה לא פוגע בסמכויות של ועדת הריכוזיות, אנחנו נעשה את עבודתנו ונמליץ, אבל אני לא רוצה להשלות פה את חברי הוועדה, ועדת הריכוזיות היא לא תחליף לסעיף הבעלויות הצולבות.

איילת נחמיאס ורבין: ברור.

יואב קיש: הבנתי.

יואב קיש: עוד שאלה, שמעת פה את הדיון הארוך סביב הנושא של האחזקות הצולבות בערוץ 24, אני מבין מהצוות שלך, אנחנו פה לא סגורים בדיוק איך הוא יעבור מבחינת הרישיון הפנימי, אבל מבחינת המתווה, אני מבין שאין לכם עם זה בעיה.

<מיכל הלפרין: בעניין הספציפי של ערוץ 24 ועדת הריכוזיות, אני מדגישה, קיימה שיחה והיו לה דגשים, נדמה לי שהנציג שלי עורך-דין ברכנפלד העביר לך את הדגשים האלה, מבחינתנו כוועדת הריכוזיות חשוב לנו מאוד שההגבלה של 25% חדשות, יהיו לא רק חדשות אלא גם ענייני אקטואליה.

רועי פולקמן: לא 25% חדשות.

רועי פולקמן: זה שהוא לא תוכן ייעודי.

רועי פולקמן: חדשות אמרנו שאין בכלל.

איילת נחמיאס ורבין: חדשות אין בכל מקרה.

יואב קיש: שהוא לא תוכן.

יואב קיש: הסיכום הוא 75% מוסיקה, ובשאר לא יהיו חדשות.

<מיכל הלפרין: האיסור שב-25% יהיה איסור מספיק רחב שיכיל לא רק חדשות – תודה על הדיוק – אלא גם ענייני אקטואליה, ענייני השעה, וכל ההגדרה הרחבה ביותר שאפשר לשאת בה של דברים שהם הפריפריה של החדשות.

<אתי בנדלר: תוכניות בענייני היום.

יואב קיש: שמעתם?

יואב קיש: מקובל.

<קריאות: - - -

יואב קיש: אני רוצה במילה, דיברנו על הפלורליזם התקשורתי, אז אם אתן רוצות, משרד המשפטים.

<ליאור תמאם: אפשר משפט?

יואב קיש: אתה לא תדבר בדיון הזה, אמרתי לך כשראיתי אותך, וביקשתי ממך לא להפריע.

יואב קיש: בבקשה, משרד המשפטים ומשרד התקשורת.

<אלידור בליטנר: תודה.

<אלידור בליטנר: בהמשך לדברים שאמרה כבוד הממונה על ההגבלים, באמת הרציונליים של הבעלויות הצולבות הם לא רק רציונליים של תחרות או ריכוזיות כלל משקית, בזה חוק הריכוזיות וחוק ההגבלים מטפלים.

<אלידור בליטנר: המחוקק בחר לייחד מגבלות מיוחדות לעולם התקשורת, כי הניתוח בעצם של עולם התקשורת - - -

יואב קיש: באיזו שנה הוא עשה את זה כשהוא בחר?

<אלידור בליטנר: יש כאן תיקונים, אני לא יודעת.

<קריאות: - - -

<אלידור בליטנר: יש תיקונים גם ב-2000, 2011.

רועי פולקמן: גם בחוק ערוץ הכנסת עסקנו בזה רק לפני שנה.

יואב קיש: מה שאני מנסה לשאול ולהבין זה האם זאת המדיניות שעדיין רווחת.

<דנה נויפלד: הכללים התעדכנו ב-2002, 2003, לפני המכרז השני.

יואב קיש: 2002, 2003?

<דנה נויפלד: היה עדכון.

<דנה נויפלד: היו קיימים עוד לפני, אבל היה גם תיקון משמעותי לפני המכרז השני של ערוץ - - -

<אלידור בליטנר: כאמור, עולם התקשורת, אנחנו סבורים שניתוח בכלים כלכליים הוא לא מספיק.

<אלידור בליטנר: הערך שמוגן בסעיפים הללו של הבעלויות הצולבות הוא בעצם הערך של המגוון בשוק הדעות, בשוק הרעיונות.

<אלידור בליטנר: אנחנו מסתכלים על העולם הזה, אולי זה לא שוק במובן הכלכלי, זה עולם הרעיונות ועולם הדעות.

<אלידור בליטנר: והמטרה היא בעצם למנוע שליטה של יחידים בשוק הזה, בשוק הרעיונות, ולהבטיח את ביזור השליטה בשוק התקשורת.

<אלידור בליטנר: אני קצת ארחיב.

<אלידור בליטנר: לשאלתך, אדוני, אנחנו סבורים שהרציונליים האלה עומדים ואיתנים גם היום.

איילת נחמיאס ורבין: זאת אומרת שזה נוגע גם ל-51%.

יואב קיש: לא, זה משהו אחר, לא דיברנו על זה.

<אלידור בליטנר: אני מתייחסת באופן כללי עכשיו לסעיף 41.

יואב קיש: דיברנו על אחזקות צולבות.

איילת נחמיאס ורבין: נכון, אבל היא נגעה בנושא של ה- diversityשל הדעות.

יואב קיש: זאת כבר שאלה אחרת.

<אלידור בליטנר: בעצם הכוח הרב שנתון בידי משדרים ובידי עיתונים, בטח אם אנחנו מדברים על חדשות, מצריך אסדרה שתבטיח שהכוח הזה לא ינוצל לרעה, לא לצרכים פוליטיים ולא לצרכים מסחריים.

<אלידור בליטנר: בשוק תקשורת ריכוזי יותר קל לייצר יחסי קח ותן בין בעלי השליטה באמצעי התקשורת לבין גורמי השלטון.

<אלידור בליטנר: במובן הזה ככה יותר קל לגורמי שלטון להתערב בתוכן ולסכל ביקורת.

<אלידור בליטנר: אנחנו בעצם רוצים להבטיח שכוח המיקוח של אותם אמצעי תקשורת, שלא יהיה כוח מיקוח חזק מול גורמי השלטון.

<אלידור בליטנר: פיזור השליטה, כמו שכבר נאמר כאן לא פעם, מיועד לייצר תחרות שתעודד גיוון ופלורליזם בדעות.

<אלידור בליטנר: אתם חברי הכנסת בעצם אומרים שהחקיקה הזאת מיועדת לכך, היא מיועדת לייצר תחרות, היא מיועדת לייצר מגוון דעות.

<אלידור בליטנר: בעצם סעיפי הבעלויות הצולבות לכך הם מכוונים, הם מכוונים לזה במישור הבעלות, הם רוצים לייצר ריבוי ידיים שיחזיקו באמצעי תקשורת, שלא יהיה מיעוט ידיים שיחזיק באמצעי התקשורת, דווקא כדי לייצר מגוון בדעות.

<אלידור בליטנר: ולכן, המגבלות האלה הן חשובות והן צריכות להמשיך להתקיים.

איתן כבל: אבל נוצר קצת מצב אבסורדי שהעניין הכלכלי מחליש את ריבוי העמדות.

איתן כבל: החולשה הכלכלית מייצרת מצב שבו הפלורליזם שאת רוצה לדבר עליו לא מתקיים, הם הולכים ונחלשים.

<מיכל רפאלי כדורי: ערוצים חלשים הכי כפופים ללחצים פוליטיים.

<אתי בנדלר: אבל אם תפתח את סעיפי הבעלויות הצולבות תחליש אותן עוד יותר.

רועי פולקמן: זה יהיה עוד יותר, ברור.

איתן כבל: לא אמרתי.

רועי פולקמן: אפרופו שיחות, דיונים, יהיה לך גם טלוויזיה, גם אותו הבעלים, כי זה גם טלוויזיה, גם עיתון.

יואב קיש: ששש, בואו נעשה דיון מסודר.

יואב קיש: סליחה, רשות הדיבור לחבר הכנסת איתן כבל, בבקשה.

איתן כבל: סליחה, אני לא פותח דיון, אתי, אבל אני אומר לך שעולם התקשורת הוא לא כמו שישבנו לפני עשר ו-15 שנה באולם הקטן, זה עולם אחר.

איתן כבל: מי שמנסה להתקדם בבעלויות צולבות בכל הגישה והתפיסה למה שהיה מחריב את שוק התקשורת, כי היום העולם קיבל פרצוף אחר לגמרי.

יואב קיש: נכון, מציאות אחרת.

רועי פולקמן: לא הבנתי מה אתה אומר.

איתן כבל: אני אסביר.

רועי פולקמן: שערוץ הטלוויזיה והעיתון יהיו אותו דבר, אותם בעלים.

רועי פולקמן: אני מנסה להבין, ש"בזק" ו"וואלה" וערוץ 2 יהיו – צריך להבין מה אתה רוצה.

<אתי בנדלר: אולי בדיוק צריכים להרחיב את ההוראות על מניעת בעלויות צולבות גם לאמצעי תקשורת שהיום לא מעוגנים בזה.

יואב קיש: רגע, אתי, סליחה, תני לו לסיים.

רועי פולקמן: שאותו אתר אינטרנט יחזיק את אותו עיתון ואת אותו ערוץ טלוויזיה.

יואב קיש: רועי, תן לאיתן, הוא יסיים את דבריו ואתה תדבר.

איתן כבל: כפרה עליך, אפילו לא צריך לפרשן אותי.

רועי פולקמן: אז תסביר.

איתן כבל: מנסה.

איתן כבל: הנקודה היא כזאת, וזה הדיון, יכול להיות שהוא לא מתקיים, לצערי.

איתן כבל: הדיון הזה שעולם התקשורת צריך לעבור למבנה אחר לגמרי של כוחות מרכזיים שמתחרים זה בזה.

איתן כבל: היום כמי שכל הזמן מלווה פה את הדברים, אנחנו מתעסקים עם הערוצים, ערוצי טלוויזיה, רדיו, אבל הם לא החלק החזק – במחילה ממיכל, כשאתה בא ומתייחס לגופים כמו yes, טלפוניה - - -

יואב קיש: מה עם פייסבוק?

איילת נחמיאס ורבין: לא משנה, נו, ברור, הכול.

איתן כבל: אני עוד אפילו לא עליתי - - -

יואב קיש: לא קפצת לשם.

איתן כבל: לא קפצתי לשם.

יואב קיש: אבל שם מתנהלת המלחמה.

איתן כבל: שנייה.

איתן כבל: אני מדבר קודם כול על המסגרת בה אנחנו חיים, והיא עברה שינוי דרמטי.

איתן כבל: ולכן, אני מאלה שחושבים שצריך להתחיל לחשוב, אני אומר את הדברים בקול, שיכול להיות שבמבנה צריך שהתחרות תהיה, אני מעדיף בין "הוט", yes, "סלקום", "פרטנר", בכוחות – אתה יודע שהם זה.

איילת נחמיאס ורבין: כאילו שווים.

יואב קיש: נכון.

איתן כבל: מאשר כל היום אנחנו פה מתעסקים עם יעה, הולכים ואוספים מאחורי כל מיני כאלה, עוד 100,000 הוא ייפול, כן מעל 10% נצטרך לתת לו – אני אומר את זה - - -

<אסף אמיר: 10% זה משמעותי.

<קריאות: - - -

איילת נחמיאס ורבין: הוא נתן רק דוגמה.

איתן כבל: אני אומר סתם דוגמה, כדי לא לייצר מצב שבו כולם בסוף כולם מתרסקים.

איתן כבל: זו המגמה, זה מה שאני מתכוון, אתי.

<אסף אמיר: פלורליזם?

<אסף אמיר: אנחנו יכולים לדבר.

יואב קיש: אני רוצה להגיד דבר אחד.

יואב קיש: מאיפה זה בא?

יואב קיש: למה היה לי חשוב?

איתן כבל: ככל שאני נכנס פנימה, זה כל הזמן טלאים.

יואב קיש: איתן, למה היה לי חשוב שנדבר על זה?

יואב קיש: אני מסכים שאנחנו לא הולכים, חוץ מהנושא של 24, לא נעשה פה עכשיו רפורמה בתחום הממונה על ההגבלים.

איתן כבל: ברור, אי-אפשר להתעלם מזה, זה כל זמן קופץ.

יואב קיש: אבל רציתי לנצל את ההזדמנות הזאת, ואני אומר את זה לחברי הכנסת, תסתכלו מה קורה בעולם.

יואב קיש: בעולם נהיית מלחמת עולם, במירכאות, בין התשתיות לבין קבוצות המדיה הגדולות, ויש לך שחקנית כמו "דיסני" שמחזיקה באלף ואחד דברים, והיא יכולה להתמודד, כי מול מה היא מתמודדת?

יואב קיש: היא מתמודדת מול גוגל ומול פייסבוק ומול קבוצות מדיה אחרות, ופה אנחנו שומרים את כולם קטנים.

<דנה נויפלד: דווקא שם יש דיון הגבלי.

יואב קיש: בסדר, אבל תראי איך הדברים מתנהלים שם.

איתן כבל: שם מתעסקים עם זה.

יואב קיש: מה אמר איתן, אנחנו פה חיים במציאות הישראלית של לפני 15 שנה, אם לא יותר, שבאמת יש כמה ערוצים והאינטרנט עוד לא שם, ומול זה אנחנו מנסים לראות שלא תהיה ריכוזיות, אבל המשחק לא בגזרה הזאת בכלל.

יואב קיש: הגזרה התהפכה לגמרי.

יואב קיש: לא נשנה פה, שלא ישתמע ממני שעכשיו נשחק ונשנה.

איתן כבל: ברור שלא, אני רק אומר - - -

יואב קיש: אבל אני אומר שדווקא יכול להיות שצריך לחשוב על עולם שבו יש לנו ארבעה שחקנים חזקים, כמו שנתת את הדוגמאות של יצרני התשתית – תכף נשמע גם את מיכל מ-yes, מעניין יהיה לשמוע את דעתך בעניין הזה – שכן מחזיקים ב"קשת", ההוא מחזיק ב"רשת", שיש להם גם יכולת במקומות אחרים באינטרנט.

יואב קיש: ויש קבוצות מדיה עם תשתית שמתמודדות ומסוגלות להביא תחרות, ולא עכשיו "קשת" ו"רשת" - - -

<דנה נויפלד: אין בעיה של תשתית.

יואב קיש: סליחה שאני לוקח את הדוגמה של "קשת", "רשת" וערוץ 10, שאתם יודעים מה, אנחנו יושבים פה בחדר, ואני אומר במילה הכי פשוטה, אם אנחנו – אנחנו לא מישהו אחר – לא נקל על הערוצים המסחריים, אז נמצא את עצמנו לא עוד הרבה זמן עם פחות מערוץ מסחרי אחד שקורס.

יואב קיש: וזאת, לדעתי, אחריות שלנו.

יואב קיש: בבקשה, מיכל.

איתן כבל: בוודאות.

<מיכל רפאלי כדורי: מה שרציתי להגיד, אנחנו קצת עשינו בדיקה בעולם, ויש לכנסת גוף שיכול לעשות מחקר, אין היום בעולם פלטפורמה רב-ערוצית, לוויין, כבלים, שלא מחזיק גם ב-broadcasters בכל העולם, באירופה, בארצות-הברית, גם בערוצי חדשות.

יואב קיש: אתה מבין, רועי, זה עולם אחר.

<מיכל רפאלי כדורי: מי שרוצה לחזק ולדאוג לפלורליזם שידאג לערוצים חזקים ולא לערוצים חלשים.

<מיכל רפאלי כדורי: ערוצים חלשים הם אלה שהכי מושפעים מהפוליטיקה.

איתן כבל: נכון.

<מיכל רפאלי כדורי: אם אתם רוצים שיישארו פה "קשת", "רשת", 10 לעד אז תאפשרו - -

יואב קיש: יותר.

יואב קיש: אנחנו רוצים עוד.

<מיכל רפאלי כדורי: - - באיזושהי צורה בעידן של פייסבוק וגוגל ו-Netflix, תאפשרו באיזושהי צורה לבחון את האפשרות – ואני לא יכולה לדבר בשם "הוט", אני יכולה לדבר רק בשם yes – שפלטפורמות כמו yes יוכלו להיכנס באיזושהי אחזקה ב-broadcaster, ואולי לאפשר שהם לא יצטרכו להתמזג אלא יוכלו להישאר שלושה כאלה עם אחזקות של פלטפורמות.

<מיכל רפאלי כדורי: אני חושבת שהעולם השתנה, ואין שום סיבה לא לבחון את זה, כי אחרת יצטרכו להתמודד רק עם פייסבוק, גוגל ו-Netflix שיחסלו את כולנו.

יואב קיש: עורכת-דין נגה, בבקשה.

<נגה רובינשטיין: בקצרה בהמשך לדברים שאמרת.

<נגה רובינשטיין: אתם רוצים יותר, אבל היותר הזה, בין אם אתם רוצים ובין אם לא, יהיה יותר חלש, מכיוון ששוק הפרסום הוא שוק מוגבל בטלוויזיה, הוא לא יגדל, הוא רק יצטמצם, ואתם משטיחים מאוד את התמונה של הערוצים המסחריים.

<נגה רובינשטיין: התוצאה שתהיה מכל הדבר הזה – הרי גם כרגע שלושת הערוצים המסחריים לא ישרדו במתכונת הקיימת.

<נגה רובינשטיין: תוסיף עוד גורמים שיתווספו, זה בסדר גמור, רק צריכים לדעת שהתוצאה של הדבר הזה תהיה ערוצים חלשים יותר.

<נגה רובינשטיין: חלשים יותר ביכולת הביקורת שלהם, חלשים יותר בהפקות המקור שלהם.

יואב קיש: ומה?

יואב קיש: חשבתי שתתייחסי לאחזקות צולבות, מה שדיברה פה גב' רפאלי כדורי.

<נגה רובינשטיין: תראה, אני לא אתייחס ספציפית לאחזקות הצולבות כי אני לא יודעת מה עומד כאן על הפרק ומה הרלוונטיות לערוצים מסחריים.

<נגה רובינשטיין: אני כאן אומר באופן עקרוני שברור שצריך לפקוח את העיניים, ויכול להיות גם במתכונת שהיועצת המשפטית של הוועדה רמזה עליה.

<נגה רובינשטיין: זאת אומרת שיש כאן גופים הרבה יותר עוצמתיים כשאנחנו כאילו מתנהלים בעולם מקביל.

<נגה רובינשטיין: היה דיון אצל חבר הכנסת כבל בעניין גוגל ופייסבוק.

<נגה רובינשטיין: כל נושא הפרסום וכל נושא הבעלויות הצולבות לחלוטין לא רלוונטי לחוקים האלה.

<נגה רובינשטיין: ויש כאן עולם מקביל שהוא הרבה יותר גדול, הרבה יותר חזק, והרבה יותר רלוונטי לכל מה שקורה גם בתחום השידור - -

<מיכל רפאלי כדורי: והוא בין-לאומי.

<נגה רובינשטיין: - - וגם בתחום הפרסום, ויש התעלמות מוחלטת בספירה הזאת, שאני מבינה שהדיון הוא נקודתי כאן, התעלמות מוחלטת מכל מה שקורה בספירה הקיימת.

<נגה רובינשטיין: אני מברכת מאוד על הדיון שהיה אצל חבר הכנסת כבל, אבל אם לא יהיו צעדים אופרטיביים באופן מיידי כל הדיון שלנו הוא פיקציה אחת שלמה.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: חבר הכנסת רועי פולקמן.

רועי פולקמן: נראה לי שהבסיס הוא שאנחנו מסכימים שיש פה נושא שצריך לדון בו הרבה יותר לעומק מאשר מה שהוא ה-scope של הצעת החוק הזאת ספציפית, ולכן אני לא יודע אם זה המקום לזה, לפתוח עכשיו את כל דיון הבעלויות הצולבות על הדרך.

יואב קיש: - - - את תפיסת העולם שלך.

רועי פולקמן: זה ברור.

רועי פולקמן: יש פה שני עולמות תוכן, בצד הכלכלי ברור שיש פה בעיה, ויש לכאורה יתרון בעלויות על מגוון פלטפורמות שמשלימות אחת את השנייה, זה ברור.

רועי פולקמן: מצד שני, לגבי השיח התקשורתי, לא פעם אנחנו מגלים שהסרת רגולציה מעודדת ריכוזיות, אנחנו רואים את זה בכל העולם היום.

רועי פולקמן: התפיסה שאומרת שהסרת רגולציה מבטיחה תחרות, בכל התחומים – אנחנו עוסקים המון בוועדת הכלכלה, ואתם יודעים במה זה, בשוק המזון, שוק הבנקים, בכל התחומים האלה – ואתה רואה שהסרת רגולציה מייד מייצרת יתרון לגודל לכמה גורמים שיודעים להשתלט על השוק.

רועי פולקמן: עכשיו אני מתמודד על זה עם חברות המזון הגדולות, ואתה מגיע למצב שיש לך שתי חברות מזון במדינת ישראל שיודעות להפיץ, וככל שאין רגולציה זה מה שקורה.

רועי פולקמן: זה מה שגם יקרה בשוק התקשורת אם זה לא ייעשה בצורה מושכלת.

רועי פולקמן: זאת אומרת, אנחנו נרים את הרגולציה, שיש בה היגיון, אתה אומר, ל- yes גם תהיה איזושהי פלטפורמה של עיתון וגם יהיה להם אולי איזה אתר אינטרנט מוביל - -

איילת נחמיאס ורבין: ברור שזה כוח לא - - -

רועי פולקמן: - - ואז מה שיקרה, יישארו לך שני גופים במדינת ישראל.

<מיכל רפאלי כדורי: אבל תלמדו מה קורה בעולם, חברים, אנחנו כמו עיר בארצות-הברית בגודל שלנו, ובכל העולם יש סינרגיות.

רועי פולקמן: הדוגמה של ארצות-הברית היא דוגמה בדיוק ללמוד איך לא עושים את זה.

<מיכל רפאלי כדורי: גם אירופה.

רועי פולקמן: כיוון, עוד פעם, שבדיוק בשיח הזה הרי מה יקרה לך?

רועי פולקמן: אנחנו מגלים שחייב להיות לך בעלים דומיננטי שישלוט ביותר מ-50%, ב-90%,80%,70%, 100%, מהשוק, ואז אתה מגלה שאתה בסוף נשלט.

רועי פולקמן: כל שיח הדעות במדינה, אפרופו, רק חווינו את זה לאחרונה בפרשיית השיחות של ראש הממשלה עם מוזס, לצורך העניין, שאתה בסוף תגיד, תחשוב שהעוצמה שלו תהיה שלא רק שהוא מחזיק בעיתון גדול, אלא יש לו גם את האתר המוביל בישראל, וגם ערוץ תקשורת broadcast המוביל בישראל, אז תחשוב מה הפוטנציאל של הון-שלטון.

שרן השכל: אבל זה מה שקורה היום.

שרן השכל: כשאנחנו מסירים את הרגולציה ואתה פותח את זה, זה בדיוק ההפך.

רועי פולקמן: מה שאני אומר, שפוטנציאל ההון-שלטון הוא אין-סופי.

רועי פולקמן: ברגע שמה שיקרה, במדינת ישראל שיהיו לך שני גופים, אולי שלושה שישלטו בכל המדיה.

רועי פולקמן: אני מבין שהשוק משתנה, וזה שווה דיון רחב, אבל אני אומר שבשוק הדעות, גם בארצות-הברית זה מתחיל להיראות ככה.

רועי פולקמן: היום אנחנו נמצא את עצמנו במצב שלא רק שאלו שני גופים ששולטים בזה, זה בסוף שני בני אדם ששולטים בזה.

רועי פולקמן: תראה את הסיפור עם אלוביץ, שעשינו כאן לא מעט דיונים על סיפור "בזק" - - -

<דנה נויפלד: צריך לזכור ש- yesזאת חברה מצוינת והכול, היא נשלטת על-ידי גוף שהוא לא קטן וזניח שנקרא "בזק".

רועי פולקמן: ברור.

רועי פולקמן: אז יש לך תשתית ששולטים בה 96% משוק התשתית הזאת, וגם בעלות על אתר אינטרנט, ומחר גם בעלות על broadcast ועל ערוצי פלטפורמה - -

<אסף אמיר: ועל כל התוכן.

רועי פולקמן: - - וזה בן-אדם אחד.

רועי פולקמן: לכן אני אומר, במדינה כמו ישראל זה דיון גדול, צריך לנהל אותו, אבל הסיכון כאן הוא עצום.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: אז יש לנו עוד כמה דוברים, אבל הממונה צריכה ללכת, אני אתן לה לסיים, ואז נמשיך.

<מיכל הלפרין: אני צריכה ללכת, אני רק רוצה להגיד, הדיון הזה שמתנהל בעיני הוא דיון מאוד חשוב.

<מיכל הלפרין: אני מאוד שומעת את מה שמיכל רפאלי כדורי אומרת, את מה שנגה רובינשטיין אומרת, מה שאומרים חברי הכנסת כבל ופולקמן, אלו דברים מאוד מאוד חשובים.

<מיכל הלפרין: אני לא בטוחה שנכון שהפלטפורמה לדון בהם תהיה אגב דיון בהצעה שבאה לדון בערוץ 20 או בערוץ 24.

איתן כבל: ברור שלא.

<ליאור תמאם: גברתי, מה לגבי תעשיית הטלוויזיה והתוכן בישראל?

יואב קיש: סליחה, אל תפריע, אתה איבדת את הזכות שלך לדבר.

יואב קיש: אני ביקשתי.

<ליאור תמאם: אני שומע כל הזמן שמדברים רק כלכלית, על כלכלה, כלכלה, כלכלה.

יואב קיש: תקשיבו שניכם.

יואב קיש: אתם רוצים לצאת?

<אסף אמיר: - - -

<ליאור תמאם: - - -

יואב קיש: אתם שניכם, לא, ככה לא יתנהל הדיון.

<אסף אמיר: בסדר, נלך.

יואב קיש: עוד מילה אתם יוצאים.

<ליאור תמאם: אנחנו נלך, בסדר.

יואב קיש: אז אתם תצאו.

<אסף אמיר: עדיף.

<אסף אמיר: אם אתה משתיק אותנו עדיף שנלך.

יואב קיש: טוב, בבקשה, תצאו החוצה, תחזרו אחרי ההפסקה.

יואב קיש: בבקשה.

<אסף אמיר: זאת לא הפסקה, אתה לא נתת לנו לדבר פעם שלישית.

יואב קיש: אתם לא תדברו עכשיו כשאני מדבר.

<אסף אמיר: זה ברור.

יואב קיש: אסף, אף מילה.

יואב קיש: שב, אף מילה.

יואב קיש: ואיך קוראים לזה שלידך?

<אסף אמיר: ליאור תמאם - -

יואב קיש: תקשיב מה היה פה, אסף הפריע - - -

<אסף אמיר: - - מאיגוד התסריטאים.

יואב קיש: אסף, אל תענה.

יואב קיש: אסף ניסה, נדחף, ראיתי אותו, אמרתי לו בסדר, והמשיך וצעק, אמרתי לו: בגלל שאתה צועק אתה לא תדבר.

<אסף אמיר: לא צעקתי.

יואב קיש: ראיתי שאתה רוצה, וראיתי שאתה חבר שלו, והיה לי חשוב שאתה תדבר, ושלחתי שילכו וייקחו את השם שלך כדי שתדבר, ואיך אתה גומל לי בהתפרצות.

יואב קיש: לא יהיה.

<ליאור תמאם: אתה צודק, אני מתנצל, זה פשוט חשוב מול הממונה.

<אסף אמיר: אבל חשוב לנו פשוט לממונה.

יואב קיש: אז אתה תמתין כמו כולם.

יואב קיש: אתה שומע מה אני אומר לך, אתה תמתין כמו כולם.

<ליאור תמאם: כן, אני מתנצל.

יואב קיש: אף מילה משניכם, אתם תדברו כשאני אתן לכם לדבר.

יואב קיש: לא רוצה עכשיו לשמוע.

<אסף אמיר: מילה אפשר?

יואב קיש: לא.

יואב קיש: עכשיו לא.

יואב קיש: עכשיו הממונה.

<אסף אמיר: אבל הממונה הולכת.

יואב קיש: עכשיו הממונה מסכמת.

<אסף אמיר: אבל רצינו לדבר משהו - - -

יואב קיש: הרבה אחרים לא דיברו.

יואב קיש: בבקשה.

<אסף אמיר: אבל התחום שלנו מול הממונה.

<קריאות: - - -

יואב קיש: אז נא לצאת, תוציא את שניהם, הם לא מסוגלים לשבת פה בשקט.

<ליאור תמאם: אנחנו גם חלק מהכלכלה הזאת, אנחנו חלק מעולם התקשורת.

<אסף אמיר: אנחנו חלק מהשיח הזה.

<אסף אמיר: מה קרה לכם?

<אסף אמיר: אתם נותנים לו לדבר.

<אסף אמיר: רק ערוצי תקשורת, רק ערוצים.

<ליאור תמאם: הדיון מתנהל כאילו יש רק ערוצים סביב הדבר הזה.

יואב קיש: תחזרו אחרי ההפסקה.

<אסף אמיר: לא, אנחנו לא - - -

יואב קיש: אל תחזרו, תעשו מה שאתם רוצים.

<אסף אמיר: כי אתה לא נותן לנו לדבר.

יואב קיש: מבחינתי אחרי ההפסקה אתם יכולים לדבר.

<אסף אמיר: זאת פעם שלישית אתה לא נותן לנו לדבר.

יואב קיש: כי אתם לא מסוגלים לנהל פה דיון.

<אסף אמיר: זה לא, בפני כולם אתה - - - לנו אתה לא מנהל דיון.

<ליאור תמאם: אנחנו מנהלים דיון ורק אותנו אתה - - -

יואב קיש: אף אחד לא מפריע, רק אתם.

<ליאור תמאם: את כולם אתה שואל.

<אסף אמיר: את כולם אתה שואל, אתה מתנצל, אתה מבקש הסברים, לנו אתה לא נותן לדבר פעם שלישית.

<ליאור תמאם: עם כולם אתה מתייעץ.

יואב קיש: נא להוציא אותם.

<אסף אמיר: הממונה היא האדם הכי חשוב פה בחדר כרגע, ובתחום של התקשורת יש גם שוק הפקה, כולו מחוסל פה - - -

יואב קיש: אין פה עוד?

יואב קיש: נא להוציא אותו החוצה.

איילת נחמיאס ורבין: רגע, אבל זה חשוב.

יואב קיש: לא, אני לא מוכן להתנהל ככה.

איילת נחמיאס ורבין: אבל חשוב, הוא רוצה להישמע בפני הממונה.

יואב קיש: לא בהתנהלות הזאת.

יואב קיש: תקשיבי טוב, איילת, לא בהתנהלות הזאת.

<אסף אמיר: אני לא אחזור, זאת פעם רביעית - - -

יואב קיש: בסדר, שלא יחזור.

איילת נחמיאס ורבין: יואב, אבל חשוב לו להישמע בפני הממונה.

יואב קיש: איילת, יש הרבה שרוצים לדבר.

<אסף אמיר: זה לא הגיוני, זה לא סביר, אבל באמת.

איילת נחמיאס ורבין: הם מייצגים את היוצרים.

איילת נחמיאס ורבין: אבל הם היחידים של היוצרים, נו, באמת, יואב.

<אסף אמיר: זה לא סביר.

<אסף אמיר: אנחנו באים הנה שנים, זאת פעם ראשונה שמשתיקים אותנו ככה.

איילת נחמיאס ורבין: יואב, זה לא ילד.

יואב קיש: תקרא, בבקשה, שיהיה פה עוד סדרן, ותוציא אותו גם בבקשה.

<אסף אמיר: לא, אנחנו הולכים.

<אסף אמיר: מותר לארוז?

<מיכל הלפרין: מה שאני מבקשת לומר זה שהנושא שנגענו בו פה הוא נושא מאוד חשוב, והוא יצביע על איך ייראה עולם התקשורת בעתיד.

<מיכל הלפרין: אני מציעה שלא נדון בו אגב ערוץ 20 או אגב ערוץ 24, אלא נקיים בו דיון, שיח פנים ממשלתי רציני על כל ההיבטים שלו בדה-ריכוזיות - - - תקשורת.

יואב קיש: אבל תעשו את זה.

<מיכל הלפרין: וזה יבוא לא על דרך של קריאת ביניים למשהו שהוא אחר אלא כדיון מובנה ומסודר.

<מיכל הלפרין: זה מה שאני מנסה להגיד.

יואב קיש: אז אני מסכם את העניין הזה כשאני פונה לידידי חבר הכנסת איתן כבל יושב-ראש ועדת הכלכלה לזמן דיון בנושא לכל הגורמים הרלוונטיים, ואני מבקש מנציגי הממשלה והרגולטורים לבוא עם חוות דעת מגובשת בעניין.

יואב קיש: אני חושב שאנחנו במציאות כלכלית עסקית מסחרית אחרת לגמרי ממה שהיה כשהחוקים האלה נכתבו.

יואב קיש: והבקשה הזאת אליך, וזה בידיים שלך.

<מיכל רפאלי כדורי: אולי תבקשו גם סקירה עולמית לדיון?

יואב קיש: לא להפריע עכשיו.

יואב קיש: תודה רבה.

יואב קיש: אתה רוצה שהיא תשמע?

איתן כבל: לא, זה בסדר.

יואב קיש: תודה רבה.

יואב קיש: אני מודה לך שהגעת, הממונה על ההגבלים.

יואב קיש: אני רק רוצה לומר משפט בעניין הזה.

יואב קיש: תשמע, ההפניה הזאת עולה בכל דיון שאנחנו עוסקים פה בוועדת הכלכלה, בעיקר כשמובאים בפנינו טלאים.

יואב קיש: אתה יודע, עם כל הכבוד לי, אני אומר את זה, ויש כבוד בעניין הזה, הנקודה היא שזאת תפקידה של מדינה.

יואב קיש: זאת אומרת, כל החקיקות שאנחנו עוסקים בהן בעולם התקשורת - - -

יואב קיש: צריכות לנבוע מהאסטרטגיה הזאת.

איתן כבל: הן צריכות לנבוע מהאסטרטגיה.

איתן כבל: אתה יודע למה הגדרתי שאתה רץ עכשיו עם יעה?

איתן כבל: כיוון שאין הגדרת-על שיודעת לסדר מחדש את עולם התקשורת, אז אתה צריך כל הזמן כמו הילד עם האצבע ללכת ולסגור פתחים, זאת הבעיה.

איתן כבל: אבל אני לוקח את מה שאתה מעלה, ואין ברירה כנראה, אלא להתחיל להניע את העניין הזה לשם, שהקולות ישמעו.

יואב קיש: תודה רבה.

יואב קיש: יש עוד אנשים שרוצים להתייחס לאחזקות צולבות?

יואב קיש: איתן, אתה יכול להחליף אותי רגע, בבקשה?

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: אני מתנצל.

שרן השכל: אני רוצה להגיד משהו.

<מיכל רפאלי כדורי: בבקשה, אני גם אשמח לדבר.

<אתי בנדלר: נדמה לי שיש כאן איזושהי אי-הלימה.

יואב קיש: אני אשמע רגע מה אתי רוצה להגיד.

<אתי בנדלר: מילים מאוד מאוד קצרות.

<אתי בנדלר: אני חושבת שאין מחלוקת, ואני הבעתי את דעתי כבר אני חושבת בישיבה הראשונה שדנה בהצעת החוק הזאת, שיש עודף רגולציה וחייבים להפחית רגולציה, כמובן גם לערוצים המסחריים.

איילת נחמיאס ורבין: טוב שאמרת את זה.

<אתי בנדלר: בוודאי.

<אתי בנדלר: אבל אין קשר, להבנתי, בין הפחתת רגולציה לבין שינוי כללי הבעלויות הצולבות, משום שהמטרה של - - -

יואב קיש: זה נושא אחר.

<אתי בנדלר: לכן אני רואה שיש כאן איזושהי - - -

איילת נחמיאס ורבין: אבל יש מימשק, אתי.

<אתי בנדלר: מנסים כאילו לכרוך את הדברים האלה.

איילת נחמיאס ורבין: יש מימשק.

יואב קיש: לא.

<אתי בנדלר: אני מדברת בעיקר אל חברת הכנסת שרן השכל, לכן היה לי חשוב לדבר לפני שתביעי את עמדתך.

<אתי בנדלר: גם בנושא הבעלויות הצולבות יש בעיה מאוד גדולה, כמו לגבי רגולציה בכלל, על ערוצי תקשורת שהיום אין לגביהם רגולציה, למרות שהם משדרים.

<אתי בנדלר: ואני מדברת על ערוצי תקשורת באינטרנט, שהוזכרו כאן, למשל וואלה, למשל ynet, וכו'.

<אתי בנדלר: לא נכון לפטור אותן מכל רגולציה ולהכביד רגולציה רק על אלה שמשדרים בטלוויזיה, מה גם שהיום שידורי אינטרנט מועברים גם בטלוויזיה.

יואב קיש: נכון.

<אתי בנדלר: יש צורך ברפורמה מאוד מאוד משמעותית, ואני חוזרת וקוראת כל פעם מחדש לממשלה שתבחן את כל ההיבטים בעניין הזה, ולגבש איזושהי תפיסה ראויה, רוחבית על כל ערוצי התקשורת.

<אתי בנדלר: אבל אי-אפשר בשם הקריאה לרפורמה המתחייבת והחיונית כל כך בשוק הזה לומר: אנחנו נצמצם את דרישת – באופן כללי, אני לא מדברת על דבר נקודתי כמו ערוץ 24 כרגע – בשם הקריאה הזאת לרפורמה חיונית ולהקלות רגולטוריות לומר שאנחנו פוטרים גם בלי מחשבה, בלי ראיית-על את נושא הבעלויות הצולבות - -

איילת נחמיאס ורבין: אני לא חושבת שזאת הכוונה.

<אתי בנדלר: - - שהמטרה שלהן היא בסך הכול בין היתר – ואני אשים את זה על השולחן – למנוע איומים של כלי תקשורת חדש על גורמי השלטון.

<אתי בנדלר: צריכים לזכור שזאת אחת המטרות החשובות ביותר של מניעת בעלויות צולבות.

יואב קיש: איתן, תודה.

<אתי בנדלר: סליחה, היה לי מאוד חשוב לומר את הדברים האלה.

איתן כבל: שרן.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: אתי, קודם כול, הדברים האלו הם חשובים.

שרן השכל: נכון, המטרה פה של החוק היא לא לבוא ולבטל את כל החוק ואת כל הרגולציה ואת כל הפיקוח, ובעצם ליצור פה איזשהו מערב פרוע, ממש לא.

שרן השכל: במצב הזה באמת עלול להיווצר מצב שבו איזשהו אדם אחד ירכז לתוכו את כל הכוח ויחסל לאט לאט את כולם.

שרן השכל: אבל זה בדיוק ההפך, זה מה שאנחנו יוצרים על-ידי כל הרגולציה והביורוקרטיה שהייתה עד עכשיו.

שרן השכל: בעצם היא ריכזה את כל הכוח אצל שני אנשים או שלושה אנשים עיקריים בתוך השוק הזה.

שרן השכל: זה גם מה שקרה כמעט בכל שוק, כולל שוק המזון.

שרן השכל: הרי מדינת ישראל נתנה לשתי בעלות כוח בשוק המזון את כל האפשרות ליבוא במכסות ודברים כאלה, והן יצרו מונופול.

שרן השכל: כל הכוח היה אצלן, ואחרים לא יכולים למעשה להתחרות בהם.

שרן השכל: מה שאנחנו מייצרים פה הוא למעשה בדיוק ההפך.

שרן השכל: בארצות-הברית, גם אם יש פיקוח ורגולציית מינימום, אבל להם יש CNN ו-"פוקס ניוז", ו-SNBC, ו-ABC, וכל כך הרבה ערוצים שבהם אפשר פשוט לבוא ולבחור.

רועי פולקמן: את משווה כאן מדינה של 300 מיליון איש, יש קצת הבדל.

רועי פולקמן: להבדיל, עוגת פרסום קצת יותר גדולה.

איילת נחמיאס ורבין: אבל איך אפשר להשוות בכלל את השווקים האלה?

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אנחנו רחוק מארצות-הברית.

<קריאות: - - -

שרן השכל: סליחה, לא התפרצתי.

איילת נחמיאס ורבין: אז מה?

איילת נחמיאס ורבין: אבל אפשר להגיד לך שזאת השוואה מופרכת.

שרן השכל: הריכוזיות שיש היום במשק הישראלי היא אך ורק בגלל רגולציה ופיקוח עודף שיש פה במדינת ישראל.

רועי פולקמן: ממש הפוך.

רועי פולקמן: כל הרפורמה בסלולר הייתה עדכון הרגולציה.

שרן השכל: רועי, הקשבתי לך ולא התפרצתי למרות שכעסתי על הדברים שאמרת.

רועי פולקמן: כל המחקרים מראים שאת טועה, אין נתון אחד שתומך בזה.

רועי פולקמן: זה בדיוק הפוך ממה שאת אומרת, הסרת הרגולציה דוחפת לריכוזיות.

שרן השכל: רועי, לא התפרצתי לדבריך, תיתן לי לסיים את דבריי.

רועי פולקמן: זאת לא ביורוקרטיה.

רועי פולקמן: אבל על מה את מבססת את זה?

רועי פולקמן: דעה, מותר לך להגיד הכול.

שרן השכל: גם אותי מאוד הכעיסו דברים שאמרת.

רועי פולקמן: בסדר, זה פשוט לא נכון מה שאת אומרת.

שרן השכל: ולמרות זאת לא התפרצתי לדבריך ולא קטעתי אותך.

שרן השכל: גם התחרות בשוק הסלולר הייתה על-ידי התרת חסמים.

רועי פולקמן: ממש לא נכון.

שרן השכל: כן, ולהכניס עוד מתחרים לשוק.

רועי פולקמן: לא, עדכון הרגולציה, לא הסרת הרגולציה.

איתן כבל: סיימי, יקירה.

שרן השכל: אנחנו מדברים גם פה בדיוק על אותו דבר, אנחנו נותנים עכשיו, אנחנו מסירים רגולציה ופיקוח - -

רועי פולקמן: מעדכנים.

שרן השכל: - - וביורוקרטיה עודפת - -

רועי פולקמן: ביורוקרטיה כן.

שרן השכל: - - על מנת לתת למתחרים נוספים לבוא ולהיכנס לתוך השוק הזה ולהתחרות בשוק, שכן, שהוא ריכוזי.

שרן השכל: וצריך לעשות את זה במידה הנכונה, לוודא שאנחנו לא רומסים הכול ופותחים איזשהו מערב פרוע.

שרן השכל: נכון, אבל יש פה כל כך הרבה פיקוח עודף שאנחנו צריכים לבטל.

איתן כבל: תודה.

שרן השכל: שזה ייצור מצב של תחרות בריאה כמו שאנחנו רואים את כל הערוצים האחרים.

איתן כבל: תודה, שרן.

רועי פולקמן: על העיקרון אני מסכים, אבל לא בכל מחיר.

רועי פולקמן: על העיקרון של לצמצם ביורוקרטיה.

איתן כבל: סליחה.

איתן כבל: פולקמן.

איתן כבל: כולנו מתבלבלים.

רועי פולקמן: אבל זאת לא מילת הקסם של רגולציה.

איתן כבל: כל אחד מדבר מהמקום שלו.

איתן כבל: בשורה התחתונה אנחנו סך הכול פה מעדכנים, מנסים להציל אותם, זה כולה טלאי.

איילת נחמיאס ורבין: זאת הבעיה.

איתן כבל: סליחה, זה המצב.

שרן השכל: נכון, לצערי הרב.

איתן כבל: סליחה, בואו לא נמריא ונצא מחוץ לאטמוספירה כאילו אנחנו עושים פה עכשיו איזה חוק שפותח את השוק ומייצר תחרות חדשה.

איתן כבל: לא.

שרן השכל: אבל הוא עושה את זה, איתן, אי-אפשר להתעלם מזה שהוא עושה את זה.

איתן כבל: אין כאן שום תחרות.

איתן כבל: הרי מה הנקודה?

איתן כבל: שכל אחד מהכוחות האלה נכון לרגע זה – "הלא" הערבי, אנחנו אומרים: ואללה, נתפלל שרק ישרוד, 9 אנחנו מתפללים שרק ישרוד.

<אתי בנדלר: נכון.

איתן כבל: זה לא שיש כוחות ממול.

איילת נחמיאס ורבין: שכולם יושבים ומחכים להיכנס.

איתן כבל: הכוחות שממול אלו הכוחות בערוץ 9, אלו הערוצים הלא ישראלים.

איתן כבל: הערוצים מול "הלא" עומדים לא לתחרות פה, אלא תחרות - - -

איילת נחמיאס ורבין: ברור, אל-ג'זירה.

שרן השכל: אל-ג'זירה, נכון.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: ברור.

איתן כבל: אל-ג'זירה והאחרים.

שרן השכל: בגלל זה אנחנו עושים את זה - - -

איתן כבל: חברים, אנחנו יותר מדיי חופרים במקום, תכף יצא נפט.

איתן כבל: העניין הוא כזה, ברור לנו - - -

<אתי בנדלר: הלוואי.

איילת נחמיאס ורבין: לא רע, גם טוב.

<קריאה: אנחנו רוצים גז.

<קריאה: היום זה גז, לא נפט.

איתן כבל: חברים, לדעתי, אתי, אנחנו יותר מדיי מתחפרים בתוך התהליך הזה, ברור לנו שצריך לתת פה לארבעת הערוצים האלה את השלייקס הזה שנותן להם בצורה מכובדת, מאוזנת, לחיות ולהתקיים, וצריך למצוא אם זה דרך מועצה כזו או דרך רשות כזאת.

איתן כבל: הרי לא נייצר מצב שיקשה עליהם עוד יותר, וברור שכל השוק הזה חייב התייחסות אחרת לגמרי.

איתן כבל: אתי, רצית לומר משפט.

איתן כבל: איילת, את אחריה.

<אתי בנדלר: חברת הכנסת השכל, אכן, הרעיון הוא לפתוח את השוק למתחרים נוספים, אבל אם המתחרים הנוספים יוחזקו בידי בעלי המחזיקים כרגע, אז לא פתחת לתחרות.

איתן כבל: נכון.

שרן השכל: אבל אומרים שברגע שהם עוברים מערוץ ייעודי מזערי ומוכרים אז הם יהיו מחויבים כבר לעבור לערוץ זעיר רגיל.

איילת נחמיאס ורבין: עכשיו תחליטי, או שאת רוצה לפתוח את השוק או שאת לא רוצה לפתוח את השוק, את צריכה להחליט.

שרן השכל: - - - בגלל ההטבות האלו של הערוצים - - -

איתן כבל: די, שרן.

איתן כבל: הלוואי והם יהיו במקום של בכלל השתלטות על השוק, והלוואי שיעלו.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה רגע להגיד משהו.

איילת נחמיאס ורבין: בדיון הזה לפעמים יש רגעים שאני אומרת לעצמי, רגע, זאת פשוט בדיחה, כי מישהו כאילו לא מכיר את השוק, לא מכיר את גודל עוגת הפרסום, כאילו לא מבינים שום דבר.

איילת נחמיאס ורבין: בפתח הדיונים אמרתי שאנחנו נמצאים במצב שתוך כדי העברת החקיקה הזאת אנחנו עשויים למצוא את עצמנו במצב שבכלל אחד מהערוצים המסחריים חייב להתמזג עם הערוץ השני כדי לשרוד.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו מדברים על שוק בישראל, צריך להגיד את האמת, שהוא אטרקטיבי רק במידה מסוימת.

איילת נחמיאס ורבין: אגב, ערוץ 10 לתקופת זמן לא מבוטלת היה אטרקטיבי רק משום שהוא באמת סיפק איזושהי פלטפורמה לכוח.

איילת נחמיאס ורבין: יש גם עיתון כזה שלאורך תקופה די ארוכה לא היה בו שום יתרון כלכלי, היתרון הכלכלי היחיד שהוא נתן זה הכוח.

איילת נחמיאס ורבין: ועל כן אנחנו לא יכולים לגעת בטח לא בנושא הבעלויות הצולבות, אלא אם כן אנחנו מחליטים לקיים באמת דיון עומק בנושא מבנה שוק התקשורת וההשפעות וההשלכות.

איילת נחמיאס ורבין: ולכן אני גם הפרעתי לאלידור, משום שרציתי להבין האם למשל הם רואים שינוי מתחייב, למשל בנושא מי מחזיק את הערוצים והאם מותר בעלות של יותר מ-51%, שהיא סוגיה שקשורה ולא קשורה לערוץ המוסיקה, כי זה יכול להיות גם קשור לערוצים אחרים, כי אנחנו יודעים שזה אותו מקרה.

<נחשון אקסלרד: זה קשור גם לערוץ 9 וגם לערוץ "הלא".

<דב אברמוביץ: זה קשור לכל הערוצים הייעודיים.

איילת נחמיאס ורבין: רגע, אל תפריעו לי.

איילת נחמיאס ורבין: אני יודעת שזה קשור ל"הלא", וזה מה שעמדתי לומר, לא צריך לעזור לי.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה להגיד לכם, יש כאן אנומליה מוחלטת בדיון, משום שהתחלנו באמת מאיזשהו דבר, כמעט הייתי אומרת מינימלי, והתפתחנו לכיוונים כמו איזה, באמת, אופייני קצת לכנסת, איזה מן אימפריאליזם רגולטורי וחקיקתי ששולח זרועות וידיים ל-701 כיוונים.

איילת נחמיאס ורבין: תאמינו לי, באמת, אני לא מבינה איזו רפורמה אנחנו רוצים להוציא תחת ידינו.

איילת נחמיאס ורבין: אם אתם מבינים, אני אשמח אם תסבירו לי.

איילת נחמיאס ורבין: אני אומרת לכם, אנחנו הולכים למקום בעייתי ומסוכן.

איילת נחמיאס ורבין: אם אנחנו רוצים להתעסק בנושא הערוצים הייעודיים, וכולנו רוצים שיהיו ערוצים ייעודיים, אז השתכנעתי שיש פה בעיה, אז בואו נטפל באמת בבעיית הערוצים הייעודיים.

איילת נחמיאס ורבין: אני מוכרחה להגיד עוד משהו בעניין, תסלח לי שאני חוזרת לזה, אבל עצם זה שאנחנו לא מאמצים את הנושא של רגולטור אחד יחיד ומיוחד לשוק התקשורת ולא מטפלים בזה – ואתה היית דווקא מאוד מאוד עיקש בעניין הזה של ברית-המועצות.

איילת נחמיאס ורבין: נניח שזה לא הפתרון הנכון, ואגב, הפתרון הוא לבטל את שני הרגולטורים ולבנות רגולטור אחר, יכול להיות.

איילת נחמיאס ורבין: באמריקה הגדולה, לחברת הכנסת השכל היה נוח להתייחס לשוק באמריקה, אבל באמריקה יש FCC, אף אחד לא משלם להם, אגב, הם ממומנים על-ידי המדינה.

איילת נחמיאס ורבין: כן, ה-FCC לא ממומן על-ידי הערוצים המשדרים, הוא רשות שלטונית, רשות מבצעת.

איילת נחמיאס ורבין: אז בואו נלך את כל המהלך.

איילת נחמיאס ורבין: אם רוצים ללכת מהלך קטן בואו נלך מהלך קטן באמת.

איילת נחמיאס ורבין: אם רוצים ללכת מהלך גדול, צריך ללכת גם עליו באמת.

איילת נחמיאס ורבין: ומילה אחת על היוצרים.

איילת נחמיאס ורבין: מאוד לא נוחה לי ההתנהלות של היוצרים פה.

איילת נחמיאס ורבין: מאוד לא נוחה לי.

איילת נחמיאס ורבין: אבל הם – אני אומרת את זה כל פעם בצורה הכי לא נעימה – הם בתחתית שרשרת המזון.

איילת נחמיאס ורבין: וכשאנחנו לא מגינים עליהם, ואני יודעת שאתה עושה כל מאמץ בכל חקיקה להגן עליהם, בסוף מה שהם רצו בסך הכול, לדעתי, זה להישמע בפני הממונה על ההגבלים העסקיים, שהיא תשמע פעם אחת את הקול שלהם.

איילת נחמיאס ורבין: אז עם כל הוויכוחים, באמת, אני מבינה את האילוצים של חבר הכנסת קיש.

רועי פולקמן: שיכנסו לפגישה, לא?

איילת נחמיאס ורבין: אבל בסוף בסוף בסוף עם כל ההתנהלות הבעייתית שלהם, ואתה ספגת מהם, ואני ספגתי מהם, כל אחד מאיתנו בתורו ספג מהם קריאות לא לעניין, בסוף צריך לזכור שהם בתחתית שרשרת המזון.

<לאה ורון: ומשפיעים על איכות השידורים.

איילת נחמיאס ורבין: ברור, ברור.

איתן כבל: אני אגיד לך, איילת, בשני משפטים איך אני רואה את העניין הזה.

איתן כבל: הנקודה היא כזאת, אנחנו מנסים לתת פתרון לא קטן או גדול, לתת פתרון לבעיה.

איתן כבל: עכשיו, מה העניין?

איתן כבל: כיוון שכמו שאמרתי אין אסטרטגיית-על לתוך כל העניין הזה, אז אתה מנסה לחיות בתוך התנאים המתקיימים.

איתן כבל: אין מה לעשות, אני לא רוצה להיכנס עכשיו לעניין ברית-המועצות למה היא לא קמה.

איילת נחמיאס ורבין: ברור.

איתן כבל: לא סתם היא לא קמה, כדי שלא יהיה עוד יותר גרוע.

איילת נחמיאס ורבין: נכון, אבל אני זרקתי את זה כדוגמה למשהו – גררתי את זה לדיון בגלל שאנחנו עסקנו בזה שנתיים, ועוד לפני זה.

איתן כבל: לכן מה שאני מנסה לומר כאן, אני לא היושב-ראש, יש את חברי יואב קיש, הנקודה היא כזאת, יש כאן שני כוחות, צריך גם להגיד את זה, איילת, אנחנו לא תמימים, אף אחד מאיתנו, כבר מזמן איבדנו את כנראה את תמימותנו, יש כאן את הייעודיים שאתה רוצה לתת להם שם כזה או אחר כדי להוציא אותם לדרך; ומצד שני יש את המסחריים הגדולים שגם הם נאנקים תחת - - -

איילת נחמיאס ורבין: בגלל זה הזכרתי את זה, נכון.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: זה הכול.

איתן כבל: האמת, לא נעים לי להגיד שההטבות שתינתנה או לא תינתנה - -

איילת נחמיאס ורבין: לייעודיים.

איתן כבל: - - למסחריים, אין להם דבר וחצי דבר עם הערוצים הייעודיים והקטנים.

איתן כבל: גם זה צריך להיאמר.

איילת נחמיאס ורבין: ברור שלא.

איילת נחמיאס ורבין: אבל אני מרגישה שאנחנו שולחים ידיים, אנחנו כאילו מנסים לתפוס מפה ולתפוס מפה ולתפוס מפה, ואנחנו מפספסים את המטרה שלשמה התכנסנו בוועדה הזאת.

<זיו מאור: היושב-ראש, אני יכול להציע פתרון?

יואב קיש: כן.

יואב קיש: זיו, בבקשה.

<זיו מאור: תודה, היושב-ראש.

<זיו מאור: הפתרון שאני מציע, פתרון מעשי, להבנתי, שמכסה כהוראת מעבר את כל הטענות, שערוץ זעיר שהחזיק ברישיון לערוץ ייעודי לפני כניסתו של החוק לתוקף יהיה פטור מההוראות הנוגעות לבעלויות צולבות לתקופה של חמש שנים מכניסת החוק לתוקף, ויחולו הוראות סעיף 5 לחוק הריכוזיות.

<זיו מאור: סעיף 5 לחוק הריכוזיות מקנה לרשות השנייה את הסמכות לדון בשאלה האם בעלויות צולבות כאלה ואחרות פוגעות בתחרותיות בשוק שעליה היא אמונה, תוך חובת התייעצות עם הרשות להגבלים עסקיים.

<זיו מאור: היו לי ספקות לגבי ההצעה הזאת עד ששמעתי את הממונה מדברת.

<זיו מאור: לאחר ששמעתי את מה שהיא אומרת, בסופו של דבר המומחיות של הרשות השנייה בתחום הזה תישמר.

<זיו מאור: זה יהיה לתקופה מוגבלת שבמהלכה יהיה זמן לכנסת לדון בשאלה האם מעצבים מחדש את כל הבעלויות הצולבות.

<זיו מאור: ומאחר שהפטור הזה יינתן לתקופה מוגבלת לקבוצה מאוד מאוד מוגבלת, הסכנה בפגיעה באינטרסים שעליהם נועדו להגן הבעלויות הצולבות נפתרת.

<זיו מאור: אני רק אצביע על כך שהבעיה נוגעת לא רק לקשרים בין "קשת" לבין 24, אלא גם לקשרים בין ערוץ 20 לבין "קול חי", ולשאלת בעלות הבעלים האחד שקיימת גם בערוץ "הלא" TV וגם בערוץ 20.

רועי פולקמן: זה נכון.

<נחשון אקסלרד: וגם בערוץ 24 וגם ב-9.

רועי פולקמן: כן, אבל עדיין אי-אפשר לתת פטור.

רועי פולקמן: אתה נותן מתנה לרישיון.

יואב קיש: נחשון אקסלרד, בבקשה.

יואב קיש: סליחה, אני רק מודיע לפורום, אנחנו נעשה ב-12:30 הפסקת צהריים עד 13:00, ואז נתכנס חזרה לדיון.

<נחשון אקסלרד: נקודה נוספת, נדבך נוסף שצריך להכניס לתוך סיפור ה-51%, שהוא גם כן משהו שלא היה חל על ערוץ כמו "הלא" TV תחת חוק התקשורת וחל עליו תחת חוק הרשות השנייה, היא גם עניין של רישיון לשידורי רדיו.

<נחשון אקסלרד: כאשר יהיה מכרז, ואנחנו מבינים שאמור להיות מכרז חדש לרדיו אזורי בשפה הערבית, שנכון להיום יש רק אחד כזה, כלומר, אם אנחנו מדברים על פלורליזם אז זה זה.

<נחשון אקסלרד: על-פי חוק התקשורת בסאם ג'אבר, למרות שהוא הבעלים של ערוץ "הלא" TV, לא הייתה שום מניעה שהוא ייגש למכרז רדיו אזורי ברשות השנייה לכשיצא, תחת חוק הרשות השנייה נכון להיום הוא יהיה מנוע מלעשות את זה, גם על זה צריך לתת את הדעת.

<נחשון אקסלרד: ובסופו של דבר, תראה, באמת העניין של הערוץ הערבי הוא שונה מאוד משאר הערוצים הייעודיים בהיבט הזה, מדינת ישראל צריכה להחליט אם היא רוצה ערוץ בשפה הערבית שמנוהל ומופק ונערך על-ידי ערבים אזרחי ישראל או שהיא רוצה לשלוח את ערביי ישראל לצפות באל-ג'זירה, אל-מנאר, ושאר ערוצי צרינו.

<נחשון אקסלרד: זה המצב.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: מי עוד רצה?

יואב קיש: בבקשה, דב.

<דב אברמוביץ: ההערה היחידה שלנו לעניין הבעלויות הצולבות זה באמת בנושא ה-51%.

<דב אברמוביץ: ואני רוצה רק להזכיר לאדוני שערוץ 9 חייב לשדר חדשות מאז קיומו.

<דב אברמוביץ: במידה רבה חלק גדול מזכות קיומו זה שידור החדשות בגלל הסיבות שנאמרו פה גם לגבי הערוץ בערבית.

יואב קיש: מה קשורות החדשות לעניין עכשיו?

<דב אברמוביץ: כיוון שההצעה שהעלה אדוני ביחס ל-24 זה שהוראות הבעלות הצולבת לא יחולו בתנאי שהוא לא משדר חדשות.

יואב קיש: אבל אתם לא בעלות צולבת, אתם מגבלת אחזקת בעלים יחידים.

<דב אברמוביץ: זה באותו סעיף.

יואב קיש: אותו סעיף, אבל זאת לא אותה בעיה.

יואב קיש: הבעיה הזאת משותפת לעוד כמה שחקנים.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: יש גם את הרדיו - - -

<דב אברמוביץ: כל הערוצים הייעודיים מוחזקים כרגע על-ידי בעלים יחידים.

<דנה נויפלד: אפשר לשאול מה ב"קול חי"?

<דנה נויפלד: איפה הבעיה ב"קול חי"?

יואב קיש: לא "קול חי".

יואב קיש: דיבר "הלא" TV על מכרז.

יואב קיש: מה זה "קול חי"?

<דנה נויפלד: אבל מישהו דיבר על "קול חי".

יואב קיש: לא מכירים.

<דנה נויפלד: זיו מאור, לא קשורים ל"קול חי"?

יואב קיש: לא.

יואב קיש: אבל מה שכן, כמו שאומר באסם, כשהוא רוצה ללכת למכרז רדיו הם יכולים גם, אחד מהבעלים אם הוא ירצה ללכת למכרז רדיו.

<דנה נויפלד: אבל זאת הבעיה של בעלויות צולבות.

<קריאות: - - -

שרן השכל: יואב, בערוצים הייעודיים הזעירים לתקופה מסוימת, בעצם עד שהם עוברים את הערוץ הם יכולים להחזיק ברישיון של הכבלים והלוויין.

יואב קיש: אני לא חושב שאנחנו צריכים להוסיף מגבלות לבעלויות צולבות בנושא אחזקות של ערוצים זעירים בדיוק מהסיבה הזאת.

יואב קיש: אין ספק שברגע שהם כבר לא זעירים ויוצאים מהקטגוריה אז יש משמעות, אבל כל עוד הם בקטגוריה, הם בתוך איזושהי גינה מוגנת שאנחנו כמחוקקים רוצים לטפח כדי שיביאו תחרות, זאת התפיסה.

<דנה נויפלד: אבל זה בריבוי של ערוצים.

<דנה נויפלד: אפשר לענות רגע?

יואב קיש: כן.

<דנה נויפלד: יש פה כמה בעיות שעולות ומתחברות ביחד.

<דנה נויפלד: קודם כול, כמו שאמרנו, בעניין של הבעלויות הצולבות זאת שאלה שהיא מאוד מאוד מורכבת ומשפיעה.

<דנה נויפלד: אגב, החלקים המעניינים שהעלית מיכל הם לא קשורים לטלוויזיה שמחזיקה טלוויזיה אלא דווקא - -

יואב קיש: תשתית.

<דנה נויפלד: - - לתשתית.

<דנה נויפלד: ואלו השאלות הגדולות שנידונות, אגב, בארצות-הברית, ויש עם זה בעיות מאוד גדולות, זה לא עובר כל כך בקלות כמו שמיכל אומרת.

<מיכל רפאלי כדורי: זה קיים בפועל.

<דנה נויפלד: שגר ושכח.

<דנה נויפלד: יש שם בעיות מאוד גדולות עם רכישה של חברות - - -

יואב קיש: אני מבקש רגע, סליחה, ממנהלת הוועדה, ברשותך, להזמין ממרכז המחקר והמידע עבודה שתרכז את השוק העולמי בנושא אחזקות צולבות בשוק התקשורת בהתייחסות לגורמי תוכן, תשתית ומשדרים.

יואב קיש: תודה.

<דנה נויפלד: נושא קטן.

איילת נחמיאס ורבין: אני רק רוצה לבקש גם, זה חשוב בעבודה הזאת, וזה לא מסובך, ויכול להיות אפילו שיש להם את זה זמין, מי הגורם המפקח על שוק התקשורת בכל המדינה ואיך הוא ממומן.

איילת נחמיאס ורבין: מי הגורם המפקח.

איילת נחמיאס ורבין: אצלנו הרשות השנייה, מי שמממן אותה למעשה אלו הערוצים המסחריים.

איילת נחמיאס ורבין: נתתי כדוגמה בארצות-הברית את ה-FCC, שהיא הזרוע הביצועית של הממשלה.

יואב קיש: אני יכול להגיד לך שאמרתי פה בוועדה שבעיני זה שהרשות השנייה ממומנת על-ידי המשדרים זאת תקלה.

איילת נחמיאס ורבין: זה מה שנקרא אי-נוחות בלשון המעטה.

יואב קיש: זה משהו שחייב להיפסק, אבל לא יהיה כנראה בפוקוס של זה.

<אתי בנדלר: וכנראה שזה שוב בכלל.

איילת נחמיאס ורבין: נכון, אבל חשוב שיהיה לנו את הבנצ'מרק העובדתי להישען על זה.

יואב קיש: אגיד לך את האמת, הייתי רוצה להתמקד יותר בשאלה, לפחות בעבודה הזאת, לא לערבב את הרגולטור ואיך הוא ממומן.

יואב קיש: אני רוצה להתמקד בתפיסה של הקבוצות והאחזקות הצולבות, חשוב לי שבזה הם יתמקדו.

איילת נחמיאס ורבין: אבל יש קשר בין הדברים.

יואב קיש: אפשר להוסיף את זה כשאלה, ומי הרגולטור.

יואב קיש: עזבי את המימון.

איילת נחמיאס ורבין: זה לא מסובך.

יואב קיש: ברגע שאמרת לי מימון את מצביעה על איזו נקודה פה שהיא בעיה.

יואב קיש: עזבי, מי הרגולטור זה בסדר.

יואב קיש: בואו נמשיך הלאה.

<דנה נויפלד: השאלה שדווקא מיכל רצתה לדון בה זאת לא השאלה שאתם מתעסקים בה כרגע שקשורה לאחזקה ספציפית של הגופים השידוריים ולאו דווקא גופי התשתית, אני חושבת שאלו שאלות שונות.

<דנה נויפלד: אלו שאלות חשובות אבל שונות.

<דנה נויפלד: אגב, המעבר הזה של להיות בעל רישיון מסחרי לפי חוק הרשות השנייה יש לו משמעות, ולכן לומר: אנחנו עושים פה איזשהו גידור, מגדרים את הערוצים הייעודיים יוצר בעיני קושי.

יואב קיש: אני יודע, בגלל זה אמרתי את זה.

<דנה נויפלד: אבל אני רוצה לדבר על הקושי המעשי.

<דנה נויפלד: הקושי המעשי, מאוד קשה – וזה כעין ניסיון רגולטורי – להורות לגוף שכבר פועל בשוק, מבוסס בשוק, להגיד לו: תמכור את אחזקותייך.

<דנה נויפלד: גם לרשות להגבלים זה לא דבר שעושים.

איילת נחמיאס ורבין: זה לא טריוויאלי.

<דנה נויפלד: זה לא טריוויאלי בכלל, זה לא עניין פשוט בכלל.

<דנה נויפלד: גם בקבוצה שמיכל, קבוצת בת, היו כל מיני הוראות שייתנו בעבר למכירה, ואז בסוף לא נמכרו.

<דנה נויפלד: להגיד היום אתה מחזיק מחר אתה לא מחזיק זה לא דבר פשוט בכלל מבחינה מעשית, וצריך לקחת את זה בחשבון.

<דנה נויפלד: אנחנו עושים פה איזה משחק אקדמי כזה, הוא יחזיק ככה, זה יהיה לתקופה מוגבלת, ואחר כך הוא יבוא.

איילת נחמיאס ורבין: אני אמרתי את זה בהנחת עבודה.

יואב קיש: אבל יש פה הסכמה.

יואב קיש: את מדברת על ערוץ 24?

יואב קיש: חשבתי שדיברת על ערוץ 24.

יואב קיש: דיברת על משהו אחר.

יואב קיש: על הרדיו דיברת?

<דנה נויפלד: כן, לדוגמה.

<אלידור בליטנר: לא רק על הרדיו.

<דנה נויפלד: כשערוץ 24 אומר את זה, הוא לוקח על עצמו בהסכמה, הוא אומר: אני מודיע כאן – אגב, לאכוף את זה, אם מחר הם - - -

איילת נחמיאס ורבין: אבל הוא גם מניח, זאת הנחת עבודה.

<דנה נויפלד: אבל אנחנו מדברים פה על גופים אחרים, שחלק קיימים, חלק עוד לא באו לעולם, חלק עוד לא חושבים שאולי יתמודדו במכרז לערוץ רדיו, כן או לא, ואולי אחר כך אם הם יגדלו אז אולי הם ימכרו.

<דנה נויפלד: ליצור הסדרים כאלה שהם זמניים ותלויים אחר כך בליצור מערכת שמחייבת אותם למכור זה לא כזה פשוט.

<דנה נויפלד: בא אדם עושה השקעות בשוק, זוכה במכרז להשקעות, אפילו בא לבקש רישיון בלי מכרז, זה השקעות בשוק, זה פרסום, יש אנשים שעובדים שם, הם בעלי עניין בתוך מה שהם עושים, לא כל כך מהר באים ומוכנים למכור.

<דנה נויפלד: ערוץ 24 לוקח את זה על עצמו, זאת סיטואציה אחרת לגמרי מאשר מצב שבו אתה יוצר איזה עולם דמיוני שאומר: מחר הוא יגדל, היום הוא זעיר, אבל אתה מקווה.

<דנה נויפלד: אגב – אני חושבת שאף ערוץ זעיר לא רוצה – לא יודעת רוצה, מקווה, אני חושבת, להרוויח ולגדול, לא חולם על להישאר זעיר, ואחר כך אולי אני אמכור את האחזקות האחרות שלו.

<דנה נויפלד: לא כזה פשוט.

יואב קיש: נכון.

יואב קיש: בבקשה, מיכל.

<מיכל רפאלי כדורי: אני רוצה רק משפט אחד, ואני אומרת את זה לגמרי תיאורטי ועל דעתי.

<מיכל רפאלי כדורי: אם אנחנו מסתכלים על עולם, מי שרוממו את הפלורליזם בפיו, עולם שבו יש לדוגמה "קשת", "רשת" וערוץ 10, האם יהיה פלורליזם יותר גדול אם גורם כמו yes או "הוט" יוכל להיכנס בערוצים - - -

<דנה נויפלד: או "בזק".

<מיכל רפאלי כדורי: אני מדברת על yes.

<דנה נויפלד: "בזק" מחזיקה את yes.

<מיכל רפאלי כדורי: בסדר.

<מיכל רפאלי כדורי: דברי איתי - - -

<דנה נויפלד: צריך להגיד את זה.

איילת נחמיאס ורבין: דנה, שנייה, תני לה לסיים, כי אנחנו לא מצליחים להבין מה היא רוצה להגיד.

יואב קיש: תני לה, דנה.

<מיכל רפאלי כדורי: תקשיבי לי עד הסוף בעניין הפלורליזם, ותהיי כנה איתי גם אינטלקטואלית.

<מיכל רפאלי כדורי: האם יותר טוב ש"קשת", "רשת" ו-10 והחברות שלי, אני אומרת את זה לגמרי על דעתי, מישהו מהם יתמזג ויהיו שניים בסוף היום, או שיותר נכון שגורם כמו yes או "הוט", ולא שאלתי את "הוט" את דעתם, יוכלו להחזיק 24% באחד מהם ויישארו שלושה.

<מיכל רפאלי כדורי: חומר למחשבה, זה הכול.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: בבקשה, משרד האוצר.

<שירה גרינברג: אני רק רוצה לחזק את דברי משרדי הממשלה האחרים לגבי סוגיית הבעלויות הצולבות.

<שירה גרינברג: ראשית, אני רוצה להצטרף לדברים שנאמרו, שלדעתנו צריכה להיות עמדה ממשלתית ברורה, זה נושא כבד משקל.

יואב קיש: חד וחלק.

<שירה גרינברג: זה נושא שמדבר גם על פלורליזם ומגוון דעות וגם על כך שאנחנו בסופו של דבר מדינה יחסית קטנה מבחינת היכולות הכלכליות של גופים כאן להיות יציבים.

<שירה גרינברג: אנחנו לא יודעים אם זה שניים-שלושה-ארבעה או חמישה, אבל בסופו של דבר ודאי שישנה חשיבות מהותית לגבי הבעלים ועד כמה מגוון הדעות כאן יהיה באמת מגוון ולא על-ידי אותם בעלים, מה שאומר שהדעות תהיינה כנראה צרות יותר וכו'.

<שירה גרינברג: ויש לכך הרבה מאוד השלכות, שבעיני הן חשובות ביותר ולא יכולות להיכנס כדרך אגב בגלל איזושהי אסדרה של ערוץ ייעודי או ערוצים ייעודיים שרוצים לסייע להם לאסדר את הנושא של בעלויות צולבות ברמת שוק התקשורת, שזה נושא שהוא נושא באמת מהותי וחשוב מאין כמוהו, גם בתפיסת הפלורליזם, גם בתפיסת התחרות במובן של המגוון.

<שירה גרינברג: לאו דווקא במובנים אחרים, אבל במובן של המגוון של הדעות, ולהתחשב בזה שאנחנו מדינה יחסית קטנה ולא דומה בהכרח למדינות אחרות שבהן המציאות הכלכלית יכולה להיות גם כן שונה.

<שירה גרינברג: אז זה דבר אחד.

<שירה גרינברג: ודבר שני, באמת להצטרף למה שנאמר על-ידי משרד התקשורת.

<שירה גרינברג: גם בעינינו ישנו קושי לדבר כמובן על השארת ערוצים ייעודיים, ערוץ מסחרי ייעודי זעיר, ולהגיד שתינתן לו תקופת זמן קצובה של חמש שנים, נניח, כפי שהוצע כאן, שתחייב אותו למכור בעתיד.

<שירה גרינברג: בעינינו זה להיכנס עם ראש בריא למיטה חולה.

<שירה גרינברג: אנחנו צריכים לייצר אסדרה שהיא אסדרה שתדע להחזיק תפיסה מקצועית ונכונה של השוק מהרגע הראשון שלו ועד הרגע בו אנחנו רואים את השוק הזה מתפצל.

יואב קיש: את זה לא הבנתי.

יואב קיש: סליחה.

יואב קיש: קודם כול, מה שאמרת לגבי הפלורליזם התקשורתי והאחזקות, נשאר לי רק להצטרף לבקשה של יושב-ראש ועדת הכלכלה שהגיע הזמן שהממשלה תעשה עבודה רצינית בעניין, תבוא תציג את זה בוועדה, ותהיה חשיבה אמיתית באמת על איך שוק התקשורת השתנה בעניין הזה.

יואב קיש: ואין ספק שזה חייב לבוא מהממשלה.

יואב קיש: אבל אני אומר לכם, ופה איתן אמר, את לא היית פה קודם, שלא יכול להיות שזה לא מגיע ולא מגיע, ואנחנו עושים טלאים על טלאים - -

איילת נחמיאס ורבין: נכון.

יואב קיש: - - כי אין דוקטרינה מלמעלה עם אסטרטגיה, וביקשתי ממנו שיעשה דיון בנושא.

יואב קיש: ואני מבקש מהמשרדים, נא לקדם דיונים ביניכם והחלטה, ותבואו - - -

<דנה נויפלד: אגב, דנו בזה לאחרונה בוועדת פילבר, זה לא שלא דנו, הייתה החלטה בינתיים בזה לא לגעת.

יואב קיש: אז אני מבקש שתציגו את הדעה הזאת בוועדת הכלכלה בצורה הכי ברורה, ושנוכל לדבר על זה.

יואב קיש: זה לגבי הסעיף הראשון שדיברת.

יואב קיש: לגבי הסעיף השני, אני לא מבין למה אנחנו לא יכולים – ופה אולי לא הבנתי אותך טוב, לתפיסתי, ניקח את החמש שנים, בסדר, אמרנו בין שלוש לעשר, חמש שנים הוראת שעה לערוץ 24, תחת ההתחייבות שלו שהוא נשאר ב-75% מהתוכן שלו ולא עושה חדשות.

<דנה נויפלד: את לא אמרת את זה.

<שירה גרינברג: אני לא מדברת כרגע על ערוץ 24.

יואב קיש: זה מה שאמרת, שזה לא אפשרי לעשות את זה.

<שירה גרינברג: אני מדברת על אסדרה רוחבית לשוק, עכשיו לא ספציפית על ערוץ 24.

<שירה גרינברג: אני מדברת על כך שבאסדרה הכללית של השוק שבו אנחנו מדברים על הרובד של המזערי ייעודי - - -

יואב קיש: אין מזערי ייעודי, חוץ ממה שנתחיל איתו עכשיו, לא יצטרפו אליו.

<שירה גרינברג: כן, בסדר.

<שירה גרינברג: הוא מעלה אחד, קשיים משמעותיים בנושא של שוויוניות במובן של גופים שזכו במכרזים.

<שירה גרינברג: וכמו שציינתי, אנחנו בסופו של דבר מדינה קטנה בלי הרבה יכולת של מגוון – ערוץ שכבר זכה ומוביל איזושהי אג'נדה ייעודית מסוימת, היכולת של ערוץ נוסף להגיע היא כנראה מאוד מאוד קטנה, ולכן כזה מודל מעלה הרבה מאוד שאלות של שוויוניות.

<שירה גרינברג: הדבר השני, זה גם בסופו של דבר התפיסה - - -

יואב קיש: הוא מוגבל בזמן בסופו של דבר.

<שירה גרינברג: אבל זה מה שאני אומרת, שגם אם עושים משהו שמוגבל בזמן הוא בעצם לאסדר שוק בצורה שהיא להיכנס עם ראש בריא למיטה חולה, מכיוון שאנחנו כרגע מאסדרים אותו - - -

יואב קיש: למיטה החולה לא אני דאגתי.

<שירה גרינברג: אני לא אומרת מי דאג למיטה החולה.

<שירה גרינברג: אני מדברת על כך שהמטרה כאן היא להסתכל על השוק העתידי ולעשות אותו מאוסדר בצורה הכי נכונה, שהכי תיטיב עם הציבור בסופו של דבר, ועם השוק במובן שהוא יטיב עם הציבור.

יואב קיש: אני חושב שהתפיסה שלי הייתה להגדיר ערוץ זעיר מסחרי, שזאת הנישה החדשה, וזה מבחינתי כאילו הכי גנרי שיכול להיות, ולתת הוראת שעה לייעודים ספציפית שבסוף יהפכו להיות זעיר מסחר, ולא לעשות זעיר מסחרי ייעודי.

יואב קיש: אבל לא משנה, הלאה.

שרן השכל: אבל דיברנו על זה.

<שירה גרינברג: מה שאני מציעה זה באמת להישאר עם הרעיון המאסדר של שוק שעובד לפי רמות כניסה בפן הזה של מחויבויות וזכויות שהן בהסתכלות על הגנות.

יואב קיש: כן, אבל אנחנו מנסים לשטח את זה.

<שירה גרינברג: אני אומרת שאפשר להתחשב בדברים האלה גם במובן הזה באסדרה של שוק שמדבר על גובה מסוים של הכנסות.

<שירה גרינברג: גובה מסוים מספיק קטן כדי שאפשר יהיה לבצע הקלות שתהיינה הולמות את היקף ההכנסות, אך הוא שוויוני לגבי כולם, ולאחר מכן להתקדם.

<שירה גרינברג: וגם זה יכול להיות בראייה של כמה שנים, בראייה עתידית, אבל מתוך מודל שהוא לא מודל שמעלה את הקשיים גם של שוויון שוק, גם של חוסר היכולת להתחרות וההתערבות בתוכן וכו'.

<שירה גרינברג: כמובן שרצינו להימנע מהנושא הזה באסדרה על הערוצים המסחריים.

יואב קיש: מאה אחוז.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: דנה, רצית משהו?

<דנה נויפלד: רציתי רק לבקש בקשה, אם אתה יכול, אתה מנהל את הדיון, אולי בסופו או לפני, כדי שנוכל להתכונן ליום רביעי, אמרת שיש לך רעיון חדש.

יואב קיש: זה לא רעיון חדש.

יואב קיש: בואי נסיים את הדיון ורק אחרי זה.

יואב קיש: מירי מערוץ 20.

<מירי נאור אליאס: אני חושבת שסעיף 41 בעצם שם זרקור על הבעיה שאנחנו כל הזמן מדברים עליה, שזה לקחת את החוק ולעשות לו איזושהי אדפטציה לערוצים הייעודיים ולראות איך אפשר ככה לתפור אותו למידותיהם.

<מירי נאור אליאס: ואנחנו רואים שכל פעם עולות כאן בעיות שלא לקחנו בחשבון קודם.

<מירי נאור אליאס: פתאום אנחנו רואים שאצל כל הערוצים הייעודיים יש סעיפים שלא חלו עליהם בחוק התקשורת וחלים עליהם עכשיו.

<מירי נאור אליאס: וזה מחזיר אותנו שוב לשאלה האם לא נכון לחזור לרעיון המקורי של רשימה פוזיטיבית שאומרת מה כן יחול, גם אם זה לתקופת מעבר או לאיזושהי תקופה זמנית, מאשר לקחת את זה – ואנחנו רואים כמה אנחנו מתקשים לתפור את זה למידותינו.

<מירי נאור אליאס: יכול להיות שזאת לא הדרך, יכול להיות שצריך להיות הפוך כמו שהתחלנו, כי אנחנו כל הזמן מסתבכים, וכולם מדברים על איך שאנחנו לוקחים את זה עכשיו למחוזות קצת יותר רחוקים ממה שחשבנו.

<מירי נאור אליאס: אולי הדרך היא כן לחזור לרשימה הפוזיטיבית ולהגיד מה כן, וזה יחזיר את הדיון לפסים.

שרן השכל: זה נכון, יואב, זה בדיוק מה שאני גם אמרתי, זה בדיוק זה.

יואב קיש: בואו נשמע את היועצת המשפטית שלנו.

<אתי בנדלר: אני חושבת שזה רעיון קשה ביותר.

<אתי בנדלר: אני שוב חוזרת, אני לא יכולה לברוח שוב, כי זאת הרגשה של דז'ה-וו שאני חיה איתה שוב ושוב.

<אתי בנדלר: ועדת הכלכלה הקדישה גם בכנסת הזאת וגם בכנסת הקודמת הרבה ישיבות לנושא של הצעת החוק של איחוד המועצות.

<אתי בנדלר: אחת השאלות הבסיסיות הייתה מדוע לא מביאים הצעת חוק שמדברת קודם כול לא רק על רשות אחת, אלא גם על רגולציה אחת, איזו רגולציה תפעיל אותה רשות מאוחדת.

<אתי בנדלר: אמרו נציגי הממשלה שוב ושוב, ומבחינתם בצדק רב, זאת עבודה אדירה לעבור על כל הוראות הרגולציה שבחוקים השונים, וזה לא רק החוק, מכוח החוק יש תקנות, ובנוסף לזה יש כללים של כל אחת מהמועצות השונות.

איתן כבל: רשויות.

<אתי בנדלר: מהרשויות השונות.

שרן השכל: אבל לכן לבוא ולבטל אחד אחד זה גם - - -

<מירי נאור אליאס: סליחה, אבל אני חושבת שזה מחזק.

שרן השכל: את אומרת שלעבור על כל זה - - -

<לאה ורון: רגע, תאפשרי לה לסיים.

<אתי בנדלר: - - ויחולו רק זה וזה וזה וזה, ואנחנו לא יודעים מה אנחנו משמיטים.

<אתי בנדלר: אנחנו לא יודעים מה אנחנו משמיטים.

<אתי בנדלר: אנחנו לא יודעים איזה סמכויות חשובות, למשל, יש לרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו, שהיא תהיה הרגולטור שלהם עכשיו, בכל החוק, בכל סעיפי החוק, בכל סעיפי התקנות, בכל סעיפי הכללים.

יואב קיש: זה בדיוק מה שמדאיג אותם.

<אתי בנדלר: אז ככה כנסת יכולה בלי לדעת איזה הוראות היא מבטלת, לבטל אותן?

<אתי בנדלר: בלי לדעת מה?

<זיו מאור: אבל זאת שאלה של מדיניות, אתי.

שרן השכל: אבל בגלל זה, למעשה, נצטרך לשבת פה ולעבור פשוט פרק פרק.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: כמה?

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: חמש שנים?

שרן השכל: מה שהם אמרו, שהם לא רוצים לעשות את זה כי זה יותר מדיי עבודה.

שרן השכל: אנחנו בעצם נצטרך עכשיו לשבת ולעבור פרק פרק - - -

<אתי בנדלר: לא, לא.

<קריאות: - - -

שרן השכל: אתי, אבל במקום זה אפשר לקחת את ההגדרות הבסיסיות מתוך החוק של הלוויין והכבלים ולומר שעד הזמן של החמש שנים החוק של הלוויין והכבלים למעשה יחול על ערוץ ייעודי זעיר - - -

יואב קיש: לא, זה תקדים.

<אתי בנדלר: אני עד עכשיו לא יודעת מה התשובה לערוץ 24.

יואב קיש: יש לי שאלה אחרת, סליחה.

יואב קיש: יש פה באמת שאלה מהותית.

יואב קיש: הרי מה שאת אומרת, ואני מבין את זה בהחלט, מזה בדיוק חוששים הערוצים שעוברים לרשות השנייה, הם חוששים שאולי הם לא עומדים באיזה משהו שנמצא להם באיזשהו מקום.

יואב קיש: אז השאלה אם אני אלך למתווה כזה שנגדיר סעיף כללי שמדבר על המהות הפוזיטיבית, וממנו נגזור אחר כך את הביטולים, ואז אם שכחנו משהו אז לפחות יהיה - - -

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: לא, אי-אפשר לעשות את זה.

שרן השכל: בתוך חוק הלוויין והכבלים.

<אתי בנדלר: זה בלתי אפשרי לעשות את זה.

<אתי בנדלר: לקחת משהו מתחום אחר לגמרי, ודיברו כאן על המזון, רוצים להציל איזה מפעל, יגידו: הוראות הדין לא חלות עליהם חוץ ממה שאנחנו נקבע כאן.

איתן כבל: אני לא מבין למה אתה מתעקש.

יואב קיש: כי הם בבעיה, אם פתאום יהיה איזה משהו שהם – נגיד אחזקה של בודד.

<קריאות: - - -

יואב קיש: בואו נעשה סדר בדיון, כי אני רוצה לעצור רגע.

יואב קיש: בבקשה, דנה ממשרד התקשורת, ובלי להפריע.

<דנה נויפלד: כיוון שאתי ציטטה אותי, נראה לי, אז אני בכל זאת רוצה לדייק לעניין ברית-המועצות.

<אתי בנדלר: ציטטתי את עמדת הממשלה שבאה לידי ביטוי מכל מיני נציגים, כולל דנה, וזה לא ציטוט מדויק מטבע הדברים, אלא של רוח הדברים.

<דנה נויפלד: אני אסביר.

<דנה נויפלד: קודם כול אני מסכימה עם מה שאת אומרת.

<דנה נויפלד: זאת השורה התחתונה אחרי הכול, אבל אני אסביר.

<נגה רובינשטיין: רגע, מה הדיון?

<נגה רובינשטיין: לא הבנתי.

יואב קיש: הדיון התחיל בנושא - -

<אתי בנדלר: אם הבאתי או לא הבאתי גאולה לעולם.

יואב קיש: - -Black List Whitelist, היה לנו את הדיון הזה קודם.

<נגה רובינשטיין: זה מה שביניהן.

יואב קיש: עכשיו התחיל הדיון, אנחנו גם לא הבנו.

<דנה נויפלד: זה דיון פנימי.

יואב קיש: דיון פנימי כרגע.

<דנה נויפלד: בדיוק.

<דנה נויפלד: זאת ההיסטוריה של ברית-המועצות.

<דנה נויפלד: כשהעברנו את ההצעה לאיחוד הרגולטורים התפיסה הייתה לעשות קודם את האיחוד הטכני, ואז יבוא הרגולטור החדש המחודש והוא יוכל לעשות את הדיון המהותי בשאלת איזה רגולציה נכון שתחול על גופי שידור, בין אם בהתאם לגודלם, ובין אם לא, לפי המצב החדש.

<דנה נויפלד: אחר כך הגיעה ועדת פילבר ועשתה הפוך, אמרה: בואו נסתכל על הרגולציה, נסתכל על השחקנים של העולם העתידי ואז נראה מה אנחנו רוצים להחיל עליהם.

<דנה נויפלד: פה יש דיון שהוא באמצע.

<דנה נויפלד: בסדר, זאת הבעיה.

<דנה נויפלד: סליחה, אבל מזאת נובעת הבעיה.

<דנה נויפלד: כי פה בעצם כאילו תלשנו את הזרוע מתוך הראייה הכוללת, ואמרנו: לזרוע הזאת עכשיו, זה כמו שאני אומרת שהזנב שמקשקש בכלב, לקחנו את הסוף ואנחנו עכשיו רצים להתחלה.

<דנה נויפלד: כי לקחנו את הערוצים הייעודיים שאמורים לפתוח את השוק להיות ערוצים קטנים, ועכשיו אנחנו מושכים את כל הרגולציה אחרי ומנסים לראות מה יחול.

<דנה נויפלד: אני חושבת שבכל זאת, מירי, הייתי מצפה, כיוון שההצעה הזאת מאוד מאוד חשובה לכם, שתקראו את חוק הרשות השנייה, ואם אתם רואים שיש בה – זה מה שעושים בדרך כלל.

<מירי נאור אליאס: קראנו, ויש - - -

<אתי בנדלר: זה בדיוק מה שרציתי להציע.

<דנה נויפלד: רגע, עכשיו אני רוצה שנייה להשלים.

<דנה נויפלד: וזה הקושי, כשלא מפיצים תזכיר וכשלא נותנים לגופים מספיק זמן, שכולם רוצים פה לעזור ולסייע, וראיתי שיש פה דיונים לרוב וזה טוב מאוד, שתיקחו את הזמן שנדרש, ומה לעשות, אנחנו באים לפה כל יום לעבוד, אז גם אתם תאלצו לעשות את זה.

<מירי נאור אליאס: אנחנו כבר עשינו את זה, את רק מתפרצת לדלת פתוחה.

<דנה נויפלד: תני לי לסיים.

<דנה נויפלד: ולראות איזה מגבלות יש.

<דנה נויפלד: ההגבלה של 51% שנפלה, צריך לקרוא את החוק ולראות איזה מגבלות קיימות ולראות האם זה רלוונטי או לא לטפל בהן במסגרת הזאת.

<דנה נויפלד: אבל לא אגב זה להפוך את הרגולציה על כנה ולהגיד: לא יחול שום דבר, אלא החובות אחת-שתיים-שלוש-ארבע, ותו לא.

<דנה נויפלד: כי אם אנחנו פועלים בתוך שוק מוסדר – וזה שוק מוסדר, זה לא שוק חופשי עדיין, שוק הטלוויזיה, יכול להיות שיום אחד הוא יהיה, כיום זה שוק מוסדר – וכללים חלים על כל השחקנים שרוצים לשחק על המגרש זה, ולכן, תתכבדו ותראו מה הבעיות שיש.

<דנה נויפלד: אבל לבוא ולהגיד: שום דבר לא חל, אלא כלל אחד-שתיים-שלוש וארבע, לא ככה עובד השוק הזה.

<דנה נויפלד: עכשיו, עם כל הרצון לעזור וכל הרצון לסייע זה לבוא ולהגיד: הרגולציה לא רלוונטית ולא חלה, לטעמי זאת טעות.

יואב קיש: ערוץ 20.

<נתנאל סימן-טוב: אני חושב שאת מוציאה את הדברים מהקשרם.

<נתנאל סימן-טוב: אף אחד לא אמר לבטל את כל הרגולציה.

<דנה נויפלד: את רובה.

<נתנאל סימן-טוב: אבל המטרה הראשונית של תיקון החקיקה הזה הייתה להוריד רגולציה ולא להגביר רגולציה.

<נתנאל סימן-טוב: הכללים שחלים עלינו מתוקף מועצת הכבלים והלוויין הם אותם כללים שאמורים להישאר באופן עקרוני, למעט דברים שמורידים בהם רגולציה.

<נתנאל סימן-טוב: המעבר לרשות השנייה עם כל ה-120 עמודים של ים של סעיפים – וזה לא עניין של ישבו על זה היועצים המשפטיים הרבה מאוד זמן ועברו על הכול – יש שם תתי-סעיפים שרק הדיון בכל אחד מהם לעולם לא נעבור לשם.

<נתנאל סימן-טוב: אנחנו אומרים דבר פשוט, אנחנו אומרים - - -

<דנה נויפלד: רצינו לשלב את זה ברגולציה כללית, אבל זאת - - -

<נתנאל סימן-טוב: סליחה, את מנסה לצייר את זה כאילו אנחנו מנסים למחוק את הרגולציה לגמרי, זה פשוט לא נכון עובדתית.

<נתנאל סימן-טוב: אנחנו אומרים שאותם עקרונות שעמדו ברישיון שקיבלנו ממועצת הכבלים והלוויין ימשיכו לחול עלינו, למעט הדברים שבהם מורידים רגולציה כדי לאפשר את הקיום של הערוצים הייעודיים.

<נתנאל סימן-טוב: להעביר את זה עכשיו לפלטפורמה חדשה שיש בה מאות סעיפים וכללים ותקנות וחוקים זה פשוט דבר בלתי אפשרי.

<נתנאל סימן-טוב: רק לדון בכל אחד מהם, אנחנו מהבוקר דנים פה רק בעניין הצולבות שזה תת-סעיף בתוך הדבר הזה.

יואב קיש: זיו, מה דעתך בעניין?

<זיו מאור: עמדתנו לגבי ה- Whitelist- - -

יואב קיש: מה עכשיו כששמעת את האילוצים המשפטיים?

<דנה נויפלד: אגב, הטענות האלה נכונות.

<דנה נויפלד: אני רוצה להגיד שהטענות האלה נכונות, גם לעניין "קשת" ו"רשת" ו-10, שטוענות מזה שנים שהרגולציה שחלה עליהן היא רבה מדי.

<אתי בנדלר: נכון.

<דנה נויפלד: וזה לא רלוונטי רק לערוצים הייעודיים.

<נתנאל סימן-טוב: אנחנו מסכימים עם זה, אנחנו בעד להוריד גם ל"קשת" ו"רשת" את הרגולציה הזאת.

<זיו מאור: השאלה שהיועצת המשפטית מציגה כשאלה משפטית להבנתנו היא שאלה מדיניותית.

<זיו מאור: והתרחיש המעשי החמור ביותר שעלול לקרות בכל אחת משתי החלופות שעומדות על הפרק – אם אנחנו משאירים את המצב על כנו ועוברים לשיטת ה-Black List, המצב שבו רוחב היריעה הפרשני שניתן לרשות השנייה שכפופה בסופו של דבר לבג"ץ – עלול להביא למצב שאנחנו בולמים ופוגעים מבחינת ההתפתחות.

יואב קיש: אבל אז אמרתי שנעשה סעיף.

<דנה נויפלד: אפשר לבטל את בג"ץ.

<זיו מאור: אני מבין, אבל הנקודה היא שאם אנחנו הולכים לפי התפיסה - - -

<אתי בנדלר: נבטל את בג"ץ, יאללה.

שרן השכל: - - - מישהו פרטי שיבוא ויתבע.

<זיו מאור: אם אנחנו הולכים לפי התפיסה שמשאירה את סמכות - - -

יואב קיש: רק אני אעצור רגע.

יואב קיש: אני שמח שאמרת בג"ץ לא בקונוטציה שהייתי צריך להוציא אותך.

יואב קיש: אמרת בג"ץ בקונוטציה שהרשות השנייה תהיה חשופה לבג"ץ, אז זה בסדר.

<זיו מאור: כמובן.

<זיו מאור: אני מודע להוראה.

<זיו מאור: בקונוטציה שהיושב-ראש מדבר על להוציא אני לא מדבר על בג"ץ, אני מדבר על חוקתיות של חוק לפי תפיסתי.

יואב קיש: כן, בדיוק.

<זיו מאור: בנקודה המסוימת הזאת החשש המעשי שלנו הוא ששחקן כלשהו, שלצורך העניין מטעמים של לבלום תחרות גרידא, ימצא איזושהי סמכות שלדעתו הרשות השנייה צריכה להשתמש בה, ואם הרשות תסרב להשתמש בה, ינסה לכפות את העמדה הזאת על בג"ץ.

<זיו מאור: כאשר החוק מנוסח כפי שהוא כרגע, כאשר יש המון המון המון סעיפים שנותנים רוחב יריעה פרשני עצום לרשות השנייה, החשש הזה קיים.

<זיו מאור: לעומת זאת, התרחיש ההפוך שבו אנחנו מנקים את הנייר לחלוטין - - -

יואב קיש: אבל אני אומר לך שאת זה אני לא מציע.

יואב קיש: עכשיו אני שואל מה אתה עושה בסיטואציה הזאת.

יואב קיש: האם יש סעיף סל כזה שאפשר דרכו להתחיל שייצר לפחות תשובה טובה למדיניות של הרשות השנייה בעניין?

<זיו מאור: שורש רוחב היריעה הפרשני שאני מדבר עליו מצוי בסעיף 5 לחוק הרשות השנייה.

<זיו מאור: אם אנחנו קובעים שסעיף 5 כולו, שמטופל בחלקו בנוסחים שמונחים כעת בפני הוועדה, אבל שהמגמות שמפעילות את הרשות השנייה לגבי ערוצים זעירים לא יחולו, אלא יחולו מגמות אחרות - - -

<דנה נויפלד: אבל למה זה שונה מהערוצים, מכל הערוצים?

<זיו מאור: לתפיסתנו, חד וחלק התשובה צריכה להיות הפחתת רגולציה על כל הערוצים.

<זיו מאור: סעיף 5 זה סעיף שחושב בפילוסופיה של שידור ציבורי, סעיף מיושן מבחינה רעיונית.

<זיו מאור: אבל אנחנו לא מדברים על להעביר את כל רפורמת פילבר במהלך הנוכחי.

<זיו מאור: לכל הפחות הסנונית שצריכה לבשר את זה צריכה להיות: הוראות סעיף 5 לא יחולו על הערוצים הזעירים, ותחול רשימה אחרת שמבטאת רעיונות את המעבר מזיכיונות ורישיונות.

יואב קיש: דנה, מה דעתך?

<דנה נויפלד: שוב, הדיון פה עכשיו הופך להיות דיון על כל הרגולציה.

<דנה נויפלד: סעיף 5, כשדיברנו על זה בהקשר של ועדת פילבר וגם בהקשר של תיקון החקיקה, חשבנו שצריך לצמצם את סעיף 5, אגב, לגבי כולם, לאו דווקא לגבי הערוצים הייעודיים.

<דנה נויפלד: מה שמטריד אותי פה זה שאנחנו יוצרים פה עוד – מישהו אמר את המילה, תהילה אמרה רה רה-רגולציה.

<דנה נויפלד: אז זה רה רה רה רה רה-רגולציה, כי עכשיו תהיה לנו רגולציה דור א', ותהיה רגולציה דור ב', ותהיה רגולציה דור ג'.

יואב קיש: למה?

יואב קיש: מנית כולה עוד דור, אל תעשי ממני ארבעה דורות.

<דנה נויפלד: כי אנחנו מייצרים עוד ועוד ועוד.

שרן השכל: אבל זה מה שעשינו כשהגדרנו ארבעה סוגים שונים בלאו הכי.

<דנה נויפלד: אבל זה היה בעניין מאוד מוגבל.

<דנה נויפלד: בגלל זה אני אומרת, רצינו לעשות דבר טוב, ועכשיו אנחנו יוצאים ומרחיבים והופכים את זה למשהו שהוא בלתי קריא.

<דנה נויפלד: כשדיברנו בהצעה המקורית, חילקנו את זה לקטגוריה של הפקות מקור וחובת חדשות – שכחתי משהו?

<דנה נויפלד: וזהו.

<דנה נויפלד: עכשיו אנחנו מתחילים לעשות דיפרנציאציה בכל הוראות החוק.

<דנה נויפלד: ההוראות האלה יחולו על זה וההוראות האלה יחולו על זה.

שרן השכל: אבל זה מה שביקשתם מלכתחילה.

יואב קיש: אבל אמרנו שעל ערוצים זעירים בהגדרה אנחנו מבטלים סעיפים.

שרן השכל: ברור, אמרנו שיש רשימה ענקית, זה הכי - - -

<דנה נויפלד: אמרנו על דברים מאוד ספציפיים.

יואב קיש: נכון, הייתה רשימה עצומה.

<נחשון אקסלרד: שהיא רק חלקית.

שרן השכל: בדיוק.

יואב קיש: ששש.

יואב קיש: בבקשה, דנה.

<דנה נויפלד: כשיצאנו לדרך לא חשבנו שצריך להוריד רגולציה לכולם.

<דנה נויפלד: עכשיו קשה לי להגיד את זה כי זאת הצעת חוק פרטית, אבל יכול להיות שנכון אם פותחים כבר את הדיון ודנים בכל סעיף – מה שאני לא חושבת שצריך את המסגרת לעשות את זה – צריך לעשות את הדיון לגבי כולם.

<דנה נויפלד: כי להתחיל ליצור עוד פעם עוד מדרגים ועוד מדרגים ועוד מדרגים, התחלנו במשהו מאוד מצומצם ועכשיו זה שולח ידיים.

יואב קיש: קודם כול, היית פה בקריאה הראשונה וראית שאנחנו מדברים על הורדת רגולציה לזעירים וראית שהתחלנו לעבור על סעיפים.

<דנה נויפלד: ואתה אמרת בישיבה שיכול להיות שיהיה נכון להוריד גם למסחריים.

יואב קיש: נכון.

יואב קיש: אז אנחנו ביום רביעי נעשה את הדיון הזה, מצידי על כל סעיף, נגיד אם הוא יורד לזעיר, אם הוא יורד למסחרי, אני לא יודע, תגידו אתם מה אתם רוצים.

שרן השכל: אבל זה העניין, שזה הולך לקחת שנה שלמה לעבור על כל החוק הזה ולהבין.

יואב קיש: אבל צריך לעשות את העבודה הזאת, מה לעשות.

יואב קיש: מישהו צריך לעשות את זה.

<זיו מאור: זה לא עניין של זמן, זה לא אפשרי, היושב-ראש.

יואב קיש: למה לא אפשרי?

<זיו מאור: אני אסביר למה זה לא אפשרי.

<זיו מאור: מאחר שההוראות שיש בחוק הרשות השנייה, שעליהם אנחנו מדברים, הן לא הוראות דיכוטומיות, הן לא הוראות חד-משמעיות שנותנות לרשות סמכות מוגדרת, ברורה וחד-משמעית.

<זיו מאור: הן הוראות שנותנות לה מרחב פעולה או מרחב שיקול דעת.

<זיו מאור: כאן מצויה הבעיה.

<זיו מאור: אין דרך לעבור, זאת לא רשימת מכולת סגורה.

<זיו מאור: לרשימות שבהן הכנסת מאצילה - - -

יואב קיש: דווקא כשהתחלנו זה היה נראה רשימת מכולת, ועברנו סעיף סעיף, ונעצרנו בסעיף 6, אבל היו 55 סעיפים לדעתי, ונמשיך לעשות את זה.

<זיו מאור: והנה, פתאום גילינו את הסוגיה שאף אחד לא חשב עליה לפני, לדוגמה בסעיף 41 שאוסר על אדם בודד להיות בעלים של ערוץ, וזה דוגמה למשהו שקפץ פתאום.

יואב קיש: תשמעו, אני גם הייתי מאוד רוצה לעשות Whitelist ולפתור את העניין.

יואב קיש: זה לא אפשרי, אתם שומעים פה את הייעוץ המשפטי.

יואב קיש: אני כן רוצה לייצר סיטואציה שאני גם אקל על הערוצים הגדולים.

יואב קיש: ביום רביעי נעבור על הסעיפים, דנה, זה חשוב.

<דנה נויפלד: אני יודעת, ברביעי אני לא נמצאת.

יואב קיש: חבל.

יואב קיש: ביום רביעי נעבור על הסעיפים בחקיקה, ונגדיר - - -

<אתי בנדלר: על כל סעיפי החקיקה?

יואב קיש: מצידי כן.

יואב קיש: כל מה שהם יביאו בטח, בואו נתחיל מזה, ונגדיר מה יכול לרדת לכולם.

יואב קיש: יוליה, תהיו גם אתם.

<אתי בנדלר: אני מבקשת להעביר את הרשימה מראש.

יואב קיש: תעבירו.

יואב קיש: נעבור סעיף סעיף ונבחן אותו.

<מירי נאור אליאס: לאן?

<דנה נויפלד: אפשר לבקש לעשות את זה - - - אם אתה רוצה שאנחנו נעזור.

יואב קיש: כרגע זה ליום רביעי, דנה, נדבר על זה בהפסקה.

<מיכל רפאלי כדורי: האם הכוונה לכולנו?

<מיכל רפאלי כדורי: לא הבנתי.

<אתי בנדלר: צריכה להיות רשימה שתופץ גם באתר הוועדה כדי שכולם יוכלו לראות.

<דנה נויפלד: צריך פה עמדה ממשלתית, אנחנו נעשה את העבודה, אבל אנחנו לא נספיק עד יום רביעי.

<דנה נויפלד: אנחנו רוצים אולי לנסות למצוא פתרון יותר מקיף לדבר הזה.

יואב קיש: אני אגיד לך מה הנקודה שאותי מטרידה כרגע – יונתן, שלום ברוך הבא – אני מוכן מבחינת לוחות הזמנים לרווח אותם, יש לי בעיה אחת, ואני אומר פה את זה גם לפרוטוקול, הסיטואציה הזאת של מצב הביניים היא לא טובה לאף אחד מהערוצים הייעודיים.

יואב קיש: אני גם רוצה תמונת מצב בסיום החקיקה, שיש גורם אחד וזאת הרשות השנייה, שהיא אחראית על הרגולציה לערוצים הייעודיים.

יואב קיש: יש לי לבקשתי יושב-ראש הכבלים והלוויין ד"ר יפעת בן חי-שגב – תסלחו לי, אני תמיד פותח ד"ר יפעת ויוליה, ככה אני פוטר את עצמי, לפחות אני מתנהג שוויוני, שוויוני אני.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני בן-אדם צנוע.

יואב קיש: הנקודה היא כזאת, באמת היא נענתה והמועצה לבקשתי ודחו את הדיון שהיה אמור להיות ב-11, נדמה לי, ל-1 בפברואר, נכון יונתן?

יואב קיש: כן.

יואב קיש: אני לא רוצה לשים את מועצת הכבלים והלוויין בדילמה שהם צריכים לעשות דיון על משהו שלתפיסתי כבר לא יהיה בחוק שלהם.

<דנה נויפלד: אנחנו מדברים על הממשלה.

יואב קיש: אני לא מדבר על הממשלה, אני בכוונה מדבר על מועצת הכבלים והלוויין.

יואב קיש: הממשלה רוצה זמן, זה מה שאמרת.

יואב קיש: אני רוצה לסיים את החקיקה עד סוף ינואר.

<דנה נויפלד: אתה פשוט קבעת כבר ישיבות לשבוע הבא.

יואב קיש: שבוע הבא זה שבוע אחרון וגמרנו, אז לא יהיה.

יואב קיש: אי-אפשר יהיה לדחות משהו.

יואב קיש: אני רוצה את הנושאים הלא פתוחים לסגור עכשיו.

<דנה נויפלד: אפשר ביום ראשון, שירה?

יואב קיש: עכשיו, יונתן, פה אני פונה אליכם, ואנחנו נוציא מכתב רשמי שלי בפנייה למועצה ככללותה וליושב-ראש בפרט, עם בקשה שב-1 לפברואר, ככל שתעשו דיונים, לא תדונו בדברים הקשורים למי מהערוצים הייעודיים.

יואב קיש: כי בכוונתנו להשלים את החקיקה, וכפי שאמרה פה גם יושבת-ראש מועצת הכבלים והלוויין, היא מבינה והיא תומכת ברעיון שזה יעבור לרשות השנייה.

יואב קיש: ולכן, כדי שלא נהיה עם איזשהו מצב של חשש ללוחות זמנים, נשלח את הבקשה הזאת, ואנחנו מצפים לתשובתכם בהקדם.

יואב קיש: אחרת אנחנו כן רוצים להתכנס לסיום החקיקה עד סוף החודש, ולייצר סיטואציה שאנחנו לא באי-ודאות רגולטורית כלפי מי מהפוקחים.

<דנה נויפלד: אני בסך הכול ביקשתי עד יום ראשון, לא לדחות את זה עכשיו - - -

יואב קיש: איתן.

איתן כבל: אני רוצה לומר לך, אדוני היושב-ראש, תראה, אני באמת יוצא מגדרי כדי לסייע לך, ואני חושב שזה ניכר.

איתן כבל: יחד עם זאת, אני מקשיב לסיפה של הדברים שלך, שתדע לך, אתה הולך להקים לך פה מפלצת עכשיו.

איתן כבל: מעניין שהייתה לי גם הסכמה איתך, שבו אנחנו רוצים לסייע לארבעת הערוצים האלה באופן נקודתי, עם כל הקשיים שהעלתה היועצת המשפטית, עם כל הבעייתיות שהעלו האוצר והמשרדים השונים, לנסות באמת – דרך אגב, חלק, אם אני פותח סוגריים, חלק מהבעייתיות שאנחנו מוצאים את עצמנו מתחפרים בכל מיני תהליכים זאת העובדה שלא היה סיפק, פשוט זמן, לפעמים יושבים בתוכם משרדי הממשלה, לשבת ביניהם ולהסתכל ולהבין מה רוצים מהם.

איתן כבל: ולכן, אתה שומע פה שכבר הגענו לעולם תקשורת, יצאנו מהאטמוספירה.

איתן כבל: וכל כולה אנחנו רוצים ש"הלא" יוכל להמשיך לשדר, ערוץ 9, ערוץ 20 וערוץ 24, עם מינימום זעזועים.

איתן כבל: גם להם אין עניינים, אם תרשה לי, אם יורשה לי, לייצר איזה זעזועים.

איתן כבל: יש כאן קצת איזה קטע, אם יורשה לי לומר לאדוני, שאתה מנסה ללכת קדימה וכל הזמן הערוצים מנסים, אתה יודע, להיכנס בתוך ד' אמותיהם שיתאפשר להם רק להמשיך ולהתנהל כמו שצריך.

איתן כבל: אותו דבר 24, הם כל הזמן מנסים להגיד לנו: אנחנו רוצים להישאר כמו שאנחנו, קטנים, עם התנהלות סגורה שיודעת לתת לקבוצות מאוד מאוד מוגדרות.

איתן כבל: הרי מה הבעייתיות?

איתן כבל: שהרצון שלנו לחבק אותם כל כך חזק עושה קנאק בסוף, ואני כבר שומע את הקנאק, ברשותך, אדוני היושב-ראש.

יואב קיש: כן, אבל אני מנסה לפתור את זה, דיברנו על Whitelist, אז פה יש התנגדות גורפת לעניין הזה.

<זיו מאור: מצב הפקידות.

יואב קיש: בצד הממשלתי.

איתן כבל: שנייה, יקיריי, ברשותכם.

<דנה נויפלד: זה בקשר למה שאתה אומר.

איתן כבל: אם אתה שואל אותי, ובהנחה שיש לנו עוד חודש, הייתי מטיל לפתחם של המשרדים, אומר להם: חברות וחברים, הנה, יש פה את ארבעת הערוצים, כבר אומר לך, ציבורית פוליטית, לא משנה מה יאמרו, אנחנו רוצים לעזור להם.

איתן כבל: כמי שנאבק ונילחם עבור ערוץ 10 בכל הכוח שלו, וקיימנו את הדיון על הפלורליזם והפתיחות וכל זה, אני לא אסכים שיש איזה ערוץ שייסגר.

איתן כבל: אני מציע לאדוני להטיל לפתחם, לתת – הרי פה מה העניין?

איתן כבל: מה הוויכוח?

איתן כבל: על איזה רגולציה – אני כל הזמן חוזר שמה שנשמע כבדיחה, אני חוזר ואומר את זה על השמיכה, אבל בסוף זה הסיפור של השמיכה, למצוא את נקודת האיזון.

יואב קיש: פה זה קל כי מבחינתם זה רק להוריד, כולם מסכימים, אף אחד לא יגיד למה הורדת מהם.

<נחשון אקסלרד: כל מה שאנחנו מבקשים זאת רגולציה רלוונטיות.

איתן כבל: תרשה לי.

איתן כבל: כל מה שאני אומר לך, מה שאתה צריך זה להטיל לפתחם במקום להתחיל לעבור פה.

יואב קיש: ואז מה?

יואב קיש: נקבל מהם רשימה?

איתן כבל: לא.

איתן כבל: אתה תקבל מתווה שאמור לתת מענה שערוץ 20, ערוץ 9, ערוץ "הלא" וערוץ 24 - - -

שרן השכל: הערוצים הייעודיים המסחריים.

איתן כבל: כן, הייעודיים המסחריים יודעים - - -

יואב קיש: אתה חושב, עכשיו פרקטית, שהם עם המשרדים יצליחו לייצר לבד מתווה בלי שאנחנו נעשה את זה?

שרן השכל: איזו רגולציה צריכה להיות.

איתן כבל: סליחה, אתה נתת כבר את רוח המפקד.

איתן כבל: אנחנו נתנו, הבהרנו להם – זה כמו שאני אומר כל הזמן בחקיקה, חברות וחברים, זה יקרה, עכשיו אנחנו רוצים שתעזרו.

יואב קיש: איתן, יש לי בעיה אחת.

יואב קיש: אם הייתה לי שנה, סבבה, אהלן וסהלן.

איתן כבל: לא שנה.

איתן כבל: ההפך.

יואב קיש: סליחה, אני מכיר את הקצבים.

יואב קיש: אני אומר לך בכנות, אני מכיר את הקצבים, את המטה פה, את האנשים, זה ייקח לפחות חודשיים.

איתן כבל: לא.

איתן כבל: אני אומר לך, אתה יודע למה - - -

<שרית הכט: יו"ר הוועדה, כמי שעשו תקציב מדינה וישבו כבר ביום חמישי האחרון - - -

<נחשון אקסלרד: מתוך אותה מחשבה של לוח זמנים קצר שיש לכם - - -

איתן כבל: תן לי להשלים.

יואב קיש: רגע, תנו לאיתן לסיים.

יואב קיש: בבקשה.

<לאה ורון: אי-אפשר ככה לרשום פרוטוקול.

איתן כבל: גברתי הסגנית, אני כבר משלים ואני שותק.

איתן כבל: קשה לי, אבל אני שותק.

איתן כבל: אני רוצה לומר לגברתי הסגנית גם, שירה, יש כאן עניין, אני מבין אותו, אני פה דווקא במסגרת הזאת רואה שעם כל הרצון שלנו כחברי כנסת להתקדם, אנחנו פה עלולים למצוא את עצמנו נכנסים לתוך לופ שאנחנו לא יוצאים ממנו.

איתן כבל: לכן, מה שאתה צריך להגיד, הם רק צריכים למצוא לך את הבית הנכון למה שאתה מבקש.

איתן כבל: אני בסך הכול רואה כאן את הבית שכל אחד ואחד מהם יכול לשבת בו, אם זה סביב מה שמטריד את ערוץ 24 יותר מכל, זה בעלויות צולבות בעיקר, כי הוא רוצה להישאר כמו שהוא, 20 אותה מדרגה שהוא יכול להיכנס ולהתחיל לשדר בעיקר חדשות.

איתן כבל: יש עוד עניינים, אבל הנקודה המרכזית שיתאפשר לו לצאת למרחב, ו-9 ו"הלא" ממש רק לחיות.

<נחשון אקסלרד: לא רוצים כלום.

<נגה רובינשטיין: זה מאוד פשוט, יש כאן ערוץ שרוצה לשדר בדיוק כמו שהוא רוצה, עם המסגרת של ה-30% שנמצאת כרגע, ופשוט לעבור דרך המקום הזה ולהסדיר את זה שהכול בסדר גם בלי שום שינוי, לאור הבעלויות הצולבות גם אם יש רדיו בדרך, ולא בהפקות מקור, והחדשות לא בירושלים.

<נגה רובינשטיין: שלוש שנים הרי זה נצח, לא יקרה עם זה כלום, ולא ב-10%, זאת הסיטואציה.

<נגה רובינשטיין: אמרה לי כאן אילאיל, וזה נכון, זה לנסות להסתיר באצבע את השמש.

<נגה רובינשטיין: כשאתה מתקרב פנימה לתחום הזה אי-אפשר לנסות לעשות אסדרה כללית מלמעלה, זה לא עובד.

איתן כבל: אבל אני אגיד לך איפה הבעיה, אם יורשה לי, במחילה.

איתן כבל: תביני, ואז זה as is נוגע גם לבקשות שלכם.

איתן כבל: פה זה גם כן אצבע שצריך לכסות עם השמש, הרי הסיטואציה ברורה.

יואב קיש: זה יותר מזה, שם יש לי הצדקה ברורה, אלו שחקנים קטנים שאני רוצה שיחיו, זה הכול.

איתן כבל: נכון, ושם צריך יותר מאצבע לכסות את השמש.

יואב קיש: בדיוק.

<נגה רובינשטיין: שחקנים קטנים זה לא המענה להכול.

<טלי גורן: שחקנים פיצים לעומת גוגל ופייסבוק.

איתן כבל: תרשי לי, האמיני לי, נגה, לפעמים אומרים ובעת ההיא.

איתן כבל: בחברות אני אומר את זה, למה?

איתן כבל: כי אני מנסה למצוא את נקודת האיזון בלי להגיד, לא צריך להגיד עכשיו לפרוטוקול ולפרוס את הכול.

איתן כבל: מה שאני מנסה לומר, שאני יודע שמה שנותן לי כאן איזושהי פלטפורמה יודע לתת לי גם שם בלי זה – אנחנו יודעים את הבעייתיות של העניין הזה.

איתן כבל: הרי ברור, עם כל הכבוד להם, תרשמו כמו שתמיד אני נוהג לומר, אם לא תהיה רוויזיה ושינוי של כל המהלך הם יבואו שוב, כי תהיה להם בעיה אחרת.

איתן כבל: זה לא העניין, כי כשאתה פועל בשוק שכל פעם האילוץ רק נהיה אחר, הבעיה נהית אחרת.

<נחשון אקסלרד: אני מוכרח לומר לך, אדוני, דבר אחד.

יואב קיש: לא, אתה מתפרץ לדיון עכשיו.

<נחשון אקסלרד: אני מבקש.

יואב קיש: לא, אתה מתפרץ לדיון.

שרן השכל: יואב, יש לי הצעה.

יואב קיש: לא, שנייה.

יואב קיש: אני רוצה להגיד מילה אחת.

יואב קיש: ראשית, נטיית הלב שלי, מה שרציתי לעשות זה באמת Whitelist, אני חושב שזה הדבר שהיה נכון לעשות והיה פותר.

יואב קיש: שמעתי גם ממשרד התקשורת, גם מהיועצת המשפטית על המורכבות.

יואב קיש: זאת גם הבעיה של הערוצים הקטנים שמזה הם חוששים, בדיוק מאותו דבר שעליו נלחמים פה היועצים המשפטיים ואומרים: כך צריך, מזה הקשיים של הערוצים הקטנים.

יואב קיש: אתה, איתן, העלית הצעה שנרכז איזשהו צוות עבודה בין המשרדים לבין הערוצים הקטנים והם יצאו לבוא עם הצעה בעניין הזה.

יואב קיש: אני שואל עכשיו את המשרדים, תוך כמה זמן יהיה משהו מוסכם?

יואב קיש: עבודה כזאת, כמה זמן יכולה לקחת לכם?

<שירה גרינברג: אני חושבת שהמשרדים הממשלתיים יודעים להעמיד הצעה רלוונטית תוך שבוע-שבוע ויומיים-שלושה, משהו כזה.

<שירה גרינברג: אני לא יודעת אם זה יהיה מוסכם, אבל נראה לי - - -

יואב קיש: זה בטח לא יהיה מוסכם, זה יהיה חד-צדדי.

איתן כבל: אבל אתה יכול לריב על הלא מוסכם.

שרן השכל: הם יעמידו הצעה פוזיטיבית?

<שירה גרינברג: אני רוצה להגיד, על פניו, שהדבר הנכון לראייתנו זה שהממשלה, ואתם גם כן חלק מהקואליציה, בסופו של דבר נכון שהרגולטורים יסברו מהי המדיניות, הרגולציה הנכונה בהסתכלות על כלל השוק, ולא שהמפוקחים יגידו מה יחול עליהם, כי באף תחום שהממשלה עוסקת בו אף פעם הרגולציה לא נקבעת על-פי מה שאותו בעל עניין רוצה שיחול עליו.

יואב קיש: מאה אחוז, זה ברור.

<שירה גרינברג: ולכן נכון, אנחנו גם כן באים במדיניות של הפחתת רגולציה, צריך שהממשלה תקבע את המסגרת.

יואב קיש: סבבה, אני אלך לכיוון הזה.

יואב קיש: נעשה שני דברים.

יואב קיש: ראשית, אני מקבל את מה שאת אומרת, אבל רוח המפקד גם ברורה, מה שפה רוצים לעשות גם ברור לכם, זה לא שאתם מופתעים או מנסים להנחיל מדיניות של הממשלה.

יואב קיש: יש פה אווירה מאוד ברורה בכנסת הזאת, כל חברי הוועדה הצביעו בעד החקיקה הראשונה, קריאה ראשונה.

יואב קיש: ולכן אני חושב שהדבר הזה, גם אמר את זה הרגע איתן, זה ברור.

יואב קיש: במסגרת הדבר הזה אני מבקש שנעבוד במקביל.

יואב קיש: מה כוונתי במקביל?

יואב קיש: תכינו אתם באמת בשבוע, ליום ראשון הבא, את הדבר הזה.

יואב קיש: את הערוצים חשוב לי גם לשמוע.

יואב קיש: כן נעשה ביום רביעי דיון עם הערוצים הקטנים – תכף נדבר על הגדולים – עם הערוצים הזעירים נמשיך ביום רביעי באמת להתייחס לסעיפים, ונחדד ונראה איך אנחנו מתקדמים עם העבודה הזאת.

יואב קיש: כי אין מה לעשות, אני מאמין שבסוף לא תהיה לנו ברירה אלא ללכת על כמה שיותר ולראות איך אנחנו עושים את זה.

יואב קיש: ולגבי הערוצים הגדולים, נגה, את זה אני אומר לך, גם לכם תיעשה פה הסרת רגולציה, ונעשה את זה ביום רביעי בשיחה.

<נגה רובינשטיין: ביום רביעי הזה?

יואב קיש: רביעי הזה בשיחה.

<נגה רובינשטיין: אז אנחנו נגבש את ההתייחסות שלנו לקראת יום רביעי.

יואב קיש: את זה ביקשתי לקראת רביעי.

יואב קיש: ולכן אנחנו הולכים במקביל, משרדי הממשלה יעשו את העבודה שלהם ליום ראשון, אנחנו נמשיך ביום רביעי.

יואב קיש: ובנוסף לזה, יונתן, ביקשתי את הפנייה, היושבת-ראש שלך תקבל מכתב מסודר עם בקשה שלפחות – לא חייב לדחות אם אתם צריכים תעשו דיון, אבל לא לדון בפגישה ב-1 בפברואר - - -

<יונתן ביסקי: אני מבקש להגיב על זה.

יואב קיש: בבקשה, תגיב.

<יונתן ביסקי: גם ערוץ 20 וגם ערוץ "הלא" נמצאים בחובות מהותיות וגדולות מאוד מול המועצה בכל מה שקשור להפרות בשנת 2016, הפרות שכבר נקבעו בכלים המשפטיים.

<יונתן ביסקי: אין לנו את היכולת המשפטית לחזור בנו מההפרות שכבר נקבעו, ואנחנו דחינו דחינו דחינו דחינו בתקווה שהחקיקה תסתיים, אנחנו כבר בקצה יכולת הדחייה.

<יונתן ביסקי: ביקשנו ממשרד המשפטים התייחסות בשבוע שעבר אם ניתן לא למצות את ההליכים המשפטיים.

<יונתן ביסקי: למיטב ידיעתי, ויתקנו אותי אם אני טועה, לא קיבלנו תשובה.

יואב קיש: אז משרד המשפטים, אתם למעשה מנחים אותם שהם מחויבים?

<אלידור בליטנר: אין שום הנחיה כזאת.

<יונתן ביסקי: מה שיפעת שלחה לגבי - - -

<אלידור בליטנר: אולי למחלקה הפלילית אצלנו?

<יונתן ביסקי: לגבי ההליכים שנמצאים עכשיו.

איילת נחמיאס ורבין: זה לא פלילי.

איילת נחמיאס ורבין: למה פלילי?

<יונתן ביסקי: לא, לא פלילי, סליחה.

<אלידור בליטנר: אלו עיצומים כספיים.

איילת נחמיאס ורבין: אבל העיצומים רק בפלילי?

<אלידור בליטנר: אני גם לא יודעת מה לענות כאן מכיוון שזה משהו שהוא - - -

יואב קיש: אז קודם כול אני שמח, תשובה מצוינת.

יואב קיש: אני שמח שנתת לנו מידע שלא הכרנו, שבעצם מבחינת

יואב קיש: כם אתם מרגישים כבולים למשרד המשפטים בעניין הזה.

<יונתן ביסקי: לא למשרד המשפטים, אנחנו כבולים לחוק.

יואב קיש: בסדר, אבל הפרשנות שלכם שונה מהפרשנות של משרד המשפטים.

<יונתן ביסקי: עוד לא קיבלתי, אני עוד לא יודע אם יש פרשנות של משרד המשפטים.

<אלידור בליטנר: אני לא מציגה פרשנות מכיוון שאני לא מכירה את הנושא.

יואב קיש: החוק אומר שאתה חייב לדון עד - - -

<יונתן ביסקי: אנחנו צריכים לבחון את העניין.

<יונתן ביסקי: יש הפרות שבוצעו ב-2016 עם פוטנציאל קנסות מאוד משמעותי לשני הערוצים האלה.

<יונתן ביסקי: מאחר שההפרות האלה כבר תועדו על-ידי אגף פיקוח ונקבעו על-ידי היושבת-ראש, אנחנו באיזשהו שלב נצטרך להחליט.

<יונתן ביסקי: אני לא בטוח אם יש - - -

<אלידור בליטנר: יש כאן מועצה עצמאית שיש לך ייעוץ משפטי, ועליכם האחריות המקצועית והמשפטית בנושא הזה, נתחיל בזה.

יואב קיש: אבל הוא הרגע אמר שהוא חושב שהם פנו אליכם לייעוץ ושאלה.

<יונתן ביסקי: אני בטוח שפנינו אליהם.

יואב קיש: ואתם חזרתם או לא חזרתם?

יואב קיש: והוא רוצה לדעת שלפחות מבחינת

יואב קיש: כם – ברור שהוא עצמאי, בסוף גם מעשיו יהיו עצמאיים והוא ייתבע לפי החלטותיו – אבל את אומרת לו שאסור לו לקבל מכם חוות דעת, אני לא מבין.

<אלידור בליטנר: אני לא מכירה את הסוגיה.

<אלידור בליטנר: אני לא יכולה להתייחס למה שאני לא מכירה.

יואב קיש: אז אני מבקש שעד יום רביעי לדיון הבא אתם תחזרו עם תשובה ברורה לגבי השאלה האם יש מניעה מבחינתכם.

יואב קיש: ההחלטה בסוף היא שלכם סוברנית, אתם תיתנו לו תשובה ברורה אם יש מניעה לקיים את הדיון יותר מאוחר ונבקש כחודש דחייה.

<יונתן ביסקי: מניעה למצות את ההליכים, לא לקיים את הדיון.

<יונתן ביסקי: אם יש לנו יכולת משפטית לעצור את ההליכים שכבר הוכרעו.

יואב קיש: מה זה לעצור, אני מדבר על חודש דחייה בדיון עקב הסיטואציה שיש פה בחקיקה.

יואב קיש: אתה אומר שלתפיסתך אתה לא יכול לעשות את זה, או שיש לך חשש שאתה לא יכול לעשות את זה.

<יונתן ביסקי: יש חשש.

יואב קיש: ואתה רוצה תשובה מסודרת גם ממשרד המשפטים.

יואב קיש: בסוף יש לך ייעוץ משפטי שלך, אבל אתה רוצה תפיסה מסודרת שלהם.

יואב קיש: אז אני מבקש ממשרד המשפטים לאור הסיטואציה הנוכחית להגדיר האם יש בעיה לדחות את זה בחודש נוסף, אם תגידו לו - - -

<אלידור בליטנר: לדחות את מה?

<יונתן ביסקי: לדחות את מיצוי הליכי הפיקוח מול הערוצים הקיימים.

יואב קיש: דיון.

<אלידור בליטנר: אתם מדברים על שני דברים שונים.

<יונתן ביסקי: על חילוט ערבויות של ערוץ 20 ועל הליכי פיקוח שנמצאים מול "הלא" TV.

<יונתן ביסקי: ועוד משפט.

<יונתן ביסקי: חבל שהיועצת המשפטית יצאה.

<יונתן ביסקי: חוק הרשות השנייה כמדומני קובע שבעל חוב למדינה לא יכול להיות בעל זיכיון או רישיון מהרשות השנייה.

<יונתן ביסקי: לכן, בהוראות המעבר חובה שהחובות הקיימים תחת הערוצים הייעודיים למעשה יבוטלו על-ידי הכנסת.

יואב קיש: למה?

<יונתן ביסקי: כי אחרת אני אצטרך להמשיך.

<יונתן ביסקי: יש לי - - -

יואב קיש: אני מעביר את זה לרשות השנייה.

<יונתן ביסקי: מי שיש לו חוב למדינה לא יכול להיות בעל רישיון.

<נחשון אקסלרד: זה לא חוב למדינה, בוא לא נצבע את זה בצבעים לא נכונים.

יואב קיש: סליחה, סליחה.

<נחשון אקסלרד: פה לא מדובר על חוב למדינה.

יואב קיש: אל תפריע לו, סליחה.

<יונתן ביסקי: בעל חובות פיקוח או חובות רגולטורים, אני לא רוצה להיכנס להגדרה משפטית כי אני לא עורך-דין, אני אשמח אם אתי בנדלר תתייחס לזה אחר כך.

יואב קיש: איפה אתי?

יואב קיש: מאיר, תקרא לאתי, בבקשה, שתיכנס.

<יונתן ביסקי: אבל בעל חוב כזה או אחר לא יכול להיות בעל רישיון מהרשות השנייה.

<יונתן ביסקי: לכן, חייבים במעבר בין הרגולטורים למעשה לדחות - - -

יואב קיש: הנה אתי.

יואב קיש: תגיד את זה עוד פעם.

יואב קיש: אתי, בבקשה.

<אתי בנדלר: אני מתנצלת.

<יונתן ביסקי: חוק הרשות השנייה קובע, תתקני אותי אם אני טועה, שבעל חוב למדינה בצורה רגולטורית או בצורה של הפקות מקור כאלו או אחרות, לא יכול להיות בעל רישיון ברשות השנייה.

<אתי בנדלר: אני לא זוכרת את הסעיף המדויק, אבל אני יכולה לומר שאגב הטיפול בערוץ 10 בזמנו המחוקק החליט לצמצם מאוד את שיקול הדעת של הרגולטור כדי לא לאפשר להם מחילה על חובות מעבר למה - - -

יואב קיש: לא מדובר על מחילה על חובות, הנושא הוא אחר.

<אתי בנדלר: רגע.

<אתי בנדלר: מעבר למה שהחוק אפשר, ולא רק זה, כדי שתהיה סנקציה יעילה נאמר מפורשות – אני לא זוכרת את נוסח הסעיף - -

יואב קיש: רגע, אתי, סליחה, זה לא הנושא.

יואב קיש: הנושא של הדיון הוא - - -

<אתי בנדלר: - - שמי שלא עומד בחובותיו לא יכול להיות בעל רישיון.

<אתי בנדלר: יש לזה ציטוט גדול מאוד - - -

<דנה נויפלד: הרישיון יפקע.

<אתי בנדלר: יש איזושהי הוראה שהמחוקק קבע כדי להבטיח - - -

<לאה ורון: שהרישיון שלו יפקע, דנה?

<אתי בנדלר: יש משהו כזה, אני צריכה לבדוק.

<דנה נויפלד: יש הוראה מאוד ברורה.

<דנה נויפלד: סעיף 37.

<מירי נאור אליאס: 33(ד).

יואב קיש: אז מה שיונתן אומר, שלחלק מהערוצים האלה יש חובות או חבויות, או לא משנה איך לקרוא לזה, לתפיסתם לפי הרישיון הקודם, ואז ברגע שהם עוברים למעשה הם לא יכולים לקבל רישיון, את הדבר הזה צריך להסדיר.

<דנה נויפלד: 37(א)(1).

<מירי נאור אליאס: למה?

<מירי נאור אליאס: גם 33.

<שירה גרינברג: הסדירו דברים כאלו בעבר, גם ערוץ 2 פרסו את החובות קדימה, פורסים.

<יונתן ביסקי: וגם לערוץ 10.

<אתי בנדלר: כן, הייתה פריסה.

<קריאות: - - -

יואב קיש: אף אחד לא דיבר על ויתור על חובות.

<שירלי שיף: הייתה מחיקה ב-2009 של 48 מיליון שקלים על הקולנוע.

<אתי בנדלר: אני פניתי בשם היושב-ראש, אדוני, להזכירך, ליושבת-ראש הרשות השנייה ולמשרד התקשורת לקבל מידע מדויק לגבי מחילות או פריסות חוב בעבר לערוצים המסחריים.

יואב קיש: נכון.

יואב קיש: תודה, יונתן.

יואב קיש: אני מסכם את הנושא שדיברנו עליו, ויש לנו גם את משרד המשפטים.

יואב קיש: עד יום רביעי אנחנו נלווה את זה עם מכתב פנייה גם למועצה, למשרד המשפטים אני לא מעביר מכתב, אל מועצת הכבלים והלוויין.

יואב קיש: עד יום רביעי אני מבקש תשובה אם ניתן לדחות בחודש, או לפחות לא לקיים את הדיון בנוגע לערוצים הייעודיים ב-1 בפברואר, וכמובן שצריך תשובה של המועצה כולה בראשות היושב-ראש.

יואב קיש: תודה.

איילת נחמיאס ורבין: אבל המועצה צריכה תשובה ממשרד המשפטים אם הם יכולים לעשות את זה.

יואב קיש: אז משרד המשפטים התחייבו לתת.

יואב קיש: תראי, זה לא מדויק, כי הם גוף עצמאי, אבל הם רוצים חוות דעת.

איילת נחמיאס ורבין: ברור, מבחינה משפטית הם לא פועלים בחלל.

<אתי בנדלר: בדיוק ככה.

<אתי בנדלר: אני התפלאתי על האמירה הזאת, לא רציתי להתערב.

איילת נחמיאס ורבין: שמה?

<אתי בנדלר: שברור שהייעוץ המשפטי של המועצה לשידורי כבלים ולוויין כפופה ליועץ המשפטי לממשלה.

<אלידור בליטנר: הרי זה חלק ממערך הייעוץ המשפטי לממשלה.

יואב קיש: יופי, אם זה באותה יד אז בכלל.

<אלידור בליטנר: אבל עדיין האחריות המקצועית היא של המועצה.

<אתי בנדלר: בוודאי.

יואב קיש: תודה רבה.

יואב קיש: חברים, אני רוצה לסכם את מה שעשינו עד עכשיו.

יואב קיש: ראשית, דיברנו על ערוץ 24.

יואב קיש: נשארה שאלה פתוחה לגבי הנושא של האם זה יוגדר בחוק הרשות השנייה כשלעצמו או כחלק מרישיון הקיים שיועתק לרשות השנייה לצורך העניין.

<אתי בנדלר: אני רוצה לחדד את זה כדי להבין.

<אתי בנדלר: השאלה היא האם הרישיון שיינתן לערוץ 24 על-ידי הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו תהיה בהתאם להוראות חוק התקשורת או לא, כן?

<אתי בנדלר: זאת השאלה?

יואב קיש: לא.

יואב קיש: תשמעו, קטגורית יש לי בעיה עם זה, בדיוק מאותה סיבה שאנחנו עושים עכשיו עבודה לכל הערוצים.

יואב קיש: אני מבקש שאתם תצטרפו לערוצים בעבודה הזאת, ותביאו את הבעיות שיש לכם בסעיפים ספציפיים לערוץ 24 בחוק הרשות השנייה, בהנחה שאתם הולכים למצוא את עצמכם תחת חוק הרשות השנייה ולא באיזשהו Copy Paste שלא יקרה.

יואב קיש: זה אחד.

יואב קיש: שתיים, דיברנו לגבי דיון תיאורטי בנושא אחזקות צולבות בכלל בשוק התקשורת, ביקשנו גם ממרכז המחקר והמידע עבודה, וגם התייחסות של המשרדים לוועדת הכלכלה להציג להם תוכנית-על בעניין הזה, ועם הדיון הזה סיימנו.

<לאה ורון: אישרתם את כל הנושא של החדשות של ערוץ זעיר.

יואב קיש: אישרנו את נושא החדשות לערוץ זעיר שאיננו משדר בעברית שלא יהיה מחויב לשדר מירושלים.

יואב קיש: ואני רוצה לעבור להתחיל לשוחח על המבנה.

יואב קיש: יש לנו היום ערוץ זעיר, ערוץ קטן, בינוני, וגדול, ואחד הדברים הבעייתיים שהיו בדיונים הקודמים, מעבר למספרים, למה זה 20, 15, 10 וכיוצא בזה, היה שבכלל כל המדרוג הזה יכול לייצר מוטיבציות שליליות.

יואב קיש: אם לדוגמה אני בין קטגוריה לקטגוריה, אולי עדיף לי טיפה פחות להיות גדול ולרדת לקטגוריה היותר מקילה ולהרוויח כאן הטבות רגולטוריות כאלה או אחרות, או השקעות כאלה או אחרות.

יואב קיש: ואותו דבר ההפך, למנוע אינסנטיב לגדול ולהתחרות.

יואב קיש: כבסיס, מה שבתפיסתי לא השתנה זה שהערוצים הזעירים צריכים להיות פטורים מכל מחויבות כספית, וזה מה שנאמר בהצעה, על זה אני לא מדבר.

יואב קיש: אני עכשיו רוצה לדבר על מעבר לזעיר, וגם אותו נגדיר דרך אגב בסכום כדי לחסוך את כל הדבר הזה.

יואב קיש: אבל מי שהוא מעל, היום זה 10%, סדר גודל של 100 מיליון שקלים, גם על המספר הזה תכף נדבר, אבל אני רוצה לתת הצעה שהייתה עם הממונה על ההגבלים ועם משרד האוצר, וזאת ההצעה.

יואב קיש: במקום לדבר על מדרגות, לעשות את זה פשוט, להגיד אחוזים מהמחזור להשקעה בסוגה עילית, למשל, ואז אין משמעות למדרגה אם אתה ב-19.5% או 20.5%, כי אתה עדיין גדל עם האחוזים מהמחזור.

יואב קיש: איפה יש משמעות?

יואב קיש: אם אתה בקטגוריה הראשונה של הזעיר, ששם אתה פטור מהשקעות של אחוזים מהמחזור.

יואב קיש: איילת.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה רק לחבר את זה בכל זאת לדיון בזעיר ייעודי שיש לנו כל זמן שהוראת השעה חיה וקיימת, ואני אמרתי ואני חוזרת שוב על ההסתייגות שלי.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שזעיר ייעודי גם בזמן הוראת השעה חייב להיות מחויב באותה מחויבות שלקח על עצמו ערוץ המוסיקה, והמחויבות חייבת להיות גבוהה מ-30%.

יואב קיש: אבל זה לא הדיון עכשיו.

איילת נחמיאס ורבין: רגע, ידידי, תרשה לי להגיד את דבריי, ואני אחבר לך את זה לדברים האלה.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת בהקשר של המחויבות הכספית, בעיקרון אני מסכימה איתך בעולמות של הזעיר, אני חושבת שאחוז מהמחזור אם הוא אחוז, מה שנקרא אחוז שמשקף באמת גם את היכולות הכלכליות, אבל גם את הצורך של תעשיית היצירה בארץ באמת להיות הפנים שלנו של כולנו, ומה שבסופו של דבר הציבור רואה, אז אני מקבלת בעיקרון את ההצעה הזאת, עוד לא דיברנו על האחוזים.

איילת נחמיאס ורבין: אבל אני חושבת שיש קשר, אני אגיד לך למה, משום שכשאתה, יואב - - -

יואב קיש: אם הם פה אז שיכניסו אותם.

איתן כבל: הם לא פה.

יואב קיש: הלכו?

איילת נחמיאס ורבין: לדעתי הם הלכו.

יואב קיש: אני אומר לכם בכנות למה החלטתי, כי היה לי חשוב שהוא ידבר, שלחתי, ביקשתי מלאה שתשלח ותביא את השם שלו, והוא ידע שהוא רשום לדבר ועדיין בחר להתפרץ, זה לא היה מקובל עליי.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, כיוון שאני מנהל דיונים, אני לא מתערב, אני לא אוהב שמתערבים לי, אז החלטתו של אדוני.

איילת נחמיאס ורבין: אני אגיד לך אחר כך הערה שאמרתי כשלא היית, ואני לא נוהגת לעשות את זה, אבל מבינה את הקושי.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה להסביר לך מדוע.

איילת נחמיאס ורבין: כי כשאנחנו מדברים על מחויבות לשידור ייעודי, אז גם זה לכשעצמו מייצר מחויבות כלכלית.

איילת נחמיאס ורבין: זאת אומרת, אני לא רוצה שיבואו אליי ויגידו לי: תראי, אם את דורשת ממני 75% שידור ייעודי, אז אני יכול לשדר רק נגיד 5% סוגה עילית.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו לא יכולים לנתק בין הדיונים האלה, יואב, ומאוד מאוד חשוב שזה ייאמר, כי אני הצבעתי בעד בקריאה הראשונה למרות שזה היה 30%.

איילת נחמיאס ורבין: אבל חשוב שזה ייאמר, כי 75% למשל משפיע באופן תיאורטי על מידת היכולת שלהם למשל לגייס פרסומות.

איילת נחמיאס ורבין: יכול להיות.

איילת נחמיאס ורבין: אבל זה לא משנה את העובדה - - -

יואב קיש: הבנתי.

איילת נחמיאס ורבין: ולכן אני קושרת בין השניים.

איילת נחמיאס ורבין: רק הסיפה, אני אגיד לך מה אמרתי בהיעדרך.

איילת נחמיאס ורבין: אמרתי שאני מאוד מבינה את הקושי בהתנהלות של אנשי היצירה, אבל אנחנו מוכרחים לגלות קצת יותר אמפטיה וקצת יותר סובלנות ואורך רוח אליהם בגלל שהם תחתית שרשרת המזון.

איילת נחמיאס ורבין: זאת בעיה להגיד את זה בצורה הזאת, אבל אני חוזרת ואומרת את זה, וגם אמרתי את זה ביום רביעי בדיון על זכויות יוצרים.

איילת נחמיאס ורבין: הם רצו בסך הכול לבוא לידי ביטוי מול הממונה על ההגבלים העסקיים, והם היו תחת הרושם שהם לא יבואו לידי ביטוי מולה.

איילת נחמיאס ורבין: זה לדעתי מה שהם רצו.

יואב קיש: אבל היו הרבה כאלה בוועדה.

יואב קיש: מה לעשות שלא כולם התפרצו, רק הם בחרו לעצמם את זכות הצעקה, זה לא מקובל עליי.

איילת נחמיאס ורבין: אבל הם הכי חלשים, יואב, תזכור את זה, בבקשה.

יואב קיש: אבל גם החלש לא צריך להתנהל בצורה לא מכובדת.

איילת נחמיאס ורבין: בסדר, אבל הם הכי מוחלשים, ויש לי הרבה ביקורת על ההתנהלות שלהם.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: אז אני מפריד רגע, בהמשך למה שאמרת, יש לנו דיון אחד על המדרגות מעל זעיר, שזה הדיון שאני כן מבקש שנתחיל איתו.

איילת נחמיאס ורבין: טוב, אין בעיה.

יואב קיש: אחרי זה יש לנו את הדיון שהעלית עכשיו שזה הנושא של הזעיר.

איילת נחמיאס ורבין: זה משהו אחר.

איילת נחמיאס ורבין: בסדר, מקובל עליי, אין בעיה.

יואב קיש: אז אנחנו מדברים על המדרגות שמעל זעיר, יש לנו בנושא סוגה עילית.

איתן כבל: רק יש לי שאלה, פשוט כדי שאני אהיה על זה להמשך הדיון.

איתן כבל: כשאנחנו מדברים על זעיר, מה ההיקף?

יואב קיש: אז אתה רוצה גם על זה?

יואב קיש: אפשר.

יואב קיש: אתם יודעים מה, אתם רוצים שנעשה את הדיון הזה?

יואב קיש: בואו נעשה את הדיון הזה.

איתן כבל: אני אגיד לך גם למה, ברשותך.

איתן כבל: כי כשאנחנו באים לעסוק בשאלת האם לפטור - - -

יואב קיש: יש לזה משמעות.

איתן כבל: כן, יש לזה משמעות אם אני בא לפתור אותם או לא פוטר אותם.

יואב קיש: אתה צודק.

<קריאות: - - -

איתן כבל: אני רק אומר.

יואב קיש: בוא נעשה ככה, אומר ידידי איתן כבל, הרי החשיבה הבסיסית שלנו היא שמי שיהיה בזעיר – ועוד לא הגדרנו, כרגע המספר 10% – צריך להיות ללא הטלות כספיות עד לשיקולה של חברת הכנסת ורבין, בגלל שהוא עוסק בייעודי, אני לא נכנס כרגע לשיקולי כי אני רוצה פלורליזם, אני רוצה תחרות, אני רוצה להכניס חדשים, אני רוצה חדשים שיכנסו ושיהיו בסביבה מוגנת עד שהם גדלים, זאת תפיסתי, בסדר?

יואב קיש: אני לא נכנס לזה כרגע.

יואב קיש: אבל בואו נדבר על הסכום.

יואב קיש: אני לא רוצה להתעסק בפלח שוק, כי בעניין הזה אני חושב שהמטרה של כל השינוי – איפה אתי?

<לאה ורון: נעמה פה.

יואב קיש: אז תעדכני אותה, כי זה נושא מאוד מהותי.

יואב קיש: אני לא רוצה להמשיך לקריאה שנייה ושלישית לפי המדרגות שעשינו פלח שוק.

יואב קיש: אני רוצה להתייחס לזה כזעיר, שממנו אנחנו לא דורשים מחויבות כספית, וכל מה שמעל, לייצר שיפוע ישר.

יואב קיש: זאת אומרת שאיפה שאתה על הגרף אתה תהיה באותו שיפוע.

יואב קיש: שלא יהיה גרף כזה עם מדרגות כאלה, כי אז הוא מייצר אינסנטיב לא ראוי בדיון, וזה אני חוזר לתחילה של הדברים.

<נגה רובינשטיין: אתה יכול להתייחס רק למספר שנקבת בו בתחילתה דיון, של ה-100 מיליון?

יואב קיש: כן, בוא נתחיל עם המספר הזה, אני מקבל.

יואב קיש: אנחנו כרגע מוגדר 10% מהשוק.

יואב קיש: המספר הזה, מכיוון שאנחנו לא יודעים בדיוק מה גודל השוק, אני יכול להגיד שממה שלי נראה הוא בין 100 אולי ל-130 מיליון שקלים, זה הטווח ששמעתי פה - - -

שרן השכל: זה עושים באחוזים?

שרן השכל: אנחנו עושים את זה באחוזים.

שרן השכל: אי אפשר.

איילת נחמיאס ורבין: רגע, לקטן?

יואב קיש: כרגע אני עושה סדר.

<דנה נויפלד: מאחוזים עוברים להכנסות.

איילת נחמיאס ורבין: תגידי נתח שוק.

יואב קיש: יורדים מנתח שוק, מאחוזים, כדי לחסוך גם לרגולטור את כל המדידה בין השחקנים.

איילת נחמיאס ורבין: שהיא ממילא עקומה לחלוטין.

יואב קיש: אבל בוא נדבר על מדרגה, שממנה והלאה יש סט של כללים מסוים, וממנה ומטה יש סט כללים אחר.

יואב קיש: מה המדרגה הזו?

יואב קיש: וזה לשאלתה של עורכת הדין נגה.

יואב קיש: המדרגה הזו צריכה להיות מספר של הכנסות והכנסות ממס.

יואב קיש: זאת אומרת, שתי שאלות שהן מאוד - - -

שרן השכל: אבל זה גם תלוי נורא בהוצאות, כי הגרפים שלך, יש לך גרף של הוצאות שהולך ככה, הכנסות הולך ככה.

איילת נחמיאס ורבין: היה רוצה.

שרן השכל: ככל שאתה מתחיל רק את הגרף של ההכנסות, ההוצאות שלך עדיין הרבה יותר גבוהות.

שרן השכל: אי אפשר ככה לעשות - - -

איילת נחמיאס ורבין: המחויבויות שלך.

יואב קיש: מחויבויות.

שרן השכל: אבל אנחנו צריכים להתייעץ בכלכלנים - - -

יואב קיש: שרן, תנו לי רגע להגיד את הרעיון.

<מיכל רפאלי כדורי: חוק התקשורת לא מתייחס להוצאות.

<מיכל רפאלי כדורי: גם ה-8% הפקות מקור הוא על הכנסות.

איילת נחמיאס ורבין: בוודאי שלא.

<מיכל רפאלי כדורי: היינו שמחים שזה היה על רווחים.

יואב קיש: רגע, אחרי שאני אסיים את דבריי ואחרי שמשרד האוצר יסיים את דבריו, אם יהיו שאלות נתקדם.

יואב קיש: ולכן הרעיון הוא כזה, אני חוזר לבסיס: יש מדרגה שממנה ומטה אנחנו רוצים לשמר מינימום מחויבויות כספיות, כדי לאפשר, אמרתי, תחרות וחופש.

יואב קיש: אני לא רוצה שבמדרגת הזעיר יעשו סוגה עילית, אני לא רוצה שיהיו מוגבלים לחדשות.

יואב קיש: אם ירצו יעשו, אבל דיברנו על זה כבר.

יואב קיש: ואני לא רוצה שיהיו מוגבלים להפקות מקוריות.

יואב קיש: בעניין הזה זו מדרגה של הזעיר.

יואב קיש: עכשיו, מעל הזעיר, אנחנו נכנסים לזירה הקיימת כיום.

יואב קיש: וזה, נגה, צריך מאוד מאוד לעניין אותך, השיחה עכשיו.

יואב קיש: כי בוא ניקח את סוגה עילית, היום לדעתי המספר הוא מספר פיקס – 62 מיליון שקלים או משהו כזה, אם אני צודק?

<קריאה: כן.

איילת נחמיאס ורבין: או, יפה, זה חשוב.

איילת נחמיאס ורבין: זה חשוב.

יואב קיש: ברור.

יואב קיש: עכשיו, לגבי זה אני אומר, אני מעדיף לדבר על מספר.

יואב קיש: למה אני רוצה לדבר על מספר?

יואב קיש: כי אני לא רוצה להגיד: 10% מהשוק, מה שקיים לי כיום, אני רוצה להגיד מספר.

יואב קיש: אז אם אני אומר שהמספרים ששמעתי לגודל השוק זה בין 100 מיליון ל-130 מיליון - - -

<נגה רובינשטיין: שמשקפים מה?

יואב קיש: 10% מההכנסות.

<נגה רובינשטיין: אבל השוק הוא לא מיליארד.

יואב קיש: אני שמעתי שעל השולחן הזה דיברו בין מיליארד ל-1.3 מיליארד.

יואב קיש: זה מה שאמרתי.

יואב קיש: אם את מכירה מספר אחר, אני אשמח לשמוע.

<קריאה: אבל אולי הרשות השנייה תגיד - - -

<נגה רובינשטיין: כן - - -

איתן כבל: יש מי שאמון אבל, נגה.

<נגה רובינשטיין: מאה אחוז.

<נגה רובינשטיין: אז אם הרשות השנייה אומרת שהשוק הוא בין מיליארד ל-1.3 מיליארד, בסדר.

<נגה רובינשטיין: לא בטוחה שאלה המספרים שאנחנו מכירים, אבל שידורים מטלוויזיה, פרסומות מטלוויזיה, האם זה גודל השוק?

יואב קיש: כן.

יואב קיש: תודה.

שרן השכל: כמה?

שרן השכל: 1.3 מיליארד?

<ניר שויקי: אנחנו לא נגיד פה מספרים מדויקים.

יואב קיש: בדיוק, לא צריך מספר מדויק, אבל בין מיליארד ל-1.3 מיליארד.

<ניר שויקי: המספרים שהוא אמר סבירים.

<קריאה: ברוטו ונטו - - -

<ניר שויקי: לא, זה נטו.

<ניר שויקי: זה נטו.

<ניר שויקי: המספרים זה נטו, והמספרים שהוא אמר - - -

יואב קיש: לא.

יואב קיש: מה שאני אמרתי, אני חוזר ואני מבקש להיות אתי, חבר'ה.

יואב קיש: ואחרי זה אני אתן לאוצר.

יואב קיש: מי רוצה מהאוצר להציג את זה?

יואב קיש: שירה, את רוצה?

יואב קיש: בסדר.

יואב קיש: אז אני בזה אומר את האמירה שלי ומסיים.

יואב קיש: המדרגות שעשינו מייצרות מצב שיכול להיות בעייתי.

יואב קיש: מה הבעיה?

יואב קיש: שברגע שאתה עובר מדרגה, המחויבויות שלך גדלות.

דב חנין: אתה לא תרצה.

דב חנין: תרצה להגיע עד המדרגה.

יואב קיש: בדיוק.

יואב קיש: אתה תנהל את המדרגה במקום.

יואב קיש: או לחלופין, אם אתה קצת למעלה, אולי בוא נרד קצת ונקל.

יואב קיש: לכן אני רוצה לייצר רק דבר אחד: רף מינימום, שמתחתיו פטורים, כמו שדיברתי קודם, ועליו נדבר, זה המספר שדיברנו כרגע.

יואב קיש: ומעליו גרף ישר, אחוזים מההכנסות.

יואב קיש: כדי שלא משנה איפה אתה על הגרף, השיפוע יהיה אחיד.

יואב קיש: זה הרעיון.

איתן כבל: שתהיה גם הוגנות בתוך - - -

יואב קיש: כן.

יואב קיש: ואז אתה גם חוסך.

יואב קיש: תקשיב, אני גם חוסך לרשות השנייה להתעסק עם גודל שוק ומדרגות.

יואב קיש: יש מספר אחד של הכנסות, מעליו יש אחוזים מההכנסות שאתה חייב להשקיע.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: בבקשה, האוצר, תציגו את זה.

<שירה גרינברג: ביום חמישי האחרון עברה בעצם החלטת הממשלה.

<קריאה: שישי בבוקר.

<שירה גרינברג: שישי בבוקר, נכון.

<שירה גרינברג: התחלנו בחמישי, סיימנו בשישי בבוקר.

<שירה גרינברג: ואנחנו פשוט נציג את המודל שאושר על ידי הממשלה, שהוא באמת מודל - - -

יואב קיש: דנו בזה בממשלה במסגרת התקציב?

<שירה גרינברג: דנו בכול.

דב חנין: לא היה להם מה לדבר על התקציב, אז דיברו על זה.

דב חנין: חיפשו נושאים מעניינים.

<שירה גרינברג: היה הרבה מה לדבר, גם על התקציב, גם על הרפורמות הענפות שהגיעו עמו.

<שירה גרינברג: וזו אחת הרפורמות.

<שירה גרינברג: מדובר בסעיף 5 להחלטת הממשלה.

<שירה גרינברג: לעניין השקעה בהפקות מקור – מה שמוגדר שם – על בעל רישיון מסחרי שסך הכנסותיו בשנה עולה על סכום של 50 מיליון ש"ח, תחול חובת השקעה בהפקות מקור בשיעור שלא יפחת מ-12% מהכנסותיו - -

יואב קיש: כמה?

<שירה גרינברג: - - 12% מהכנסותיו.

<שירה גרינברג: ולא יוטלו עליו המגבלות הנוגעות לזמן השידור של הפקות אלה.

יואב קיש: מה זה המגבלות על זמן השידור של הפקות אלה?

<שירה גרינברג: אנחנו נפרט עוד מעט בדיוק את כל המגבלות, אבל הרעיון שעליו דיברת, שזה מה שהנחה אותנו, ברגע שהאחוז הוא אחוז קבוע על כל הרמות השונות, אין תמריץ שלילי לגדול בכל רמה.

יואב קיש: נכון.

<שירה גרינברג: מכיוון שכשהחובות הן אותן חובות, הן כמובן מידתיות כי הן באחוזים מהכנסותיו.

<שירה גרינברג: ומדובר באותו אחוז, כי אם נשנה את האחוז, כמובן שעוד פעם ייווצר מצב של תמריץ שלילי.

<שירה גרינברג: ועל כן זה מה שהנחה אותנו במודל.

דב חנין: וזה יחול גם על ערוצים קיימים?

דב חנין: על כולם?

<שירה גרינברג: כן, על כולם, אנחנו מדברים על אסדרה על כולם.

יואב קיש: לא, רק מעל 50 מיליון.

יואב קיש: אתם הורדתם את ה-100, 130 - - -

<שירה גרינברג: לא, אנחנו נגיע, עוד רגע אני אצביע מה הרף הנוסף - -

איתן כבל: תן לה לתת את המדרגות שהם - - -

<שירה גרינברג: - - ואז אנחנו מדברים בהפקות מקור על אותו אחוז על כולם.

דב חנין: גברתי יכולה לקרוא את זה עוד פעם?

יואב קיש: אפשר לצלם את זה רגע ולחלק לכולם?

יואב קיש: אז זה נעשה.

יואב קיש: את יכולה להקריא את זה בינתיים.

איילת נחמיאס ורבין: זה פשוט מלא במספרים.

<קריאה: אולי תסבירי את זה בלי - - -

<שירה גרינברג: בסדר.

<שירה גרינברג: אני יכולה גם באמת להסביר את המודל ולאחר מכן יחלקו לכולם.

דב חנין: קודם תקריאי את זה עוד פעם.

יואב קיש: לא, אתה תיכף מקבל העתק, דב.

<שירה גרינברג: מדובר ברף של 50 מיליון ש"ח, שעד לרף הזה אין חובה של הפקות מקור.

<שירה גרינברג: מעל הרף של 50 מיליון ש"ח יש 12 - - -

שרן השכל: רגע, 50 מיליון זה הזעיר?

יואב קיש: מה שאני אמרתי 100 מיליון הם אומרים 50.

יואב קיש: זה הפרשנות רש"י לשירה.

<שירה גרינברג: מעל הרף של 50 מיליון ש"ח מדובר בחובה של 12% הפקות מקור.

יואב קיש: זה מה שנקרא סוגה עילית או לא?

<שירה גרינברג: זה הפקות מקור, לרבות סוגה עילית.

יואב קיש: מקומיות?

<אתי בנדלר: לרבות סוגה עילית, זה לאו דווקא - - -

איילת נחמיאס ורבין: נכון, נכון, זה לרבות סוגה עילית.

<נגה רובינשטיין: עם יחס בין ז'אנר - - -

<שירה גרינברג: שנייה.

<שירה גרינברג: בואו רגע נחדד.

יואב קיש: לא, את זה אני רוצה להוריד, נגה, את זה אני רוצה לבטל.

יואב קיש: בלי שייכנסו לכם.

איילת נחמיאס ורבין: מה זאת אומרת?

יואב קיש: תיכף תשמעי.

<שירה גרינברג: בואו רגע נחדד.

<שירה גרינברג: 12% סוגה עילית הגיע מהמקום שבו לקחנו בעצם את שוק ההכנסות הנוכחי, גזרנו את ה-62, מכיוון שאנחנו לא רוצים לפגוע ביוצרים.

<שירה גרינברג: הייתה מדיניות בוועדת פילבר שדובר עליה ורצינו לשמור עליה.

<שירה גרינברג: יש רף של יצירה ישראלית, שאנחנו מעוניינים לשמור עליו, כערך של החברה הישראלית, ואנחנו רוצים יצירה ישראלית.

איילת נחמיאס ורבין: אמת.

יואב קיש: נכון.

<שירה גרינברג: ועל כן חובת המינימום היום גוזרת את 12% מאותו רף הכנסות.

יואב קיש: אוקיי.

<שירה גרינברג: ולכן, כפי שאמרתי קודם, ברגע שמשנים את האחוז הזה, זה מייצר תמריצים שליליים.

<שירה גרינברג: כי אם האחוז הוא נמוך יותר, אז ברגע שאתה מגיע לרף הזה, וכן לגדולים - - -

דב חנין: את זה הבנו.

דב חנין: איפה סוגה עילית?

<שירה גרינברג: ה-12% זה סוגה עילית.

<שירה גרינברג: והוא גוזר, זה מה שאני אומרת, ה-62 מיליון ש"ח, שהיה קודם החובה, בעצם רצינו לוודא שהיצירה הישראלית לא תיפגע, ועל כן נקבע האחוז של 12%.

<שירה גרינברג: זה מה שנבחר כאן.

יואב קיש: אבל תסלחי לי על - - - אולי אני לא מכיר, ויושבים לידי גם היועצת המשפטית וגם איתן.

איילת נחמיאס ורבין: 62 מיליון זה הפקות מקור, זה לא הכול סוגה עילית.

יואב קיש: סוגה עילית.

<שירה גרינברג: זה הפקות מקור של סוגה עילית.

יואב קיש: אז למה את לא משתמשת במושג סוגה עילית?

<שירה גרינברג: כי בהחלטת הממשלה - - -

יואב קיש: יש 40% הפקות מקומיות - - -

איילת נחמיאס ורבין: לא, יואב, כי הפקות מקור זה לא הכול סוגה עילית.

איילת נחמיאס ורבין: הפקות מקור יכולה להיות - - -

יואב קיש: לא, אבל החוק היום, ה-62 מיליון שקל - - -

איילת נחמיאס ורבין: זה כן, זה סוגה עילית.

יואב קיש: אז על זה אני מדבר.

<שירה גרינברג: סוגה עילית.

<שירה גרינברג: ולכן זה אותו דבר.

<שירה גרינברג: אני הקראתי את הנוסח של החלטת הממשלה.

<שירה גרינברג: בדברי ההסבר המהות שלו זה סוגה עילית, בסדר?

יואב קיש: אוקיי.

יואב קיש: זה חשוב, איילת.

<שירה גרינברג: ולכן אני הקראתי את הנוסח של החלטת הממשלה אבל המהות זה סוגה עילית.

יואב קיש: אז אנחנו עושים חילופין.

יואב קיש: אז החילופין הוא להגדרת - - - בחוק – חברים, זה חשוב מאוד – שבמקום 62 מיליון שקלים, כפי שכתוב היום, יהיה כתוב ש-12% מההכנסות בעל הרישיון יפנו לאני משתמש בכוונה בביטוי סוגה עילית.

<שירה גרינברג: סוגה עילית.

איילת נחמיאס ורבין: נכון.

<שירה גרינברג: אז זה לגבי הרף.

<שירה גרינברג: וכמו שאמרנו, עד 50 מיליון לא תהיה חובה כזו, מעל 50 מיליון תהיה חובה של 12%.

יואב קיש: על הרף יש לנו ויכוח פה עוד בוועדה.

איילת נחמיאס ורבין: בסדר, אבל 50 מיליון זה כבר מתחיל להישמע מספר נורמלי.

יואב קיש: על הרף יש ויכוח, כן.

יואב קיש: חברים, בוא נשמע.

<שירה גרינברג: לאחר מכן, הרף הבא מדבר על הנושא של חדשות.

<שירה גרינברג: לעניין חובת שידורי החדשות: בעל רישיון מסחרי שסך הכנסותיו בשנה עולה על סכום של 200 מיליון ש"ח תחול החובה לשדר חדשות בהתאם לכלל הוראות חוק הרשות השנייה לעניין אסדרת שידורי חדשות, ובכלל כך ההוראה הנוגעת לחובת ההשקעה בשידורי החדשות.

סעיף שני: ברור לנו שאם יש ערוץ שרמת הכנסותיו היא נמוכה משמעותית, אז חסם כניסה מהותי זה זה שנחייב אותו להשקיע בחדשות באותה רמה של ערוץ שיש לו כמובן רף הכנסות גבוה.

יואב קיש: טוב, בזה לא הייתה פה הסכמה בוועדה.

<שירה גרינברג: ולכן אנחנו מבהירים, מבחינת הנושא של חברת חדשות נפרדת, שמירה על כללי האתיקה – כל הנושאים הללו של חדשות, חייב להתקיים גם בערוצים אחרים.

יואב קיש: אפשר לקבל את המסמך הזה, לקרוא אותו?

יואב קיש: מישהו צילם אותו?

<שירה גרינברג: כן.

<שירה גרינברג: נתנו שיעבירו.

<קריאה: זה בחוק התקציב?

<שירה גרינברג: אך לגבי הנושא של השקעה בשידורי החדשות, ודאי שזהו חסם כניסה, ועל כן - - -

איילת נחמיאס ורבין: בסדר.

איילת נחמיאס ורבין: אז אתה לא מחייב אותם להקים חברת חדשות, ולא שולח אותם להקים בירושלים - - -

יואב קיש: לא, אני אתייחס לזה.

<שירה גרינברג: לא, אתה כן מחייב.

יואב קיש: כן מחייב.

יואב קיש: אני אתייחס לזה, איילת.

<קריאה: גם חברת חדשות נפרדת זה חסם רציני.

<שירה גרינברג: מכיוון שחברת חדשות נפרדת, מדובר על שמירה של האינטרסים.

<שירה גרינברג: יש אינטרסים מסחריים ואינטרסים שאנחנו רוצים להפריד אותם מהאינטרסים החדשותיים.

<שירה גרינברג: ועל כן המנגנון שעומד מאחורי חובה של - - -

איילת נחמיאס ורבין: זה נאותות השידור בחדשות.

<שירה גרינברג: בדיוק.

<שירה גרינברג: זה נאותות.

יואב קיש: שירה, את היית פה בוועדה, כשאנחנו עשינו את זה בקריאה הראשונה?

איתן כבל: תן לה לסיים.

איתן כבל: אתה מעלה פה שאלה - - -

<שירה גרינברג: זו מדיניות הממשלה.

<שירה גרינברג: כלומר לכם יש את - - - זו מדיניות הממשלה, ואני כפקידה מחויבת כמובן.

<שירה גרינברג: וגם מאמינה בזה, זו גם עמדה שאנחנו הבענו - - -

<קריאה: ייבחנו מה?

<שירה גרינברג: יבחנו את זה.

<אתי בנדלר: סך הכנסותיכם.

<שירה גרינברג: ייראו את ההכנסות כסך ההכנסות לעניין הרף.

<אתי בנדלר: של "רשת" ו"קשת" ביחד.

<שירה גרינברג: יבחנו את זה במשותף.

איילת נחמיאס ורבין: כן, כל הזמן שחברת החדשות מאוחדת.

<שירה גרינברג: אתם יודעים מה, בואו רגע נישאר בזה, כי יש פה החלטה שלמה.

יואב קיש: השאלה אם יש לך עוד דבר מהותי.

<שירה גרינברג: לא, אני חושבת שזה הנושא המהותי בשביל המודל.

יואב קיש: טוב, אז אני רוצה להגיד כמה דברים.

יואב קיש: אני שם את החדשות בצד, אני מבקש לדון בחדשות אחר כך בנפרד.

יואב קיש: אני לא רוצה להיכנס לדיון עכשיו, יש שם גם כל מיני הסכמות ודברים.

יואב קיש: אני רוצה שנתחיל בשני דברים מהותיים: אחד זה הנושא של 12%, שנאמר כמספר קו ישר לטובת הסוגה העילית.

שרן השכל: מאיזה גודל?

דב חנין: מה-50 מיליון.

איילת נחמיאס ורבין: 50.

יואב קיש: והדבר השני שאמרתם שלא דנו בו, זה אנחנו דיברנו על 100 מיליון שקלים ואתם נקבתם במספר 50 מיליון שקלים הכנסה בשנה.

יואב קיש: אז אני חושב שזה שני נושאים שאנחנו צריכים לדבר עליהם.

יואב קיש: קודם כול, אני חושב שיש הסכמה שעוברים לדבר באמת באחוזים ולא במדרגות, ולעניין הזה אני רואה את - - -

איתן כבל: טוב שכך.

יואב קיש: וטוב שכך.

<נגה רובינשטיין: במספרים ולא באחוזים.

יואב קיש: לא, גם באחוזים.

יואב קיש: 12% זה אחוז, זה לא מספר.

יואב קיש: אין יותר מדרגות, יש מדרגה אחת שזה הזעיר.

יואב קיש: השני מספרים שנשמעו פה זה בין 50 ל-100 מיליון שקלים, אנחנו נצטרך לקבוע את המספר.

יואב קיש: זה אחד.

יואב קיש: שתיים, המדרגות האחרות שמופיעות בקריאה הראשונה יבוטלו.

יואב קיש: במקום זה יוגדר גרף אחד שמורכב מאחוז.

יואב קיש: כרגע המספר שנאמר הוא 12%.

יואב קיש: עכשיו, אני יודע שבכבלים ובלוויין זה 8%?

<קריאה: 8 מההכנסות.

יואב קיש: 8 מההכנסות.

יואב קיש: גם פה זה מההכנסות.

<דנה נויפלד: לא, שמה זה דמי מנוי, ופה זה הכנסות רק של הפרסומות.

יואב קיש: אבל שניהם הכנסות.

יואב קיש: ברור שהוא לא אותו הדבר, ברור שהמודל - - -

איתן כבל: נכון שתפוס ואגס זה פירות, אבל זה תפוח וזה אגס.

יואב קיש: בדיוק.

<דנה נויפלד: לא, אפשר להגיד שיש הכנסות נוספות של הגופים שנכנסות לתוך - - -

יואב קיש: גם על זה צריך לדבר עכשיו.

יואב קיש: אני אשמח לשמוע.

יואב קיש: אנחנו דיברנו כרגע על הכנסות של שידורי פרסומות בטלוויזיה ותוכן שיווקי, שזה אנחנו גם פתחנו בטלוויזיה.

יואב קיש: זאת אומרת, כל מה שהם מכניסים מהשידור בטלוויזיה.

יואב קיש: ואולי צריך להרחיב את ההגדרה הזו, אני לא יודע, אבל לא מה שהם מכניסים ממקומות אחרים.

יואב קיש: אבל כן צריך להיות ברור, גם בחוק, שלא תהיה הסטת הכנסות מהטלוויזיה למקומות אחרים.

יואב קיש: זאת אומרת, צריך לראות בהגדרה הזו - - -

איילת נחמיאס ורבין: סליחה שאני עוצרת אותך רגע, אבל איך באמת עושים את זה?

יואב קיש: אז על זה תיכף נדבר.

יואב קיש: לכן אני אומר עוד פעם: המספר שאנחנו צריכים לדבר עליו, ואני רוצה לשמוע גם התייחסות חברי כנסת, לבין ה-50 ל-100 ול-12%.

יואב קיש: בבקשה, יוליה רק מתחילה, כי זה חשוב.

יואב קיש: כן, בבקשה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני רוצה לומר משהו, אבל ממש תן לי דקה לדבר, כי אולי אני קצת ככה מקלקלת פה את החגיגה, אני באמת, כמו שאמרה חברת הכנסת נחמיאס ורבין, באנו עם מטרה להציל ערוצים קטנים, והפכנו את זה לאיזו מניפה ענקית.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: כבר יש לנו פה את חוק ההסדרים.

יואב קיש: אני עוד מעט אקרא לך היועצת המשפטית של הוועדה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: שנייה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: כי אני מסכימה עם כל מילה, ולא פעם ראשונה בחיים שלי, עם היועצת המשפטית בנושא הזה.

<אתי בנדלר: אה, תודה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אבל יש משהו שהיועצת המשפטית אולי לא מסכימה אתי, ואני מבקשת שאנחנו בכל מקרה ננסה למצוא לזה פתרון.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני לא מבינה למה אנחנו מסתבכים.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: עכשיו אתה יושב, אדוני היושב-ראש, מדבר כבר על חוק ההסדרים.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: שאגב, אנחנו שלחנו את עמדתנו, שאנחנו מתנגדים לכל מילה שכתובה פה, ומשרד האוצר קיבל את העמדה – אני מתכוונת: במייל קיבל את העמדה שלנו.

יואב קיש: בחן, בחן.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני לא יודעת אם הוא בחן.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: לפי הדיונים שהיו - - -

איתן כבל: לפי מה שכתוב לא.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: בדיוק.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: רציתי להגיד שהיו לנו כמה וכמה ישיבות, ונאמר במדויק איפה אנחנו מתנגדים, ויצא כזה כאילו עשו וי שבאנו, והחוק היה כתוב כבר מראש.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אז אנחנו באופן כללי מתנגדים לכל מה שכתוב.

<שירה גרינברג: מתנגדים להפחתת הרגולציה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אנחנו, להבדיל ממה שהביא משרד האוצר, חושבים שהרגולציה הכלכלית שמושתת פה על ערוצים היא איומה ונוראית, ואנחנו מבקשים להוריד אותה הרבה יותר ממה שכתוב בחוק ההסדרים.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אבל זה לא קשור לחוק הנ"ל, זה שאנחנו מטפלים בו כרגע, אדוני היושב-ראש.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: זו מלחמה אחרת, שאנחנו נבוא ונילחם בה עם הרבה כוחות, כשהחוק הזה יבוא לידי הצבעה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: כרגע מדובר על הצלת ארבעה ערוצים קטנים, זעירים, ייעודיים, שלחלקם הרישיון נגמר בעוד שנה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: ואני לא מבינה איך הסתבכנו, ועכשיו מה ניתן לערוץ "קשת" ומה ל"רשת".

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני מציעה, אני לא יודעת איך אפשר למצוא, יש פה הרבה קוסמים שעשו כבר הרבה קסמים בחיים שלהם בכנסת.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: למה אי אפשר להעביר את הערוצים הייעודיים האלה?

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: לבטל אותם בחוק התקשורת כייעודיים, להעביר את הכללים שנמצאים בכבלים ולוויין בהתאמה לרשות השנייה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: כאשר אנחנו אף מקילים עליהם, בגלל העובדה שהייתה עליהם איזושהי מחויבות של המדינה לתת להם אפשרות להיות ייעודיים, ואז לבוא ולהגיד: אנחנו נעתיק את כל הכללים שיש בכבלים ולוויין, ואף נקל עליהם בתוך הרשות השנייה, כדי לתת להם אופק רגולטורי.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: וכך אנחנו לא נסתבך בעוד ועוד.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: ואחר כך נבוא עם, כמו שאמרת, כמו שאומרת גברתי היועצת המשפטית, אנחנו נבוא עם חוק התקשורת, ויש פה את השר, שאומר שהוא רוצה להוריד רגולציה.

יואב קיש: יושבת-ראש הרשות השנייה יוליה, אני חייב לענות לך.

יואב קיש: ראשית, את מסתכלת רק בעיניים של הארבעה ערוצים הייעודיים האלה, וזה לא נכון.

יואב קיש: אנחנו מסתכלים בעיניים שמחר יבוא גם מישהו וירצה להיות ערוץ מסחרי חדש קטן זעיר.

יואב קיש: ולכן העבודה של הורדת הרגולציה לערוץ מסחרי זעיר חייבת להיעשות.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אין שום בעיה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: רגע, אני מדברת אתך על ייעודיים.

יואב קיש: רחוק מזה.

יואב קיש: אנחנו חייבים לפתוח ערוץ נוסף אצלך ברשות למסחרי זעיר, נקי ככל האפשר מרגולציה.

יואב קיש: ואת העבודה הזו חייבים לעשות פה.

<יוליה שמלוב-ברקוביץ: בסדר.

<יוליה שמלוב-ברקוביץ: אתה צודק.

יואב קיש: אוקיי.

יואב קיש: אחד.

יואב קיש: שתיים - - -

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: רגע, אבל אני מדברת על ייעודיים.

יואב קיש: הייעודיים – נפתור אותם.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אם נפתור אותם, לא צריך - - -

יואב קיש: שתיים, הנושא של הקלה לערוצים הגדולים.

יואב קיש: אני אמרתי, ואמרתי את זה גם ליועצת המשפטית ואני אומר את זה גם לך: אנחנו במשבר מאוד גדול, הוועדה הזו נולדה ממשבר.

יואב קיש: ואני לא מוכן שאנחנו נתעלם מהקושי שיש היום גם לערוצים הגדולים.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני מציעה יותר אפילו.

יואב קיש: אוקיי, אז תעזרי לנו ואל תתנגדי.

יואב קיש: יש פה עמדה שעוזרת, לא עמדה שמקשה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: לא, כי אני אגיד לך מה מלחיץ אותי.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: כי מה שקרא כרגע, אתה ביקשת מיונתן טובה, בגרשיים.

יואב קיש: לא טובה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: לפנות למשרד המשפטים.

יואב קיש: שיפתור את הבעיה הזו.

יואב קיש: ממש לא טובה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: למה?

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אנחנו יכולים להעביר את החוק הזה תוך חודש, להעביר את הערוצים האלה ולהמשיך לשבת.

יואב קיש: טוב, תודה, יוליה, תודה רבה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אולי כדאי לשאול גם את עמדת השר, אני לא יודעת.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אולי כדאי לבדוק.

יואב קיש: תודה רבה.

יואב קיש: חברי הכנסת, בבקשה, דב ביקש, ואחרי זה שרן.

דב חנין: תודה לך, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: אני אנסה להיות תמציתי לגבי כמה הערות.

דב חנין: הערה ראשונה מקדמית: אני מסכים עם דבריה של יוליה בנושא העקרוני.

דב חנין: אני חושב שהחוק הזה הוא באמת באמת הרבה מעבר למסגרת הראשונית שהוגדרה לו.

דב חנין: אני לגמרי מבין, גברתי נציגת משרד המשפטים - - -

יואב קיש: שירה מהאוצר.

איילת נחמיאס ורבין: האוצר או המשפטים?

דב חנין: האוצר והמשפטים.

איילת נחמיאס ורבין: המשפטים יושבת מאחור.

<לאה ורון: הוא רוצה שתקשיבו.

<לאה ורון: רעיה, לחבר הכנסת חנין חשוב שתקשיבו.

<רעיה עדני: אנחנו מקשיבים.

דב חנין: אז תודה לך.

דב חנין: אני לגמרי מבין את רצונה של הממשלה לקדם הסדר אחר לשוק הטלוויזיה, ואני קורא את ההחלטה שלכם, אני מבין שהשקעתם בה הרבה מחשבה.

דב חנין: אבל זה ראוי שתביאו בהצעת חוק ממשלתית.

דב חנין: אני לא חושב שזה נכון בכלל לעשות את מה שקורה - - -

יואב קיש: לא, זה חוק ההסדרים, מה שאתה רואה.

דב חנין: כן, כן, חוק ההסדרים זה בסופו של דבר הצעת חוק ממשלתית.

דב חנין: נפצל אותה, מן הסתם, את הסעיף הזה, ונדון בו.

דב חנין: ונצטרך לדון בו בצורה רצינית.

דב חנין: גם פחות יהיה לחץ של לוחות זמנים, מכיוון שחוק ההסדרים הפעם הוא לא כפוף למועדים מאוד מאוד נוקשים, שלא כרגיל.

דב חנין: ולכן אני חושב שזו הדרך הנכונה, זו הדרך הראויה.

דב חנין: אנחנו פה עושים קצת עבודת שעטנז.

דב חנין: לגופו של עניין, אדוני היושב-ראש, אם כבר עושים את עבודת השעטנז הזה, אני יוצא מתוך הנחה שאתה בכל זאת מתקדם בכיוון שאתה חושב עליו - -

יואב קיש: אמת.

דב חנין: - - אני חושב שהגישה שאתה הצעת, על החלפת המדרגות באחוז אחיד היא הגיונית יותר.

דב חנין: אני לגמרי מסכים עם הנקודה הזו.

דב חנין: לגבי גובה האחוז – אני הייתי רוצה לשמוע, האם מבחינת השורה התחתונה אנחנו כחברה, כחברה הישראלית, נשקיע יותר או פחות בסוגה עילית?

דב חנין: אין לי מושג 12% מה זה.

יואב קיש: משרד האוצר, בבקשה, יש פה שאלה של חבר הכנסת דב חנין.

יואב קיש: תשאל אותה שוב.

דב חנין: בהנחה שמקבלים את ההצעה שלכם ל-12% מעל 50 מיליון, נניח שמקבלים את ההצעה שלכם כמו שהיא, האם זה מביא אותנו לתוצאה של יותר השקעה בסוגה עילית, פחות השקעה בסוגה עילית, אותו דבר?

דב חנין: איפה אנחנו עומדים?

<שירה גרינברג: זאת שאלה מאוד מאוד טובה, וחשוב שהיא נשאלת.

<שירה גרינברג: בעיקרון מה שעמד בבסיס ההחלטה היה לשמור את סך ההיקף.

<שירה גרינברג: אנחנו עכשיו לכן התייעצנו רגע, כדי להבין את משמעות האחוזים, מכיוון שהמטרה היא לשמור על אותו רף בעצם שקיים היום.

יואב קיש: זאת אומרת, לשאלתך, הכוונה היא לא ליותר, לא לפחות, אלא לשמור את הקיים.

<שירה גרינברג: לא, ולהבנתי, מה שכרגע הם אמרו, אבל זה מצריך - - - זה שצריך כנראה להעלות את זה ל-14%, או להגיד שהמינימום יישאר ה-62, בסדר?

<שירה גרינברג: זה לשאלתך.

<נגה רובינשטיין: אנחנו מדברים על סוגה עילית או לא?

יואב קיש: סוגה עילית.

<נגה רובינשטיין: אם זו סוגה עילית, אז זאת אומרת שהשיעור שחל על הערוצים המסחריים הוא גבוה יותר ממה שנמצא היום, מכיוון שמה שנמצא היום זה 17 מ-60%.

יואב קיש: לא, רגע.

יואב קיש: 62 מיליון, זה המספר - - -

<קריאה: אנחנו משאירים את זה ב-62.

איתן כבל: היא לא משנה.

איתן כבל: השאלה שלך במקומה, אבל - - -

<נגה רובינשטיין: אתה יודע, זה לא לגמרי - - -

יואב קיש: רגע, אז בוא ניתן לח"כים, ואחרי זה אני אתן לך להתייחס.

<נגה רובינשטיין: אני רק אגיד שאני כן חושבת שהיוצרים חייבים להיות כאן בדיון, גם אם זה יפגע בנו.

<נגה רובינשטיין: אני יודעת שהם כועסים - - -

יואב קיש: בסדר.

יואב קיש: לא אמרתי שאני מחליט עכשיו, אנחנו עוד חמש דקות להפסקה.

<נגה רובינשטיין: מאה אחוז.

<נגה רובינשטיין: הם חייבים להיות חלק מהדיון הזה, כי זה ממש משליך על היום-יום שלהם.

יואב קיש: בסדר.

יואב קיש: בבקשה.

יואב קיש: הכוונה היא לשמור על הרף, בוא נגיד ככה.

דב חנין: תודה.

דב חנין: אז, אדוני, אם כך, אני מבין שיש איזושהי התלבטות אם המספר המתאים הוא 12 או 14.

דב חנין: אני בוודאי נגד כל פגיעה בהשקעה בסוגה עילית.

דב חנין: אם אתם תגיעו למסקנה שזה 14, אז כמובן אתם צריכים להגיד לנו את זה.

דב חנין: אני הייתי מציע, מתוך ידיעה שגם ההכנסות, מה שקורה בשוק התקשורת זה שההכנסות נפגעות לאורך שנים, אני הייתי מציע לקבוע אחוז אפילו גבוה יותר, 17%, כדי לוודא שאנחנו לא משקיעים פחות בסוגה עילית.

יואב קיש: טוב.

דב חנין: אני רוצה רק בסוגריים להגיד, שאני תומך בכל מנגנון שיבטיח לנו, שכל ערוץ שמשדר חדשות, כל חובות הנאותות יחולו עליו.

דב חנין: אנחנו אחרת נגיע למצב מאוד מאוד מסוכן.

<אתי בנדלר: חדשות – עוד לא התחלנו - - -

דב חנין: כן, אני אומר את זה כדי לשים את זה על השולחן, כדי שהערתנו תישמע.

דב חנין: אני לא יודע עד מתי יהיו הדיונים ועד מתי אני אהיה כאן, אז אני אומר:

דב חנין: אם דעתי לא תישמע, אני ארצה שהיא תירשם כהסתייגות.

<אתי בנדלר: מה ההסתייגות?

דב חנין: כל חובות הנאותות שחלות על שידורי חדשות כמו שהממשלה הציעה.

<אתי בנדלר: חברת חדשות.

דב חנין: חברת חדשות.

<אתי בנדלר: כי מישהו עד סכום מסוים, לא לחייב במינימום השקעה, רק חברת חדשות.

דב חנין: אוקיי, אם יהיה לי מספיק זמן, אז מצוין.

דב חנין: לגבי השאלה של מהו רף המינימום – אני מציע, אדוני היושב-ראש, מנגנון קצת אחר.

יואב קיש: בין ה-50 ל-100 אתה מדבר?

דב חנין: כן, בין ה-50 ל-100.

דב חנין: קודם כול, אם בכלל נשארים עם המספר, אני בעד 50.

דב חנין: אני חושב ש-100 זה הרבה, והוא כבר יכול לעשות קצת לטובת היצירה הישראלית.

דב חנין: וזה 12% ממה שיש לו, זאת אומרת, זה לא מעבר למה שיש לו – או 17%, כמו שאני מציע.

דב חנין: אבל אני הייתי מציע להגדיר את המדרגה התחתונה קצת אחרת.

דב חנין: אני חושב שזה לא נכון לקבוע מדרגה של זעיר.

דב חנין: אני מציע לקבוע מדרגה של ייעודי לשוני.

דב חנין: יש לנו ערוצים שמשדרים ברוסית ובערבית, המצב שלהם הוא שונה.

דב חנין: הם מתחרים בשוק תקשורת מאוד מאוד חזק שמגיע מחוץ לארץ, מארצות ערביות או מרוסיה.

דב חנין: ואנחנו מעוניינים שציבור הצרכנים הישראלי של דוברי רוסית ודוברי ערבית יסתכלו דווקא בערוצים הישראלים.

דב חנין: לכן אותם הייתי פוטר מחובות השקעה בתוכן, זאת אומרת בסוגה עילית.

דב חנין: הייתי פוטר אותם מחובות השקעה בסוגה עילית.

דב חנין: אבל כל ערוץ שמשדר בשפה העברית מאפס, ישלם 12% מההכנסות.

דב חנין: זו ההצעה שלי.

דב חנין: ושאלה שאני לא יודע אם אנחנו נדון בה במסגרת החוק כרגע, עם השינוי הזה שאדוני מציע: איך מודדים את המדרוג?

דב חנין: כי היום המצב הוא שמדידת המדרוג נעשית בנפרד ליהודים וערבים.

יואב קיש: לא, גמרנו, לא מדברים על מדרוג, מדברים על הכנסות.

דב חנין: המדרוג יצא בכלל מהדיון.

יואב קיש: אין, לא מדברים על מדרוג בכלל.

דב חנין: הבנתי, גמרנו.

יואב קיש: שרן, בבקשה.

שרן השכל: לי חשוב, שאם אנחנו הופכים את זה מאחוזים לאיזשהו סכום מסוים, לא נדבר באוויר ונגיד: לתחושתי 50 זה בסדר, ו-100 לתחושתי זה יותר מדי.

שרן השכל: אנחנו מדברים פה על חברה פרטית, שבסוף צריכה להרוויח.

שרן השכל: מה העיקרון?

שרן השכל: העיקרון הוא שהם צריכים קודם כול להיות מבוססים.

שרן השכל: וכשאנחנו מסתכלים על הנתונים האלו, הרי זה חייב להגיע עם נתונים כלכליים, שמגיעים מהערוצים הייעודיים.

שרן השכל: ואנחנו לא יכולים לקבוע אף החלטה, גם אם זה 50, ולא אם זה 10 ולא אם זה 200 מיליון שקל, בלי שאנחנו מקבלים את הנתונים של ההוצאות שלהם.

שרן השכל: אני רק אתן דוגמה.

שרן השכל: כאשר אתה תפתח ערוץ טלוויזיה, אז יש לך קודם כול את ההוצאות הכי בסיסיות.

שרן השכל: זה הולך באיזשהו גרף כזה נגיד, גרף של הוצאות.

שרן השכל: אז יש לך את האולפנים, את הצלמים, את הצוות, את הכתבים, תוכניות והכול.

שרן השכל: אתה מתחיל מכאן בלי הכנסות.

שרן השכל: ולאט-לאט ככל שאתה עושה יותר, זאת אומרת ההוצאות גם גדלות באיזשהו גרף מסוים כזה.

שרן השכל: עכשיו, ההכנסות מגיעות גם מהבחינה של האיכות של הערוץ שלך.

שרן השכל: וככל שאתה עולה ככה גם ההכנסות עוברות.

שרן השכל: ההכנסות שעליהן אנחנו קובעים את ההבדל בין הזעיר לקטן, אנחנו קודם כול חייבים לוודא - - -

יואב קיש: אין יותר קטן.

יואב קיש: מהזעיר ומעלה.

שרן השכל: לא, הקטן.

יואב קיש: אין יותר קטן.

יואב קיש: זה זעיר ומעלה.

שרן השכל: אוקיי.

שרן השכל: אני עדיין חושבת שצריך להיות עוד מדרוג לפחות אחד, אבל אני אדבר על זה עוד מעט.

יואב קיש: לא, זעיר ומעלה.

יואב קיש: הנקודה הזו שאת מתארת אותה, היא צריכה להיות הנקודה.

שרן השכל: הזעיר – אנחנו חייבים לוודא שהוא בצורה משמעותית, קודם כול, בחיים לא מגיע לנקודה הזו.

שרן השכל: כי אז אנחנו נמצאים במצב למשל של ערוץ 9, הערוץ הרוסי, שהמנכ"ל נמצא פה, שנדמה לי רק השנה הגעתם לאיזשהו איזון.

שרן השכל: מה היו ההוצאות שלכם השנה כדי להגיע לאיזון?

יואב קיש: עזבי.

יואב קיש: לא צריך לשאול אותו שאלות עסקיות, אם הוא לא רוצה שלא יענה.

<יורי קגנוביץ: אני יכול לענות.

יואב קיש: רק מה שאתה רוצה.

שרן השכל: הם כרגע נמצאים רק פה.

שרן השכל: אתם נמצאים כאילו פה, בנקודת האיזון בין ההוצאות לבין ההכנסות.

שרן השכל: אם אנחנו קובעים מדרג בין זעיר לבין השאר, הוא חייב להיות באופן משמעותי יותר לכיוון ההכנסות, כדי שנדע שיש מקום לבסס ולהגיד: אתה 12% על תוכן הסוגה, ואתה צריך את ההוצאות לחדשות.

שרן השכל: אסור לנו בשום פנים ואופן לבוא עם תחושות בטן שזה נשמע לנו הגיוני כי זה סכום מאוד גדול.

יואב קיש: לא, היא מדברת על המספר בין 50 ל-100.

יואב קיש: איך האוצר הגיע למספר 50?

<שירה גרינברג: לפי הנתונים שנמצאים בידינו.

<שירה גרינברג: וכמובן שלא נגיד אותם, כי הם נתונים מסחריים ואנחנו לא נוציא אותם החוצה.

<שירה גרינברג: הנתון של 50 מיליון הוא נתון שהם יכולים להרגיש רגועים - - -

<דנה נויפלד: היום עושים בפחות, בטח.

יואב קיש: הם לא מרוויחים.

שרן השכל: "הלא" נמצא ב-10 מיליון שקל חובות, ערוץ 9 רק הגיע עכשיו לאיזון.

<שירה גרינברג: היום הם נמצאים ברמות הכנסות הרבה יותר נמוכות מהרמות הללו, ועל כן ודאי.

<שירה גרינברג: ומה שהוביל אותנו ל-50 מיליון היה שה-12% הוא איזשהו סכום מינימלי שניתן להפיק ממנו, מבחינת סוגה עילית, איזושהי הפקה שהיא כבר תהיה הפקה שאפשר יהיה - - -

יואב קיש: כן, אבל אומרת פה חברת הכנסת שרן השכל, שאתם צריכים להסתכל על הערוץ גם ברמה של שרידות.

יואב קיש: נגיד הערוץ הגיע ל-50 מיליון שקלים, הוא עם הראש אולי ככה, עם ההוצאות שלו ככה אפילו לא.

יואב קיש: עכשיו אתם אומרים לו: בבקשה, 7 מיליון שקלים תשימו - - -

שרן השכל: בדיוק.

שרן השכל: אין להם מאיפה אפילו להביא את זה.

<שירה גרינברג: לפי הנתונים שאנחנו מכירים מהערוצים הייעודיים הקיימים, ה-50 מיליון אין אתו שום בעיה.

<שירה גרינברג: אלה הנתונים שעמדו לנגד עינינו.

שרן השכל: אני מציעה שהוועדה תקבל נתונים גם מהערוצים הייעודיים.

יואב קיש: דווקא הם נראים לי מאוד מופתעים.

יואב קיש: חברים, אנחנו נצא להפסקה.

שרן השכל: בוא נבקש נתונים מהם גם, כדי שנוכל לעיין בהם בצורה עניינית.

יואב קיש: אני אבקש מהערוצים הייעודיים להתייחס גם למספר הזה של בין ה-50 ל-100.

איתן כבל: גם אני ארצה.

יואב קיש: אנחנו ממשיכים איפה שהפסקנו.

יואב קיש: חבר הכנסת איתן כבל, בבקשה.

איתן כבל: אה, אתה עוד לא באוויר.

יואב קיש: אם אתה רוצה, אני אדבר.

איתן כבל: דבר, דבר.

להגיד ככה: מה שאני בכל מקרה מבקש מהיועצת המשפטית בהכנה, בתיקון החוק, כי אנחנו כבר רואים שהוא יצטרך ניסוח מחדש, שתהיה הגדרה של זעיר עם סכום.

להגיד ככה: כפי שאמרנו, הסכום הזה ייקבע בהמשך, יכול להיות שנצביע עליו בנפרד, ונראה איזה סכום נקבל.

להגיד ככה: ומעל סכום זה, ההשקעה – אבל פה אני רק רוצה לחדד גם את העניין שלא יהיו אי הבנות.

להגיד ככה: כפי שמוגדר היום בחוק, ה-62 מיליון שקלים, ההצעה שהעלה פה משרד האוצר זה להחליף ב-12% או 14% מהמחזור.

<שירה גרינברג: אם המחזור גדל מ-50 מיליון ליותר, אז זה צריך להיות, עשינו חישובים עכשיו, 17% כדי לשמור על המצב היום, כי זה לוקח בחשבון מי נכנס ומה היקף היצירה הישראלית.

<שירה גרינברג: אז כדי לשמר את המצב הקיים היום, ברגע שמעלים את הרף, זה צריך להיות 17%, שזה מה שהיום משלמים הערוצים המסחריים הגדולים.

איתן כבל: מה שנגה התייחסה.

שרן השכל: זה חלק מהמדרג האמצעי - - -

יואב קיש: לא, אני לא רוצה להכניס מדרגים.

יואב קיש: עורכת דין נגה רובינשטיין, את רוצה להתייחס?

<נגה רובינשטיין: האמת שלא.

<נגה רובינשטיין: אנחנו ננסה לבין מה קורה כאן, להבין את המספרים, ואז - - -

יואב קיש: אז הנה, כרגע המספרים עומדים על 100 מיליון כמגבלה לזעיר – עם 17%, את אומרת?

<שירה גרינברג: כן.

יואב קיש: 17%.

יואב קיש: זה כרגע המספרים.

יואב קיש: וככל שמורידים את ה-100 מיליון - - -

<נגה רובינשטיין: ואם השוק נניח מתכווץ זה עדיין נותר על 100 מיליון?

<נגה רובינשטיין: אני אגיד לך למה אני שואלת.

<נגה רובינשטיין: כי השאלה מה הקריטריון כאן ללמה אתה מחיל על מישהו חובה.

<נגה רובינשטיין: האם העוצמה הכלכלית שלו?

<נגה רובינשטיין: ואז העוצמה לא תמיד נגזרת מההכנסות, כי החברות שיושבות לידי יש להן יותר הכנסות אבל גם הרבה הרבה יותר הוצאות מכוח הרגולציה.

<נגה רובינשטיין: או שאם אתה אומר - - -

יואב קיש: למי את מתכוונת, לחברות שיושבות לידך?

<נגה רובינשטיין: "רשת", "קשת" ו-10.

<נגה רובינשטיין: עכשיו, אם הקריטריון שמנחה אותך בקביעה של הדבר הזה זה נתח השוק בשוק הטלוויזיה אז זה משהו אחר, ואז לא צריך ללכת למספר.

<נגה רובינשטיין: עכשיו, 100 מיליון - - -

יואב קיש: לא, אז את צודקת.

יואב קיש: הקריטריון שקובע זה נתח השוק משוק הטלוויזיה המסחרית, לצורך העניין, שהיה 10% כשדיברנו עליו.

יואב קיש: אבל כדי לפשט ולא לייצר מצב שכל אחד מהשחקנים חייב לבוא ולדווח, אז אמרנו נלך על מספר.

<טלי גונן: נגה, נדבר על ה-17% מתוך 60%, שהמשמעות של זה זה 10% היום גם.

<נגה רובינשטיין: כן.

<טלי גונן: גם את זה צריך להגיד לפרוטוקול, מה הקריטריון בחקיקה.

<נגה רובינשטיין: לא, הקריטריון היום בחקיקה הוא גם קריטריון של אחוזים – 17% מתוך 60% – אלה ההוצאות להפקות מקור.

יואב קיש: 17 מתוך מה?

<טלי גונן: לא, 60% מסך ההכנסות זה הפקות מקור, 17% זה לסוגה עילית.

יואב קיש: לא מתוך ה-60%?

<קריאה: הפקות מקומיות.

יואב קיש: כשה-60% הופך להיות 100%?

<טלי גונן: בדיוק.

יואב קיש: זאת אומרת, מהשוק זה 17 של 60, זה בערך 10%.

יואב קיש: זאת אומרת 10% מההכנסות בגדול.

<טלי גונן: נכון.

<טלי גונן: זה ככה היום בחוק.

יואב קיש: אז איך הגעתם ל - -

<ניר שויקי: יש גם מינימום של 60 מיליון שקל.

<טלי גונן: חוץ מזה יש הגדרה, זה או או.

<טלי גונן: ה-62% - - -

<ניר שויקי: לא יפחת, לא יפחת.

יואב קיש: אבל בעצם אנחנו ב-10%, עם מינימום – אם אנחנו רוצים את אותו מספר, שזה נגיד ההכנסות.

יואב קיש: אז זה 17% של 60%, שזה בערך 10%.

יואב קיש: זה 10% מההכנסות והמינימום שיש.

<נגה רובינשטיין: עכשיו רגע, אני רוצה להתייחס לסיפור של ה-100 מיליון, למספר עצמו.

יואב קיש: דווקא היה דיון מעניין קודם שלא מיצינו אותו באחוזים, אבל בסדר.

<נגה רובינשטיין: לא, בסדר, זאת נקודה אחת.

<נגה רובינשטיין: אבל יש שתי נקודות נוספות שאני רוצה להביא אותן בחשבון.

<נגה רובינשטיין: קודם כול, אם שוק הטלוויזיה מתכווץ, וזה לא משהו - - -

יואב קיש: אז המספר צריך אולי לרדת.

<נגה רובינשטיין: המספר צריך להתאים את עצמו.

יואב קיש: ואם הוא גדל?

<נגה רובינשטיין: אם הוא גדל, יכול להיות שהמספר גם צריך להתאים את עצמו.

יואב קיש: אז את מעדיפה את ה-10% מהשוק לצורך העניין?

<נגה רובינשטיין: אני לא יודעת, אני חושבת שצריך להיות איזשהו צפי, אבל לא יכול להיות שתותירו את זה בלי מגן למעלה ולמטה.

<נגה רובינשטיין: גם אם הייתי צריכה להמר לא הייתי מהמרת שיגדל.

<נגה רובינשטיין: אבל לא יכול להיות שהוא יתכווץ ל-800 וזה יהיה 100 מיליון.

<נגה רובינשטיין: וגם בעיניי לא יכולה להיות סיטואציה שבה יש שלושה או ארבעה קטנים שהם ב-100 מיליון, הלך 400 מיליון מהשוק, הם לא להפקות, לא חדשות, שום דבר, וכל הנטל של היצירה המקורית והחדשות נותרים על הערוצים המסחריים.

<נגה רובינשטיין: אז גם כאן, אם יש כאן יותר מגורם אחד, שהוא זעיר אבל הוא לא ב-100 מיליון, הגענו לסיטואציה שהיא מאוד קשה מבחינת ההפקות.

יואב קיש: כן, אבל את יודעת שאת מחדדת לי את הבעיה של המדרגות?

יואב קיש: כי את בעצם מתארת כאילו שלא יהיה אינטרס לזעיר לצאת מהמדרגה ולפרוץ כי הוא - - -

שרן השכל: ברור.

יואב קיש: זה לא ברור.

יואב קיש: כי אני חושב שכל ערוץ, יש לו בסוף אינטרס להיות כמה שיותר גדול בעניין הזה.

<קריאה: לא.

יואב קיש: כן.

שרן השכל: יואב, אני רוצה שנייה תגובה.

יואב קיש: כן, שרן.

שרן השכל: קודם איתן כי הוא ביקש לפני - - -

יואב קיש: איתן, בבקשה.

איתן כבל: ברשותך, אני רוצה לומר כמה דברים בעניין הזה.

איתן כבל: תראו, אני בזמנו לגבי ה-100 מיליון, אני רוצה שנחשוב על זה קצת יותר, כי בכל זאת מדובר ב-100 מיליון.

איתן כבל: אני מדבר במנותק מההקשר בכלל של הערוצים המסחריים הגדולים.

איתן כבל: אני גם לא אוהב תמיד שאנחנו עושים את החיבור הכאילו אוטומטי הזה בין ערוצים ייעודיים או ערוצים קטנים, וכל הזמן צריכים ללכת ולהדביק את זה מיד גם לערוצים המסחריים הפועלים היום.

איתן כבל: אבל 100 מיליון שקל זה הרבה כסף.

איתן כבל: 100 מיליון שקל לגלגל בסוף זה המון כסף.

איתן כבל: אני לא מכיר הרבה גופים בישראל בכלל שיודעים לגלגל 100 מיליון שקל.

בא ואומר: אני אגיד לך משהו.

בא ואומר: הרי מה העניין?

בא ואומר: אין כאילו רגולציה, אז איך תבדוק אותם?

בא ואומר: אז מה, כל אחד קם בבוקר ועושה לעצמו איזה תוכנית שהוא רוצה ומסתדר לו – יותר זול לו, פחות זול לו? אני חושב שכן צריך לקבוע איזושהי לא יודע להגיד.

בא ואומר: אתה יודע, אולי לא במדרג שבו אנחנו קבענו, אבל כן, אני אומר את זה גם לך, שרן, שצריך.

בא ואומר: הרי בסוף זה גם עניין מקצועי.

יואב קיש: לא, אבל אני גם לא רוצה רגולציה עליהם, עזוב את הכסף.

יואב קיש: אני לא רוצה שהם יצטרכו לבוא להציג: עשינו ככה, עשינו ככה.

איתן כבל: בסדר.

איתן כבל: אבל אתה צריך כן להגדיר, אם אתה שואל אותי, את העניין הזה, כי זה לא רק שאלה כספית – שם בנגה - -

יואב קיש: עורכת דין רובינשטיין.

איתן כבל: - - זו לא רק שאלה כספית.

איתן כבל: יש כאן שאלה כספית, נכון, אבל יש כאן גם שאלה – אתה יודע, תמיד אפשר לא להתנהל כמו שצריך, ותמיד לבוא ולהגיד: אנחנו בבעיה, ולחיות בתוך הבועה הזאת.

איתן כבל: אני חושב, ואני אומר את זה כמי שבאמת יוצא מגדרו כדי לסייע לכם, אבל אני חושב שכן צריך שתיכנסו למסגרת של הפקות מקור – לא יודע להגיד: אחוז, שניים, שלושה, אבל כן צריך לעשות את זה.

יואב קיש: כן, שרן השכל, בבקשה.

שרן השכל: אוקיי.

שרן השכל: דיברנו בעצם על ההוצאות ועל ההכנסות.

שרן השכל: ואם אנחנו מסתכלים כרגע היום על ההכנסות, ואני חושבת שצריך, שאולי יביאו גם את הנתונים הכלכליים, אבל כרגע ההשקעה של 25 מיליון או 40 מיליון או 10 מיליון של הערוצים, והם עדיין אפילו לא מאוזנים, הם בהפסדים.

שרן השכל: לכן, הערכה שאולי, הערכה גסה, אני לא עברתי על הנתונים ולא כלום, של נניח 75 מיליון ל-break-even, כי זה לא רק הכנסות מהפרסומות, זה גם ההוצאות על האולפנים, על הצלמים.

איתן כבל: אני רוצה לענות לך.

איתן כבל: את יודעת מה הם יגידו לך?

איתן כבל: הם לא מאוזנים כבר אלפי שנים.

שרן השכל: נו, בסדר.

<מיכל רפאלי כדורי: זה גם נהיה מנגנון אצלנו – 8% בניכוי הוצאות.

שרן השכל: רגע, תנו לי בבקשה לסיים את דבריי.

שרן השכל: לכן, קודם כול, כאשר אנחנו מדברים על 100 מיליון שקל, אני חושבת שזה נותן לנו את הטווח נגיד מה-75 לפה כדי לבסס אותם.

שרן השכל: אבל אם אין לנו את המדרגה האמצעית הזו, זאת אומרת מנגיד לזעיר, לקטן, למסחרי - -

יואב קיש: אין, אין.

שרן השכל: רגע.

שרן השכל: - - אל תשכח שב-100 מיליון שקל האלו שאתה מדבר עליהם, אז אתה משתית עליהם כבר הוצאות של המסחריים הגדולים.

שרן השכל: וההוצאות האלו הם ערבויות של איזה 70 מיליון שקל, חדשות ב-65 מיליון שקל.

יואב קיש: לא, מה פתאום ערבויות ב-70 מיליון שקל?

שרן השכל: כן.

שרן השכל: יש להם ערבויות.

יואב קיש: לא יהיה, לא יהיה.

שרן השכל: אבל זה מה שיש - - -

<ניר שויקי: קודם כול, אין 70 מיליון שקל ערבויות ברשות השנייה בכל מקרה.

שרן השכל: רגע, שנייה.

שרן השכל: אנחנו מדברים על הוצאות של ערוצים מסחריים.

שרן השכל: יואב, אתה אומר שברגע שהם עוברים את ה-100 מיליון שקל, הם הופכים להיות ככל הערוצים המסחריים.

שרן השכל: זאת אומרת שאתה משתית עליהם את כל ההוצאות של חוק הרשות השנייה - -

יואב קיש: כן, זה נכון.

שרן השכל: - - שכוללים בתוכם 70 מיליון שקל ערבויות.

יואב קיש: זה לא מספר שאני מכיר.

<ניר שויקי: אין דבר כזה.

יואב קיש: מה המספר של הערבויות?

שרן השכל: סליחה, כמה ערבויות יש ל"רשת" ו"קשת"?

<ניר שויקי: יש 10 מיליון שקל ערבויות בנקאיות.

<אילאיל לבנת: ל"רשת" 44 מיליון שקל סך הכול.

שרן השכל: ול"קשת"?

שרן השכל: כמה ערבויות יש להם כרגע אצלם?

<ניר שויקי: זה לא ערבויות, חלק כתבי התחייבות, אז בוא רק נדייק.

<אילאיל לבנת: סליחה, כתבי ערבות כמוהם כערבויות מבחינת הבנקים, וזה כואב לנו מאוד.

<ניר שויקי: אגב, מבחינת הבנקים לא, ואנחנו יודעים שזה כואב.

יואב קיש: 10, 10, זה המספר.

שרן השכל: לא, לא, לא.

שרן השכל: זה כסף שהוא לא כסף נזיל אצלם.

שרן השכל: והערוצים האלו יצטרכו לעמוד בערבות - - -

<קריאה: הערוצים האלה יצטרכו ללכת הביתה.

יואב קיש: מה שאת אומרת, שמי שיוצא מהמדרגה, וזה לאוצר - - -

שרן השכל: בדיוק.

שרן השכל: אתה מחסל אותו עם 100 מיליון, עם המדרגת אמצע.

יואב קיש: רגע, שירה, אני רוצה שתביני, וזו הערה נכונה, אתם הסתכלתם כל הזמן על מהמדרגה ולמטה.

יואב קיש: צריך להבין שגם ברגע שהם מפסיקים להיות ערוץ קטן, זעיר, לא משנה איך נקרא לו, אז כל המחויבויות של הרשות השנייה חלות עליו.

יואב קיש: אז אם נתנו לו הקלה בערבויות – זה לא 40, לא משנה.

יואב קיש: החדשות, אם הוא עשה, הוא פתאום - - -

שרן השכל: חדשות – 65 מיליון שקל, מתוך 100 מיליון שקל?

שרן השכל: עוד 10 מיליון שקל לרישיון.

שרן השכל: זה לא נגמר שם.

שרן השכל: 60 מיליון שקל הפקות מקור.

יואב קיש: בקיצור, יש פה לא מעט דברים שמעלים את המספר הזה.

יואב קיש: יכול להיות ש-50 זה מספר שממנו אולי הוא צריך להתחיל לתת אחוזים מהמחזור.

שרן השכל: זה אפילו לא break-even.

יואב קיש: אבל עדיין הוא רחוק משמעותית מלעמוד בחוק הרשות השנייה.

<שירה גרינברג: רק בתשובה לשאלתך, זו סמכות של הרשות השנייה, ואנחנו מניחים שהסמכות הזאת תהיה מידתית.

<שירה גרינברג: כלומר, כך זה מתנהל בכלל ברגולציות, שכשיש שחקנים קטנים אז מסתכלים עליהם באופן שונה משחקנים שהם שחקנים גדולים.

<שירה גרינברג: ולכן גם הסוגיה הזו היא כמובן מידתית.

יואב קיש: למה?

יואב קיש: אבל זה לא מופיע.

<שירה גרינברג: לא, זו סמכות של הרשות השנייה, לקבוע את זה.

יואב קיש: את מה לקבוע?

שרן השכל: אז אני מציעה אולי שנוריד את הרף לכולם.

<ניר שויקי: אני מסכים לחלוטין עם מה שנאמר כאן, אנחנו לא היינו קובעים גובה ערבויות בנקאיות מערוץ גדול, כפי שאנחנו קובעים מערוץ זעיר.

<ניר שויקי: זו סמכות של המועצה, והיא הייתה מקבלת את החלטותיה בשים לב לגובה ההכנסות וגובה המחויבויות.

יואב קיש: הבנתי.

יואב קיש: נא לסיים, שרן.

שרן השכל: קודם כול, אם אנחנו לא קובעים את מדרגת האמצע הזו, אני לא מאמינה שיהיו בכלל הרבה ערוצים שמגיעים מהזעירים, גם חדשים שאמורים להגיע לשוק, יוכלו לתת את הקפיצה הזו.

יואב קיש: על זה דיברנו.

יואב קיש: אמרנו שנדבר בהמשך.

שרן השכל: זו שאלה.

שרן השכל: אבל כרגע עדיין לא.

יואב קיש: לא, היא אמרה שכן, שרן, את לא הקשבת לה.

שרן השכל: שנייה.

שרן השכל: 10 מיליון שקל דמי - - -

יואב קיש: אבל לא, לגבי החדשות, הכסף, אני אגיד לך בצורה הכי ברורה.

שרן השכל: והרישיון, וההתחייבויות על הפקות מקור והכול.

יואב קיש: רגע, אני אגיד לך מה הם אמרו.

יואב קיש: אני לא רציתי לדבר על החדשות, אבל שאלת.

יואב קיש: הם אמרו שמי שיש לו 200 מיליון שקלים ומעלה, יהיה מחויב למחויבות הכספית.

שרן השכל: שזה 65 מיליון שקל.

יואב קיש: כן.

יואב קיש: מי שיש לו 200 ומטה לא יהיה מחויב.

<נחשון אקסלרד: לא, הם דיברו אבל גם על הקמת חברת חדשות, גם אם אתה למטה.

יואב קיש: זה משהו אחר.

יואב קיש: אני מדבר ברמת הכסף.

<נחשון אקסלרד: חברת חדשות זה המון כסף.

שרן השכל: כשאנחנו מדברים ככה על נתונים זה סופר בעייתי.

שרן השכל: אנחנו לא יכולים לקבוע אם הם יוכלו לנשום כלכלית עם הדבר הזה או לא.

שרן השכל: יכול להיות שבגלל שאנחנו מטילים עליהם את החובות האלו הם למעשה יקרסו, כמו שקרה עם ערוץ 10.

שרן השכל: למה הם קרסו?

שרן השכל: בגלל כל הנטל הרגולטורי הזה, כל החובות שאנחנו בעצם שמנו עליהם.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: אני רוצה להתקדם בדיון.

יואב קיש: מי עוד רצה להתייחס?

יואב קיש: כן, זיו, בבקשה.

<זיו מאור: אני רק רוצה להשיב לחששות של חברת השכל, אני חושב שהן לא מוצדקות.

<זיו מאור: צריך להבין שההצעה שהאוצר הניח עכשיו לפני ההפסקה היא דוקרת היבט מאוד מאוד צר ומסוים מכל התחום הרגולטורי שאנחנו עוסקים בו, היא לא עוסקת בשאלת הערבויות.

<זיו מאור: לעומת זאת, המודל שעבר בקריאה ראשונה, המודל של המדרגות, מטפל בכל ההיבט הרגולטורי.

<זיו מאור: ולכן אין טעם להשוות.

<זיו מאור: אם אנחנו מחליטים, ואני חושב שההצעה של האוצר בנושא הזה היא הצעה טובה, לאמץ אותה, נצטרך לעשות התאמות מאותו סוג שנעשו בנוסח שעלה לקריאה ראשונה.

<זיו מאור: בסופו של דבר הערבויות שאנחנו מאוד דואגים מהן הן פונקציה של המחויבויות.

<זיו מאור: אלו הן ערבויות להבטחת עמידה במחויבויות התוכן.

שרן השכל: אני לא מאמינה אבל שניתן בלי איזשהו עוד מדרגה אמצעית בין לבין.

יואב קיש: לא צריך, לא צריך.

שרן השכל: איך אפשר?

<זיו מאור: לא, אבל המחויבויות האלה, בדיוק כמו חובות התוכן, יחולו באופן הדרגתי.

<זיו מאור: ולכן אין צורך במדרגה נוספת.

<זיו מאור: הסכנה שבהטלת מדרגה נוספת היא בהטלת תסבוכות רגולטוריות נוספות, הרחבת שיקול הדעת של הרגולטור מחוץ לשליטה של הכנסת, וזה מצב שרצוי לא להגיע אליו להבנתי.

יואב קיש: נכון.

יואב קיש: תודה.

<רעיה עדני: אם יורשה לי, הערבויות שאת מדברת עליהן ודנה עליהן הן ערבויות למחויבויות בתוכן.

<רעיה עדני: Once לא חלות מחויבויות תוכן, אז אין עילה להטיל את הערבויות האלה.

שרן השכל: אבל ברגע שהם עוברים את ה-100 מיליון שקל, אז קיימים כל חובות התוכן האלו.

<רעיה עדני: זה מידתי לחובות התוכן.

<רעיה עדני: מאחר שהן חוזיות, אז מעל 100 מיליון חובות התוכן הן משמעותית יותר קטנות מאשר חובות התוכן שחלות היום על "רשת".

<רעיה עדני: ולכן הערבויות - - -

יואב קיש: בקיצור, דווקא המנגנון הזה מאזן.

שרן השכל: כן, אבל יש גם רישיון, יש מיליון ואחד הוצאות שיש עליהם, שעם עסק של 100 מיליון שקל אף אחד לא יצליח לעמוד בזה.

יואב קיש: אני רוצה להתכנס רגע.

יואב קיש: איתן, אני הייתי רוצה כן אולי לנסות לייצר אולי איזשהו בסיס גם לדיון, ואולי גם בסוף נחליט לדבר עליו, אז עוד פעם, אבל אני מבין שזה נע בין 50 ל-100 מיליון.

יואב קיש: אני אומר לכם כבר: 50 זה יותר מדי נמוך.

יואב קיש: לגבי ה-100 מיליון, בדעתי האישית אני חושב שזה המספר הנכון.

יואב קיש: העלתה עורכת דין רובינשטיין את הנושא אם יהיו כמה שחקנים, וזה משפיע על כל שוק היצירה, ונתנה נימוקים אולי להקטין את זה.

יואב קיש: אני מנסה לחשוב אם אנחנו יכולים להתכנס לאיזה מספר שאנחנו יכולים כולנו לקבוע אותו.

יואב קיש: ואולי סביב זה אחר כך נעשה עוד דיון בהמשך, אבל לפחות זה ייצב לנו, כי יש לו השפעות אחר כך, גם שמענו, לגובה החוזים וכיוצא בזה.

יואב קיש: אז אני חושב שלאור הערת האוצר, אני הייתי מציע שנלך עם סכום של 80 מיליון שקל, שזה סכום שאף אחד לא יצא בו מרוצה.

שרן השכל: זה בעייתי.

יואב קיש: אני יודע, איתן יגיד לי שזה בעייתי מהצד השני.

שרן השכל: לא, כי ה-75 זה ה-break-even.

שרן השכל: אתה לא משאיר להם פה הרבה מרחב.

יואב קיש: בסדר.

יואב קיש: אז אני חושב שזה כהצעת פשרה.

יואב קיש: ואני מבקש ככה: כיוון שאנחנו נעשה על המספר הזה עוד דיון, אנחנו לא נצביע עליו עכשיו.

יואב קיש: אבל אני רוצה כבר להגיד שהוא משקף פשרה לדעתי משני הצדדים.

יואב קיש: ואני רוצה שזה יהיה המספר שממנו והלאה נתחיל להתייחס למדרגות האחוזים שאנחנו בונים מפה והלאה.

יואב קיש: זה בעיקר לאוצר אני אומר, כי הם אלה שצריכים לקבוע לנו אחר כך מה אחוז הסוגה עילית שישקף את ההשקעה הנוכחית בסוגה עילית בשוק הנוכחי.

יואב קיש: אז זה לגבי העניין זה.

<רעיה עדני: בשביל לא לשנות את המצב הקיים היום, מבחינת השוק ומבחינת מחויבויות התוכן שחלות על הערוצים הגדולים, 17% זה המספר שלא משנה את מחויבויות התוכן הקיימות היום, את סך מחויבויות התוכן.

יואב קיש: קשה לי להבין איך זה קרה.

יואב קיש: בבקשה, עורכת דין - - -

<נגה רובינשטיין: אז במקום מ-60% יהיה לנו עכשיו - - -

<רעיה עדני: שנייה, אני אסביר.

יואב קיש: עורכת דין נגה רובינשטיין, מיד אתן לך להגיב.

<רעיה עדני: אולי שנייה אני אגיד רק איך החישוב של המספר.

יואב קיש: בבקשה, תסבירי את החישוב.

יואב קיש: כי התחלתם מ-12.

<רעיה עדני: נכון, נכון, אני אסביר.

<רעיה עדני: סך מחויבויות התוכן לסוגה עילית הם 62 מיליון שקל לערוץ.

<רעיה עדני: יש שלושה ערוצים, זה 186 מיליון שקלים.

<רעיה עדני: 186 מיליון שקלים מתוך שוק פרסום של 1.1 זה 17% – למעשה 16.9%.

<רעיה עדני: זה החישוב, זה המספר.

יואב קיש: כן, אבל אתם לא מסתכלים עכשיו, שאם השוק גדל, אז המספרים האלה יגדלו.

<רעיה עדני: זה נכון אבל - - -

יואב קיש: לא, אבל נכון למצב היום, אם השוק גדל זה לא גדל.

<רעיה עדני: השוק גם יכול לקטון.

יואב קיש: זה נשמע לי מאוד מאוד גבוה, 17%, אני חייב להגיד.

יואב קיש: אני רואה שהכבלים והלוויין משלמים, אומנם זה מודל אחר, אבל הם שמה ב-8%.

יואב קיש: אז איך זה מסתדר?

יואב קיש: רגע, אני שואל את האוצר.

<רעיה עדני: עוד פעם, סליחה.

יואב קיש: הכבלים ולוויין הם 8%, והתחלתם - - -

<רעיה עדני: זה שוק אחר.

יואב קיש: שוק אחר, אבל בסדר, איזשהו Benchmark.

<רעיה עדני: זה מודל אחר.

יואב קיש: מודל אחר, אוקיי, אז אולי זה לא - - -

<רעיה עדני: ה-8% הוא גם על הפקות מקומיות ולא על סוגה עילית, ואלה סכומים אחרים לחלוטין.

יואב קיש: אוקיי, אז זו לא השוואה טובה.

יואב קיש: בסדר, עכשיו יש לי שאלה, אז איך התחלנו ב-12 וגמרנו ב-17?

יואב קיש: וזה בלי שהיוצרים פה להילחם על המספרים שלהם.

<נגה רובינשטיין: שלא נשכח את התאגיד.

<נגה רובינשטיין: איפה המספרים של התאגיד - - -

<אתי בנדלר: היוצרים לדעתי יילחמו גם על הפקות פנויות יותר מהפקות המקור.

<רעיה עדני: קודם כול, מתקנים אותי פה, והוא צודק, שחוק התקשורת קובע בין 8%–12%, ולא 8.

<רעיה עדני: 8 זה פועל יוצא, אבל החוק מדבר על 8%–12%.

<רעיה עדני: אבל זה גם, שוב, הפקות מקומיות בעיניי פחות קשור.

<רעיה עדני: מה שקרה זה שב-2008 סכום החלות בלי ההצמדות הוא 50 מיליון ש"ח.

<רעיה עדני: 12% מייצג 50 מיליון ש"ח בלי ההצמדות.

יואב קיש: אז מ-2008 זה עלה ב-60%?

<ניר שויקי: זה לא מ-2008, זה מלפני, 2003.

<נגה רובינשטיין: היום הסכום הוא גבוה יותר.

<נגה רובינשטיין: אבל אם אנחנו מדברים על העוגה בכללותה, ומזה זה נגזר, אז בואו תביאו בחשבון את ההוצאות של התאגיד.

<נגה רובינשטיין: זאת אומרת, זה לא צריך לבוא לידי ביטוי רק מהערוצים המסחריים אלא גם מהתאגיד.

<זיו מאור: וזה לא רק זה, יש עוד שני אלמנטים שצריכים לקחת בחשבון: זה הפיצול של ערוץ 2, שמגדיל ב-50% את הביקוש לתוכן בטלוויזיה המסחרית; והעובדה שיוצרים יכולים להתפרנס יפה מאוד - - -

יואב קיש: כיוון שהיוצרים גם לא נמצאים פה, את הדיון על המספר הזה אנחנו נעשה בישיבה הבאה.

יואב קיש: אבל אנחנו נתחיל מ-12, כמו שהצעתם.

יואב קיש: זה יהיה המספר הראשון, ואנחנו נמשיך מפה, הוא רק יעלה.

איתן כבל: מה שהיושב-ראש מנסה לומר, אם אני יכול לפרשן אותך בחייך, שאתם הבנתם, תבואו גם עם הצעות שאנחנו יכולים לחיות איתם.

איתן כבל: זאת אומרת, עברנו את השלב שכל אחד הגיע לקצה המגדל.

איתן כבל: עכשיו תבואו להצעות שאפשר איך אומרים - - -

<נגה רובינשטיין: איתן, אנחנו מבחינתנו במרתף כרגע.

איתן כבל: המרתף או קצה הגג זה אותו מקום.

<אתי בנדלר: זה קומה אחת.

יואב קיש: אני חייב להגיד, שהמספרים שאני הרגשתי איתם, שהטווח צריך להיות בין 10% ל-15%.

יואב קיש: זה מה שאני חשבתי.

יואב קיש: אז המספר 12 עונה לי לעניין הזה.

יואב קיש: אנחנו נשמע את כל הצדדים בדיון הבא.

יואב קיש: ואנחנו נמשיך.

יואב קיש: ואני רוצה רק לבקש, שאת הנוסח ישנו לפי מה שאמרתי, שלא יהיה – יש לנו עד 80 מיליון שקלים פטור, כמו שהגדרנו בדיוק את - - -

<אתי בנדלר: אני עדיין לא מכינה נוסח, אדוני.

<אתי בנדלר: אני לא מכינה מישיבה לישיבה נוסח.

יואב קיש: בסדר, אז אני אומר.

יואב קיש: לא אמרתי לך לישיבה הבאה.

יואב קיש: אני רק אומר שזה השינוי.

יואב קיש: ואם קודם יש לי פה את הנוסח, הוא מדבר על בינוני, קטן, אז אנחנו עוברים לשינוי של הגדרות - - -

שרן השכל: אני אשמח גם אם לדיון הבא אול הערוצים, גם המסחריים וגם הערוצים הייעודיים, יבואו גם כמה מספרים מוכנים מראש, גם מבחינת ההכנסות-הוצאות וגם מבחינת התוכן שהיום משקיעים, וכמה זה נמצא באחוזים אצלכם.

שרן השכל: אני אשמח לראות את זה.

יואב קיש: רק תשימי לב שזה סודות מקצועיים, ולא חייבים להגיד פה שום דבר.

שרן השכל: הם לא חייבים, אבל אני חושבת שזה יעזור.

יואב קיש: אוקיי, יש לנו רישיון זעיר, רישיון זעיר ייעודי, רישיון קטן, רישיון בינוני ורישיון גדול.

יואב קיש: כל ההגדרות האלה – יישאר לנו רישיון בעצם זעיר שזה יהיה 80 מיליון שקלים ומטה.

שרן השכל: אז אתה מוריד את ההגדרה של - - -

איתן כבל: אפשר עוד לשוחח על זה.

יואב קיש: אפשר עוד לשוחח.

יואב קיש: זה יכול לזוז לשני הכיוונים.

איתן כבל: נכון, בסדר.

יואב קיש: ובהמשך חובת סוגה עילית.

יואב קיש: האם אני צודק שההגדרה לחובת סוגה עילית – חובת ההוצאה לשם הפקת סוגה עילית לפי סעיף 5 לתוספת השנייה – זה המספר שאנחנו מדברים עליו כ-12% כרגע?

<אתי בנדלר: לדעתי כן.

יואב קיש: כן?

יואב קיש: עורכת הדין נגה רובינשטיין, האם לתפיסתך, הסעיף שאנחנו מדברים עליו כרגע כ-12% הוא חובת סוגה עילית, חובת ההוצאה לשם הפקת סוגה עילית לפי סעיף 5 לתוספת השנייה?

<נגה רובינשטיין: תראה, בעצם כשמדובר על ה-12% זה התוצר של החלטת הממשלה, נכון?

יואב קיש: לא, עזבי את החלטת הממשלה.

יואב קיש: זה יחליף לך בחוק את ה-62 מיליון.

יואב קיש: ואני שואל אם ה-62 מיליון שקלים בחוק זה סעיף 5 - - -

<נגה רובינשטיין: התשובה היא חיובית.

יואב קיש: התשובה היא כן.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: אז זה השינוי שהחלטנו עליו.

יואב קיש: לגבי המספרים, אמרתי: אנחנו נשאיר את שניהם פתוחים לדיון הבא, אבל זה השינוי העקרוני.

יואב קיש: כן, בבקשה.

<נחשון אקסלרד: אני רק מבקש לקחת בחשבון גם את ההערה, שלדעתי הייתה מאוד חשובה של חבר הכנסת דב חנין, שדיבר על ההבחנה בכל זאת בין ערוצים מסחריים דוברי עברית לבין הערוץ דובר הרוסית והערוץ דובר הערבית לצרכי סוגה עילית.

יואב קיש: אוקיי.

יואב קיש: אני יכול להגיד לך, שאני משתדל כמה שאני יכול לבטל את המסלול של זעיר ייעודי, אלא לתת לאותם ארבעה ערוצים שעוברים הוראת שעה בתוך הזעיר, מסחרי זעיר, שיקבלו הוראת שעה.

יואב קיש: למה?

יואב קיש: אני אסביר לכם רגע מאיפה זה בא.

יואב קיש: וזה, חברת הכנסת שרן השכל, חשוב לי שתקשיבי ותביני למה אני רוצה לבטל את זה.

יואב קיש: לנו יש לעשות עבודה מאוד משמעותית על ביטול מגבלות רגולטוריות ברשות השנייה לטובת הערוץ הזעיר.

יואב קיש: עכשיו, אני עושה את זה לזעיר ייעודי.

יואב קיש: אני רוצה לעשות את זה כבר לזעיר, כדי שזאת תהיה הפלטפורמה הפתוחה לכולם.

יואב קיש: ולזעיר ייעודי, אם יש כמה דברים נוספים שאנחנו נחליט לפטור אותם, נגדיר הוראת שעה לאותם ארבעה ערוצים שעוברים להיות זעיר, יהיו להם את המגבלות האלה.

יואב קיש: ולא להתכנס למצב שעכשיו אני צריך גם עליהם להחיל סימן נפרד ובדיקת רגולציה של אם שומרים על הייעוד שלהם, לא שומרים על הייעוד שלהם, כל הדברים האלה.

שרן השכל: אני מסכימה אתך פה במאה אחוז, אבל אני חושב שבין הקטן לבינוני, אותם צריך לאחד ביחד, ולא לוותר עליהם ככה.

יואב קיש: אני מקל עליהם, אני הולך לקולא.

שרן השכל: אני חושבת שזו עוד מדרגה שכן צריך.

יואב קיש: טוב, זו שאלה נפרדת.

<נחשון אקסלרד: לא, אבל מה שאתה אומר זה מאוד נכון.

<נחשון אקסלרד: זה ערוצי שפות.

יואב קיש: לגבי ההערה שלך, משם זה בא, כי לגבי ההערה של חבר הכנסת דב חנין, אני רוצה לפשט, אני לא רוצה להתחיל לייצר עוד ועוד קטגוריות שלא יישארו.

יואב קיש: בהסתכלות שלי עוד – לא יודע, אמרנו: חמש שנים, שבע שנים, לא משנה – אין יותר זעיר ייעודי, יש רק זעיר עם הקלת רגולציה משמעותית.

יואב קיש: אנחנו גם נצליח לעשות הקלת רגולציה - - -

<נחשון אקסלרד: אבל שפה זה קל, זה לא ייעוד.

יואב קיש: לא, זה לא קל, תמיד יהיה – טוב, לפני שאנחנו ממשיכים הלאה, יורי, ראיתי שאתה רשום.

<יורי קגנוביץ: כן, אני רק רוצה להוסיף, בהמשך למה שהחברים דיברו עכשיו לגבי העניין של שפה.

<יורי קגנוביץ: כמו שחבר הכנסת כבל אמר שזה דיון שמיכתי, אז אני אמשוך את השמיכה רגע לכיוון ערוץ 9, ואני אגיד דבר נורא פשוט.

<יורי קגנוביץ: האוכלוסייה דוברת רוסית במדינת ישראל נמצאת בירידה דמוגרפית תמידית.

<יורי קגנוביץ: זה לא משהו שילך ויגדל, זה משהו שהולך וקטן, גם מבחינת ההכנסות שלנו, גם מבחינת כמות הצופים שנמצאים אצלנו.

<יורי קגנוביץ: שורה תחתונה, יש נכון להיום כ-800–850 אלף איש, שאני יום יום נאלץ להביא אותם למסך.

<יורי קגנוביץ: ואני מתחרה עם לפחות, וזה חשוב שאדוני היושב-ראש תשמע, לפחות עשרה ערוצים מרוסיה, עם תעמולה תמידית, תעמולה שהיא לא תמיד בריאה למדינת ישראל: תעמולה פרו ערבית, פרו סורית, פרו איראנית ואנטי ארצות-הברית, וזה מתרחש כל יום ויום.

<יורי קגנוביץ: כנגד זה יש את ערוץ 9, ערוץ ישראלי, ערוץ ציוני, שכבר 15 שנה משדר חדשות, אין לו חובות רגולטוריים.

<יורי קגנוביץ: אנחנו עושים סוגה עילית מעבר למה שאנחנו מחויבים לעשות.

<יורי קגנוביץ: ואני שוב פעם חוזר ואומר לפרוטוקול: כשאתה אומר שאתה מוריד את עניין הזעיר הייעודי, אבל אני כן רוצה בבקשה שתשמרו לנו את החובות הרגולטוריים שהטלנו עלינו.

<יורי קגנוביץ: ואנחנו כבר נמצאים במצב שהוא לא קל.

<יורי קגנוביץ: אנחנו קרובים מאוד לאיזון, אבל אני לא אפרט למה אנחנו קרובים לאיזון, כי שורה תחתונה, הצופה לא נפגע מזה.

<יורי קגנוביץ: כמו שאמרתי, ואמרתי את זה בשיחה בארבע עיניים עם חברת כנסת השכל, כשיש לי ניקיון פעמיים בשבוע ולא כל יום, הצופה לא יודע מזה.

<יורי קגנוביץ: הצופה רואה חדשות נפלאות ותוכניות נפלאות וסוגה עילית ודוקומנטרי, ואנחנו עושים את זה באמת ביושר ועם באמת אהבה אין-סופית למדינת ישראל.

<יורי קגנוביץ: וחשוב להבין, ש-5%–6% – איזה 5, 4.5%–5% נתח מסחרי, שערוץ 9 נכון להיום נמצא בו, הוא לא יגדל, הוא רק יקטן.

<יורי קגנוביץ: זאת אומרת, אין לי גם אופק.

<יורי קגנוביץ: זה מה שחשוב שתבינו.

<יורי קגנוביץ: באמת, זה מה שחשוב לי להגיד.

<יורי קגנוביץ: וכאן אני מתחבר מאוד עם מה שחבר הכנסת חנין אמר.

<יורי קגנוביץ: אני כן חושב שנכון להסתכל על עניין של שפה בנפרד, כי דוברי הרוסית בישראל לא יגדלו.

<יורי קגנוביץ: אני לא יודע מה לגבי מצבם הדמוגרפי של דוברי הערבית, אבל לפחות דוברי הרוסית הולכים וקטנים.

<נחשון אקסלרד: נכון.

<יורי קגנוביץ: בקשה, זה לא דרישה.

יואב קיש: בסדר, בקשה שלכם.

יואב קיש: תודה רבה, הבנתי.

יואב קיש: הנושא – נדון עליו.

יואב קיש: אני רוצה לחזור לנושא שדיברנו עליו בקצרה, וזה נושא האפיקים.

יואב קיש: אני אמרתי שלתפיסתי, במעבר לחוק הזה, צריכה להישמר להם הזכות, וצריך לחייב את הגופים הרלוונטיים לשדר אותם באפיקים שהם נמצאים בהם היום, ולא לנסות לשנע אותם לערוצים אחרים, כחלק מתפיסה שלי שקשורה גם למה שאמר פה אפילו ברגע מנכ"ל ערוץ 9 יורי.

יואב קיש: אני מאמין שהמטרה שלנו היא כן לאפשר תחרות, כן פלורליזם, כמה שיותר ערוצים.

יואב קיש: ולקטנים והחלשים אני לא צריך עכשיו לעשות פיצול ולהעביר אותם לערוץ אחר או לא צריך לעשות להם שינוי אפיק, כי ברור לי שדינם יהיה רע ומר בעניין הזה.

יואב קיש: אני רוצה לשמוע התייחסויות לגבי נושא האפיקים מהפורום ומחברי הכנסת, אם הם חושבים אחרת, האם צריך להיות משהו אחר בחוק בעניין הזה?

יואב קיש: חברי הכנסת קודם, אתם רוצים להגיד משהו?

איתן כבל: קודם כול תסביר מה.

<אתי בנדלר: אני רוצה לענות לטענתה של גברת רובינשטיין.

יואב קיש: אני אסביר.

יואב קיש: אז אני רק אמצה.

יואב קיש: היום בחוק התקשורת, חוק בזק שדרכו הם נמצאים, יש התייחסות לאפיק, וכבלים ולוויין מחויבים להעביר אותם באפיק שבהם הם נמצאים.

יואב קיש: אנחנו עכשיו מעבירים אותם לחוק אחר.

יואב קיש: אותה מחויבות לא נמצאת בחוק הזה.

יואב קיש: ולא רק זה, אלא יש דרישה לתשלום, כמו כל ערוץ אחר, זה נקרא לי דמי מעבר – דמי הפצה או דמי מעבר?

<תמר ארז: דמי מעבר.

יואב קיש: אוקיי, דמי מעבר, לא טעיתי.

יואב קיש: אז יש דרישה לדמי מעבר, כמו כל ערוץ אחר שאמור לשלם בעלויות שבאמת כרוכות בעלויות של "הוט" ו-yes.

שרן השכל: אז אמרנו שלערוצים המזעריים - - -

יואב קיש: אז אמרנו שנותנים להם פטור מדמי מעבר.

יואב קיש: זה אחד.

יואב קיש: מעבר לזה, אני מדבר עכשיו ברמה הכללית, זה לא היה עוזר לי פטור אם עכשיו לוקחים את ערוץ 9 ושמים אותו בערוץ 55 בשלט.

יואב קיש: אני מדבר על האפיק 9 ואפיק 24, אפיק 20 ואפיק 30, שלהבנתי, זה מה שאני מאמין, ואני שואל את חברי הוועדה אם הם חושבים אחרת, צריך להישאר כאפיק לאותם ערוצים גם במסגרת החקיקה הנוכחית.

יואב קיש: כן, איתן.

איתן כבל: כל ניסיון לשנות – סליחה, מיכל, דעתך חשובה לי – אני רוצה לומר שזה למלא את הכד חלב ולבעוט בו.

איתן כבל: זאת אומרת, אנחנו פה עמלים כדי לנסות לסייע להם ומכלים את זמננו, ובסוף אם נזיז אותם לערוץ אחר - - -

<לאה ורון: לאפיק אחר.

איתן כבל: לאפיק אחר.

איתן כבל: זה לא שזה ישנה - - -

יואב קיש: זה לא ישנה את שוק התקשורת הישראלי.

איתן כבל: כן, זה לא ישנה את שוק התקשורת, אבל אנחנו בשלב הזה, בדיון הנוכחי לא באנו לעסוק בשינוי שוק התקשורת, באנו לעסוק בעניין מאוד מאוד נקודתי.

איתן כבל: ולכן אני חושב שבעניין הזה הם צריכים להישאר באפיקים שלהם.

איתן כבל: זאת אומרת, האמת היא שאני בכלל מופתע שזה עולה.

יואב קיש: לא, זה עולה כי זה לא מוגדר.

איתן כבל: ברור.

איתן כבל: אני אומר, שכאילו בכלל צריך לקיים על זה - - -

יואב קיש: לא, השאלה השנייה פה, ותיכף ניכנס אליה – קודם כול, אני רוצה להגיד, באמת יש לנו פה את נציגות yes.

יואב קיש: יש פה מ"הוט" מישהו, דרך אגב?

יואב קיש: אז אתה יכול להתיישב שם ליד, אם אתה רוצה לדבר נשמח.

איתן כבל: הגדולים מצטנעים.

<מיכל רפאלי כדורי: זה לא שאנחנו לא יכולים כל אחד, אנחנו לא יכולים יותר.

יואב קיש: לא יכולים יותר, יש רוחב פס, בסדר.

יואב קיש: אבל אנחנו כרגע מדברים על הארבעה הנוכחיים.

יואב קיש: ולגבי הארבעה הנוכחיים, אני מאוד מצטרף למה שאמר חבר הכנסת כבל, שבסופו של דבר אנחנו רוצים לשמר את המצב הקיים.

יואב קיש: ולכן אני חושב שצריך שיהיה בחוק הגדרה ברורה שהאפיקים נשמרים.

יואב קיש: ובעניין הזה זה הכיוון.

<מיכל רפאלי כדורי: יש לי הצעה לעולם מתקדם.

<מיכל רפאלי כדורי: כמובן, אין לי בעיה שהאפיקים יישארו.

<מיכל רפאלי כדורי: אני לא יודעת, יכול להיות שהחוק מאפשר את זה.

<מיכל רפאלי כדורי: אני חושבת שצריך להיות מצב שחברות עסקיות יוכלו לתאם בעצמן אם הן רוצות מספר אחר בהסכמה.

<מיכל רפאלי כדורי: יכול להיות שביום מן הימים אנחנו יכולים להגיע עם ערוץ ייעודי מסוים למספר שהוא יותר טוב לו ואין לנו בעיה לתת לו אותו.

איתן כבל: כן, אבל הבעיה היא לא אם יגיעו אתו להסכם בעתיד, אם שניכם תרצו.

איתן כבל: נקודת הבסיס.

איתן כבל: זאת אומרת, שעכשיו בנקודת הבסיס - - -

<מיכל רפאלי כדורי: אנחנו לא משנים את המספר.

יואב קיש: אני מסכים אתך שצריך שתהיה גמישות בחוק לאפשר בהסכמה - - -

<מיכל רפאלי כדורי: תוסיפו תנאי שהיה ויש הסכמה בין הגופים הם יכולים.

איתן כבל: בנקודת המוצא.

יואב קיש: נכון.

יואב קיש: זה ברור.

<מיכל רפאלי כדורי: זה לא חייב להיות לכל החיים 9, 24, 20.

יואב קיש: לא, זה ברור.

<מיכל רפאלי כדורי: אם אנחנו מוצאים מספר אחר בהסכמה.

איתן כבל: 9 ירד, כי כל פעם הוא קטן, הוא אומר.

<מיכל רפאלי כדורי: לא, הוא יכול לרצות להיות פעם בחבילה הרוסית.

יואב קיש: זה ברור.

יואב קיש: אני מקבל.

<מיכל רפאלי כדורי: אבל אני רוצה להגיד דבר נוסף, לחדד את האמירה שלי.

<מיכל רפאלי כדורי: כשאני אומרת שאין לנו מקום לערוצים נוספים, יש לנו כאן שני מקרים שגם ערוץ 20 וגם ערוץ הקניות היו מאוד רוצים להיות ב-HD.

<מיכל רפאלי כדורי: הם לא יהיו ב-HD, אין לנו מקום בשבילם ל-HD.

<מיכל רפאלי כדורי: ולכן אני אומרת: אם תביאו עוד ערוצים, זה תמיד על חשבון איכות, גם איכות תוכן וגם איכות הטכנולוגיה.

יואב קיש: את זה אני משאיר לשר.

איתן כבל: - - - HD, שכבר הטכנולוגיה מעבר ל-HD.

יואב קיש: טוב, זה אולי לוויין, אני לא יודע מה קורה בכבלים, אבל בסדר.

יואב קיש: אתה רוצה להגיד משהו?

<מיכל רפאלי כדורי: סליחה, וגם ערוץ 9.

יואב קיש: נא תציג את עצמך.

<דנה נויפלד: סליחה, זה - - - לשנתיים, נכון?

<דנה נויפלד: זה עד 2020, נכון?

<מיכל רפאלי כדורי: עד 2021.

<יניר פלג: עורך דין יניר פלג מ"הוט".

<יניר פלג: אנחנו לא תאמנו שום דבר, אבל הדברים של רפאלי עושים לי הרבה היגיון.

יואב קיש: ואז מה קורה?

<קריאה: - - -

יואב קיש: כן, נציג "הוט", בבקשה.

<יניר פלג: אני חושב שהרעיון של נציגת yes הוא הגיוני מאוד.

<יניר פלג: אני חושב שלהסדיר נושא כזה בחקיקה ראשית זה לא נכון.

יואב קיש: מה להסדיר?

<יניר פלג: להסדיר מספרי אפיקים.

יואב קיש: לא, אבל אני רוצה שיהיה ברור שלא לוקחים להם את האפיקים.

<יניר פלג: אז לנו גם כן אין בעיה לשמר את הסטטוס קוו כרגע.

יואב קיש: אוקיי.

יואב קיש: אז עכשיו אני עובר לייעוץ המשפטי.

יואב קיש: אם יגידו לי שלא צריך אז לא צריך.

<יניר פלג: רק חשוב שלא יהיו פיחות ולא יכפו עלינו ערוצים נוספים באפיקים נוספים.

יואב קיש: אז אני מכבד את מה ששניכם אמרתם, ואני שואל עכשיו את היועצת המשפטי, לאור מה שנאמר פה: האם עדיין צריך הבהרה בחקיקה בנושא האפיקים?

<אתי בנדלר: אז אני ניסית עכשיו למצוא את הסעיף בחוק, עדיין לא איתרתי אותו, שמדבר על מספרי האפיקים.

<אופיר ביתן: 37ד.

<אתי בנדלר: 37ד, אני מיד אעיין בו.

<אתי בנדלר: אני רק רוצה אבל בהזדמנות זו לענות לטענתה של עורכת דין רובינשטיין, שכביכול חוות הדעת שלי, לפיה אין זכות קניינית לבעל רישיון לגבי מספר מסוים, לא מתיישבת עם ההחלטה שמתגבשת כאן לאשר את מספרי האפיקים.

<אתי בנדלר: אני, עם כל הכבוד, חושבת שהדברים אינם קשורים אחד לשני.

<אתי בנדלר: אכן, אני גם היום חוזרת ומביעה את דעתי, שאין לאף בעל רישיון זכות קניין במספר הערוץ שניתן לו.

<קריאה: אני מסכימה אתך, אתי.

<אתי בנדלר: אוקיי.

<אתי בנדלר: אבל, אחרי שאמרתי את זה, אין בכך כדי לפגוע בהחלטה של המחוקק, ככל שיהיה צורך לעגן אותה בחקיקה, שבלי להקנות להם זכות בעלות, אבל כדי לשמר את יכולתם להתחרות בשוק, ואולי אני רק אזכיר קודם, שבנוסף לחוות הדעת הזאת, הרעיון של הוצאת ערוצים 10, 12 – לא, סליחה, איך הם היו?

<אתי בנדלר: כבר התבלבלתי - -

<קריאה: 10 ו-22.

<אתי בנדלר: - - 10 ו-22, נכון - -

איתן כבל: זה רק היה אתמול.

איתן כבל: כבר?

<אתי בנדלר: אז אתם רואים כמה זה הצליח, המעבר הזה?

<אתי בנדלר: - - לערוצים 12, 13 ו-14 היה כדי להעמיד את שלושת הערוצים הגדולים, את "רשת", "קשת" ו-10 על מישור חדש, כדי שהם יוכלו להתחרות ביניהם.

<אתי בנדלר: כי הרעיון היה שהמספר 22 כל כך חדש בשלט, שהוא לא מאפשר לאף מתחרה אחר, לא 10 ולא בתחרות בין "רשת" ל"קשת" לאחר שהן יתפצלו, וכמובן לא לערוץ מסחרי חדש, שהייתה מחשבה שאולי יקום, להתחרות.

<אתי בנדלר: ולכן אמרו: את 22 אנחנו מבטלים.

<אתי בנדלר: הם טענו כנגד הטענה הזאת שיש להם זכות קניין במספר הזה.

<אתי בנדלר: וחוות הדעת שלי, שתמכה בעצם בעמדת הממשלה בעניין הזה, הייתה שאין להם זכות קניין.

<אתי בנדלר: נכון, אין להם זכות קניין, גם לא ל-9 וגם ליתר הערוצים הייעודיים הקיימים היום, אבל המחוקק יכול לומר, שכדי לשמר את האפשרות שלהם לשרוד או אפילו לחזק את זה, אנחנו מעוניינים בשם התחרות להשאיר אותם לתקופה מוגבלת.

יואב קיש: בדיוק.

<אתי בנדלר: אבל מה שכן, אדוני, צריכים לקבוע הגבלה להחלטה הזאת, שלאחריה מי שמוסמך על פי דין להקצות ערוצים, הוא יהיה רשאי לעשות את זה.

<אתי בנדלר: אי אפשר לשלול את - - -

יואב קיש: אז אפשר לעשות את זה למשך הוראת השעה, שממילא יש לנו עם הזעיר ייעודי לצורך העניין, שזה יהיה בין שלוש לעשר שנים, אנחנו נסגור את זה.

יואב קיש: כל התקופה הזו אז הם יהיו באפיק שלהם.

יואב קיש: ולאחר מכן, כשתהיה החלטה לעבור למשהו אחר, אז הם כמובן לפי סמכות השר לדעתי או מי - - -

<קריאה: המועצה.

יואב קיש: המועצה.

יואב קיש: כן, עורכת דין רובינשטיין.

<נגה רובינשטיין: אוקיי.

<נגה רובינשטיין: אז מעבר לעובדה שאין לעמדת הממשלה והיועצת המשפטית של ועדת הכלכלה זכות קניינית, אני מפנה גם לסעיף 6כא1, שיש לו הרבה תתי סעיפים, סעיף קטן (ו)(1), שמתייחס לרצף של ערוצים.

<נגה רובינשטיין: זאת אומרת, שהשר, לאחר התייעצות עם המועצות, רשאי לקבוע – תוספת שלי: וכך הוא גם קבע – רשימה של חמישה אפיקים רצופים המיועדים להעברת שידורים של בעלי רישיון לשידורי טלוויזיה.

<נגה רובינשטיין: זאת אומרת, היה גם איזשהו רציונל בדבר הזה, לא רק במעבר מהאפיקים המוכרים, שיכול לטעון קיים כאן, אלא ליצור איזשהו רצף.

יואב קיש: איזה סעיף אמרת?

<קריאה: 6כא1 רבה.

יואב קיש: 6?

<נגה רובינשטיין: בחוק התקשורת.

יואב קיש: אה, תקשורת, חיפשתי ברשות השנייה.

יואב קיש: אבל למה חוק התקשורת?

יואב קיש: כי הוא זה שמחייב את האוצר.

יואב קיש: הבנתי, סבבה.

יואב קיש: אז אני רוצה לסכם ככה את הדיון הזה, אלא אם מישהו עוד רוצה להתייחס.

יואב קיש: כן, בבקשה.

<דב אברמוביץ: עורכת דין בנדלר, אני רוצה רק להזכיר שיש גם פסק דין של בג"ץ, שהצדיק דווקא את הסמכות של המועצה בזמנו, עוד לפני שהיה תיקון חקיקה בעניין הזה, לקבוע לערוצים ייעודיים מספרי אפיק, הן כדי להגשים את המטרה של אותם ערוצים ייעודיים, והן בגלל ניגוד העניינים המובנה שיש לפלטפורמה כמו "הוט" או yes, שהם מן הסתם מעדיפים למצוא מספרי אפיקים טובים יותר, אבל רוצים שהם יתחלקו איתם בהכנסות לעומת ערוצים שאינם כאלה.

<דב אברמוביץ: ולכן יש חשיבות גדולה - - -

<אתי בנדלר: נכון.

<אתי בנדלר: ולכן זו הייתה, אם אני זוכרת נכון, פסק הדין הזה דן רק בערוצים הייעודיים, בגלל החשיבות שלו.

<דב אברמוביץ: נכון.

<דב אברמוביץ: ומה שגברתי אמרה בקשר לערוץ 22, באמת זה היה שיקול ייחודי שנגע לערוץ 22 - - -

יואב קיש: טוב, אני מסכם את הנושא.

יואב קיש: לפי מה שאני מבין פה, אף אחד לא מתנגד לזה שנקרא לזה הסטטוס קוו לצורך העניין, ועניין הערוצים הייעודיים באפיק שלהם יימשך, אלא אם מישהו חושב.

יואב קיש: אני לא בטוח שזה צריך להיכנס לחקיקה, אני משאיר פה את זה ליועצת המשפטית.

<אתי בנדלר: זה חייב להיכנס לחקיקה, אדוני, אם אתה רוצה לוודא שלא תהיה סמכות לגורם אחר.

יואב קיש: אז אנחנו גם נצביע על זה.

יואב קיש: אז אנחנו נכניס את זה לחקיקה, כאשר משך הזמן שמדובר עליו זה עד סיום הוראת המעבר, שהאפיקים האלה באמת יהיו שמורים לאותם ערוצים ייעודיים.

<לאה ורון: אבל סיום הוראת המעבר עדיין לא ידוע.

<אתי בנדלר: איזה סעיף הוזכר קודם, שאמרת שזה סמכות - - -

<לאה ורון: 37ד ו-6כא1(ו).

<אתי בנדלר: לא, חוץ מ-6כא1.

<לאה ורון: אז בחוק הרשות השנייה – 37ד.

<קריאה: זה לא 37ד.

<דנה נויפלד: - - - ביניהם לעשות את המכרז.

<דנה נויפלד: זה לא קשור לזה.

יואב קיש: היועצת המשפטית של משרד התקשורת, אפשר לפתור את הנושא הזה אחר כך?

יואב קיש: אני רוצה - - -

<דנה נויפלד: רק יש לי בקשה, אם אנחנו כבר פותחים את הסעיף, זו בקשה שהיא טכנית לגמרי.

<דנה נויפלד: אתי, יכול להיות שנצטרך, בעקבות השינויים שאנחנו עושים פה עכשיו, לשנות את הסעיף הזה גם תיקון עקיף, בגלל שאנחנו מוסיפים את סוגי בעלי הרישיון.

<דנה נויפלד: וגם אני רואה שכתוב פה: בעלי זיכיונות לשידורי טלוויזיה, וזה ישתנה לבעלי רישיונות, אז - - - לבקש מהוועדה לעשות תיקון טכני.

יואב קיש: טוב.

יואב קיש: חבריי לוועדה, אני מעלה להצבעה את ההחלטה הזו, חבר הכנסת כבל, שאנחנו נוסיף הגדרה ברורה, שלמשך הוראת השעה האפיקים הייעודיים יישמרו כדי לשמור על הסטטוס קוו.

יואב קיש: מי בעד? שירים את ידו.

יואב קיש: בעד – רוב

יואב קיש: ההחלטה שהאפיקים הייעודיים יישמרו למשך הוראת השעה אושרה.

יואב קיש: התקבלה.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: אני רוצה לחזור להחלטה בנושא החדשות, שעדיין לא דיברנו עליה.

יואב קיש: אני קודם כול רוצה לסכם את מה שהבנתי.

יואב קיש: אתם אומרים ככה: מתחת 200 מיליון שקלים, מי שעושה חדשות נא יעשה את זה לפי חוקי הרשות השנייה.

יואב קיש: ללא המגבלה הכספית.

יואב קיש: מעל 200 מיליון שקלים – אותו דבר, עם המגבלה של 68 מיליון שקלים.

יואב קיש: זה בגדול מה שאמרתם.

יואב קיש: מה אנחנו אמרנו בוועדה קודם?

יואב קיש: ופה חשוב לי, חברי הוועדה, כי אני רוצה כן להתכנס להחלטה גם בעניין הזה.

יואב קיש: אמרנו ככה: הזעיר לא חייב לעשות, ואם עושה הגדרנו לו רשימה של התנהלות, בישיבה לא הקודמת, בהצבעה בקריאה ראשונה, על רשימה ארוכה של חוקים, שגם עליהם אני ארצה לעבור ולראות האם הם באמת כולם רלוונטיים?

יואב קיש: אבל זה לא הכיוון שאתם דיברתם עליו.

יואב קיש: אני מחדד.

יואב קיש: אתם אמרתם: לפי כללי הרשות השנייה.

יואב קיש: ואנחנו במפורש בזעיר החרגנו אותו מכללי הרשות השנייה, אמרנו: אם הוא לא רוצה לא יעשה, ואם עושה, הגדרנו את הכללים בשיטת כל המוסיף גורע, אלא הורדנו והורדנו, וייצרנו בסיס שאני חושב – לי יש אליו התייחסות, דרך אגב, תיכף נדבר עליו, אבל אני חושב שהערוצים לפחות אמרו שהם איתם יכולים לחיות.

יואב קיש: זה מה שהיה.

יואב קיש: עכשיו בא הנושא השני.

יואב קיש: תיכף אני רוצה שנחזור לזה, כי אני רוצה כן לעבור על הסעיפים.

יואב קיש: עכשיו יש את הנושא השני, וזה הנושא של ה-200 מיליון שקלים.

יואב קיש: דרך אגב, מאיפה הגיע המספר 200 מיליון שקלים?

יואב קיש: אנחנו מדברים כבר על הערוצים הגדולים בגדול, ואנחנו מדברים על זה שחדשות עולה 68 מיליון שקלים.

יואב קיש: לדעתי זה כמעט 30% לחדשות.

יואב קיש: זה נראה לי מגבלה מאוד קשה וכבדה.

יואב קיש: ואני חושב שאולי אפשר לעשות את זה, אבל נגיד ב-300 מיליון שקלים, זאת אומרת שזה יהיה 20%.

יואב קיש: אני כן מבין את הדרישה להגבלה אבל לא במספרים האלה.

יואב קיש: כן.

<רעיה עדני: נחנו מבינים שהחובה לשדר חדשות צריכה לבוא רק על ערוץ שהוא משמעותי מבחינת הגודל שלו, כי החובה הזאת, על אף שהורדנו את המגבלה, יש לה משמעות ברמת התוכן והאופן שבו החדשות נעשות.

<רעיה עדני: ואנחנו חושבים שנכון להטיל את החובה הזאת רק על ערוץ שיכול לעמוד בהיקפי השקעה משמעותיים בחדשות.

<רעיה עדני: ולכן חשבנו שנכון שזה יהיה על ערוץ שיש לו הכנסות משמעותיות בשוק.

<רעיה עדני: הוא גם זה שיש לו השפעה יותר משמעותית על דעת הקהל לעומת הערוצים הקטנים.

<רעיה עדני: ולכן האינטרס הציבורי בא לידי ביטוי בחובה - - -

יואב קיש: זה הכול נכון, אבל השאלה מאיפה המספר 200.

יואב קיש: אני פשוט בהקשר של 68 מיליון שקלים.

יואב קיש: זה הבעיה.

יואב קיש: זה כאילו כלכלית לא מחזיק מים, לפי מה שאני חושב.

שרן השכל: גם אני חושבת שהיום "רשת" ו"קשת" הרי מתחלקות בהוצאה של החדשות.

שרן השכל: הרי מתוך 65 כל אחד משקיע 35.

יואב קיש: נכון.

יואב קיש: לא, זה הם הגדירו במפורש שהם לא רצו את זה.

שרן השכל: אבל אם אפשר לחיות גם עם חדשות ב-35 מיליון שקלים, אני חושבת שזה לגיטימי, למה שלא נקל על ערוץ 20 ונגביל את המינימום.

שרן השכל: הרי גם ככה רוב הפעמים גם משקיעים מעל זה, אבל שהמינימום יהיה 35 מיליון שקלים לערוצים המסחריים בחברת חדשות.

יואב קיש: טוב.

יואב קיש: איתן כבל.

זה ככה: אז אני לא יודע אם הם הולכים לעשות חדשות ב-35 מיליון שקלים.

זה ככה: הנה ערוץ 9, יש לך - - -

<קריאה: כמה אתה משקיע?

<יורי קגנוביץ: ערוץ 9 עושה חדשות ב-7 מיליון שקל.

<יורי קגנוביץ: וערוצים גדולים לא כל כך מאמינים שזה אפשרי, אבל, אדוני יושב-ראש ועדת הכלכלה, אפשר לעשות חדשות ואפשר לעשות חדשות.

<יורי קגנוביץ: אפשר לשלוח לאותו אירוע רחפן עם שמונה צלמים, כמו שפעם עשו הערוצים המסחריים, ואפשר לשלוח צוות שהוא צלם, נהג וגם מקליט קול – בן אדם אחד.

איתן כבל: כמו שפעם רשות השידור היו עושים, כשהיו באים לקחת "סינק" היו מגיעים עם אוטובוס.

<יורי קגנוביץ: שורה תחתונה זה הזמינות שלך, זה שתדע - - -

איתן כבל: לא, אמיתי.

איתן כבל: והיום יצא לי להיות באולפנים של "רשת".

איתן כבל: זה מדהים.

איתן כבל: הם גם צריכים וגם צריכים להיות ברמה מאוד מאוד גבוהה.

איתן כבל: אז מה שאני מנסה לומר זאת בדיוק הנקודה, אני אומר את זה גם לך, אדוני היושב-ראש: השאלה היא, כשאנחנו באים ואומרים, צריך לבנות חברת חדשות, זה לא שעכשיו אתה צריך, לדעתי, לייצר איזו מערכת מפלצתית שבה אתה נדרש לפעול.

איתן כבל: הכוונה היא לתת לזה את הייחודיות של התהליך, את החשיבות של אותו תהליך.

איתן כבל: אם הוא עושה ב-7 מיליון, אם מישהו עוד יותר קטן ממנו, אין סיבה שהוא יעשה אפילו ברמה הזו.

איתן כבל: אני לא רוצה עכשיו לקבוע איך הדברים ייעשו, אבל אני אגיד לך ממה אני מפחד: יש כאן פתיחה בחוק מאוד מאוד מסוכנת.

איתן כבל: זאת אומרת, זה יכול להיות מדרון חלקלק בסוף העניין הזה.

איתן כבל: זאת אומרת, הרי ממילא אתה עושה אמות מידה.

איתן כבל: הרי אתה באת ודיברת על אמות - - -

יואב קיש: לא, אבל כרגע ביטלנו אותם, את כל זה.

יואב קיש: דרך אגב, יש לנו תוספת שלישית מלאה, שהתייחסנו אליה והקראנו אותה והצבענו עליה בקריאה הראשונה, שמתייחסת לכל נושא הרישיון של החדשות שלא במסגרת כללי הרישיון של הרשות השנייה.

איתן כבל: כן, אבל אני עדיין אומר לך – אני אומר לנו, באמת, אני אומר את זה לא מימין ולא משמאל, אלא באמת, אם אנחנו מדברים על תקשורת מקצועית, הכי מקצועית שאפשר, הרי בסוף הפלטפורמה הזאת שנקראת חברת חדשות היא לייצר את הפלטפורמה המקצועית.

איתן כבל: אתה יודע, אתה עושה במקומון בלא יודע – אני לא רוצה להגיד שמות, להעליב אף מקומון באף יישוב, אבל זה לא - - -

יואב קיש: תראה, הרי מה אנחנו עשינו?

יואב קיש: אנחנו למעשה החלטנו לבטל בסוגה העילית את המדרגות והגדרנו אחוז מההכנסות, האחוז עצמו עוד ידון.

יואב קיש: ואני רוצה את אותו דבר גם בחדשות לעשות.

<קריאה: אני יכולה רגע - - -

יואב קיש: רגע, יש לי הצעה, אני רוצה להציע, ואחרי זה תתייחסי להצעה.

איתן כבל: אני לא פוסל את זה.

יואב קיש: אני רוצה לבטל את המדרגות ולומר בצורה הכי פשוטה: זעיר קיים לנו כבר – תיכף אני רוצה גם להתייחס להוראות שעשינו – זעיר כבר קיים, הגדרנו הערות, לא חייב, אם רוצה עושה ועושה במסגרת שהגדרנו.

<קריאה: - - -

יואב קיש: בדיוק.

יואב קיש: זה זעיר.

יואב קיש: עכשיו אנחנו מדברים מעל.

יואב קיש: קודם כול, מי שאני חושב שכן צריך לעשות חדשות וכן צריך לעשות לפי הרשות השנייה.

יואב קיש: זאת אומרת, בעניין הזה צריך להיות ברור שאם אתה שחקן שהוא מעל זעיר, אתה עושה חדשות ואתה עושה את זה במסגרת הכללים.

יואב קיש: עכשיו רק נשאר דבר אחד וזה נושא הכסף, שבעצם פה אני מתחבר להגדרה שהובאה לנו על ידי משרד האוצר.

יואב קיש: אני רק לא מתחבר ל-200 מיליון שקלים, וזה מהסיבה שאנחנו מעמידים התחייבות מאוד כבדה של 68 מיליון שקלים בצד השני.

יואב קיש: אני רוצה להעלות את המספר מ-200 ל-300–350 מיליון שקלים, כדי לאפשר אחוז, שזה יאפשר כלכלית להחזיק את המודל.

יואב קיש: לא יכול להיות שמי שיש לו 200 מיליון שקלים צריך 68 מיליון שקלים פה, יש לו עוד 15%, 12%, 17% סוגה, ובסוף העסק לא מחזיק מים.

יואב קיש: ולכן זה המספר שאני מבקש לדון.

יואב קיש: ואנחנו נצביע על - - -

שרן השכל: אבל מה הסכום שהם יצטרכו למעשה לשלם לחדשות?

שרן השכל: אתה רוצה להשאיר את זה על 65?

יואב קיש: אני משאיר את אותו סכום כרגע.

יואב קיש: אני לא נכנס לסכום.

יואב קיש: זה הם יזיזו.

יואב קיש: בבקשה, עורכת הדין נויפלד.

<דנה נויפלד: אני רוצה להתייחס בכמה רמות.

<דנה נויפלד: הרמה הראשונה זה בסדר שאתם יושבים פה עם מחשבון ומחשבים כמה הם מוציאים על זה וכמה הם מוציאים על זה, ולראות אם הסכום מגיע לטוטל, אבל אני לא חושבת שזה התפקיד של המחוקק.

<דנה נויפלד: אנחנו גם לא עושים את זה.

יואב קיש: למה?

יואב קיש: שמתם את זה פה, לא?

<דנה נויפלד: לא, רגע, עשינו פה משהו אחר.

<דנה נויפלד: אני לא יודעת, אני לא חושבת שישבנו עם מחשבון וחישבנו גם.

<דנה נויפלד: כל ערוץ בפני עצמו שמתנהל.

<דנה נויפלד: וגם יש איזושהי הנחה, אגב יכול להיות שהיא מוטעית, אבל יש הנחה שאומרת שמי שרוצה לשדר טלוויזיה, אז לא כמו להקים דוכן פלאפל.

<דנה נויפלד: אני מקווה שהדוגמה לא מעליבה אף אחד, אבל זה בכל זאת אופרציה - - -

איתן כבל: הם מרוויחים לא רע, חלק מהם.

יואב קיש: יכול להיות שבדוכן פלאפל מרוויחים יותר, זה הכול.

<אתי בנדלר: תלוי אם זה ליד המקומון ההוא או ליד המקומון ההוא.

<דנה נויפלד: כן, יש כאלה שמרוויחים ממש טוב.

<דנה נויפלד: אבל זו אופרציה בכל זאת שמחייבת.

<דנה נויפלד: אין מה לעשות, לא כל אחד יכול להיות בעל ערוץ טלוויזיה, בטח הוא לא ערוץ ברודקאסט, זה בכל זאת אופרציה שהיא יותר יקרה.

<דנה נויפלד: עכשיו, לגבי החדשות באופן ספציפי, התפיסה הייתה שרוצים לחייב איכות.

<דנה נויפלד: איך מחייבים באיכות?

<דנה נויפלד: אנחנו לא נגיד איזה אייטמים צריך לשדר ואיזה מגישה צריך לשים איפה, אלא אומרים: אם אתה מוציא סכום מסוים, התפיסה היא שזה מייצר טלוויזיה איכותית.

<דנה נויפלד: עכשיו, אני רוצה, על אף שזאת הייתה התפיסה, גם בוועדת פילבר כשדנו בסוגיה הזאת הייתה מחשבה – אגב, לא ליצור עוד מדרגה, אלא גם לגדולים ביותר – להפחית את חובת - - -

יואב קיש: אתם יכולים לעשות את זה, זה לא קשור.

<דנה נויפלד: אני מספרת, זו החלטה של חברי הכנסת, אני רק אומרת מה הייתה השתלשלות הדברים.

<דנה נויפלד: זאת אומרת, ההנחה הייתה – כשהיום, אגב, הם משקיעים הרבה יותר, שתי חברות החדשות, התקציב שלהן הוא גדול יותר מהסכום המינימלי שקבוע בחוק.

<דנה נויפלד: הסכום הזה הוא מינימלי, אם רוצים יכולים להשקיע יותר.

יואב קיש: זה תמיד נכון.

<דנה נויפלד: נכון.

<דנה נויפלד: ולכן אנחנו סברנו אז בוועדה, שכיוון שהרגולציה פה היא לא נדרשת, כי לראיה משקיעים יותר, אפשר לבצע הפחתה.

<דנה נויפלד: וזה גם מה שהצענו, שכאשר ייכנסו חברות חדשות נוספות, יהיה ניתן להפחית את הסכום הזה גם לחברות הקיימות.

יואב קיש: כן, אבל לא עשיתם את זה.

<דנה נויפלד: כי לא הבאנו את פילבר, אדוני.

יואב קיש: לא.

יואב קיש: תראי, אני אגיד לך איפה אני נמצא.

<דנה נויפלד: בסדר, אני אומרת מה - - - הוועדה פה יכולה להחליט אותו דבר גם עכשיו.

יואב קיש: אוקיי, הבעיה שלי היא כזו.

יואב קיש: אני בוועדה הזו, לפחות זו כוונתי, במה שאני נוגע לא לצאת עם חצי שינוי.

יואב קיש: מה הכוונה?

יואב קיש: מכיוון שאני לא חושב שנכון, שאת המספר 68, אנחנו ניגע בו בוועדה הזו.

שרן השכל: למה לא אבל?

יואב קיש: אני אגיד.

יואב קיש: אני חושב שלא נכון שאנחנו ניגע במספר 68, כי אני יודע שנעשתה עבודה משמעותית - - -

<דנה נויפלד: לא, אנחנו אמרנו להפחית.

שרן השכל: אבל אנחנו רוצים גם להקל על הערוצים המסחריים.

יואב קיש: אבל לא בזה.

שרן השכל: - - -

יואב קיש: אבל לא בזה.

יואב קיש: חברת הכנסת שרן השכל, יש הרבה דברים שהיו על השולחן, בנושא הזה אני לא רוצה להיכנס לדיון, כי הדיון פה יהיה ארוך ואני לא אוכל להספיק לגעת.

יואב קיש: ואני לא רוצה לעשות חצי עבודה.

יואב קיש: מה שכן, ופה אני בהחלט מתחבר להגדרה, אני רוצה לשים רף במקום ה-200 מיליון – 350 מיליון.

יואב קיש: זה הרי, כמו שאת אומרת, בשיטת המקל.

יואב קיש: ממילא הם עושים יותר.

שרן השכל: מה קורה עם מתחת ל-350 מיליון?

יואב קיש: מתחת ל-350 מיליון לא מחויבים למספר.

יואב קיש: לא מחויבים למספר.

יואב קיש: מחויבים לעשות, אבל ללא מגבלה כספית.

יואב קיש: הנה, אני משחרר רגולציה.

שרן השכל: לא, בסדר.

שרן השכל: אבל תראה, יש מצב נתון היום, שאנחנו יכולים עם החקיקה הזו לבוא ולתקן.

שרן השכל: הנה, "רשת", "קשת" משלמים כל אחד 35 מיליון שקל וזה בסדר.

שרן השכל: על ערוץ 10 אנחנו יכולים גם לבוא ולהקל, תוך כדי החקיקה הזו.

יואב קיש: אז הנה, אני מקל עליו.

שרן השכל: ולשנות את זה ל-35 במקום 65, כמו שאחרים משלמים.

יואב קיש: לא.

שרן השכל: למה שלא נפעיל את הרגולציה גם פה?

יואב קיש: כי את עושה פה הבחנה שהיא לא נכונה.

שרן השכל: למה?

יואב קיש: יש הבדל גדול בין מוצר חדשות שעובד ב-35 מיליון שקלים ל-65 מיליון ל-80 מיליון, כמו שקורה היום.

יואב קיש: היום יש בחירה גם של ערוץ 10 להשקיע יותר מ-68.

יואב קיש: בחירה.

שרן השכל: אבל שזאת תהיה בחירה שלהם.

שרן השכל: אז אולי כדאי לשמוע את ערוץ 10?

יואב קיש: לא, בסדר, תיכף נשמע.

יואב קיש: בוודאי, אני עונה לך, אנחנו התחלנו את השיחה.

יואב קיש: אני לא רוצה להיכנס לדיון ולהחליט בוועדה הזו אם המספר 68 זה המספר הנכון או מספר אחר של האוצר.

יואב קיש: בזה שאני מרים את הרף של ההכנסות ואומר שמי שיש לו הכנסות מתחת 350 מיליון שקלים לא יהיה מחויב למספר בכלל, אני מאפשר פה גמישות מאוד גדולה לדעתי בעניין הזה.

יואב קיש: ובוא נשמע את ערוץ 10, בבקשה.

<דבורה קמחי: אני מסכימה עם אדוני.

<אתי בנדלר: ושנקרא אותה שוב.

יואב קיש: שנקרא אותה שוב, חד וחלק.

יואב קיש: תיכף נקרא אותה שוב, אם נספיק, אני מאוד אשמח.

יואב קיש: זה אחד, זה הזעיר, אני שם בצד.

יואב קיש: כל מה שמעל זעיר, אם הכנסותיו מעל 350 מיליון שקלים יהיה מחויב, ראשית, כמובן לכל חוקי הרשות השנייה, ולהשקעה במינימום 68 מיליון שקלים או כמה שזה יוצא.

יואב קיש: מתחת 350 מיליון שקלים, לא יהיה מחויב למינימום הכספי, יהיה מחויב לכל מגבלות הרשות השנייה.

יואב קיש: זה הנושא, אני מבקש התייחסות, מי שרוצה להתייחס.

יואב קיש: אחרי שדיברנו על זה כבר לא יודע כמה פעמים, אבל בבקשה.

<נחשון אקסלרד: האם זה כולל גם הקמת חברת חדשות נפרדת?

<נחשון אקסלרד: למי?

<נחשון אקסלרד: לערוץ שהוא מתחת לרף הכספי שקבעת.

יואב קיש: של 350?

<נחשון אקסלרד: כן, שרוצה לשדר חדשות.

יואב קיש: התשובה היא כן.

יואב קיש: הזעיר לא.

יואב קיש: הזעיר לא מחויב לעשות, ואם עושה יש לו פה הגדרה חוקית.

יואב קיש: מי שאיננו זעיר, עלה על ה-80 מיליון שקלים, יהיה מחויב בחדשות ומחויב לעמוד בכללי הרשות השנייה, מלבד הנושא הכספי.

<נחשון אקסלרד: אבל לרבות הקמת חברת חדשות?

יואב קיש: ברור.

יואב קיש: אם זו מילת קוד, אני אבהיר את זה.

יואב קיש: ברגע שאני עומד בכללי הרשות השנייה זה אומר - - -

איתן כבל: כולל הקמת חברת חדשות.

יואב קיש: בדיוק.

יואב קיש: כן, זיו, בבקשה.

<זיו מאור: ראשית, העניין של הקמת חברת חדשות נפרדת, אם אני צריך לשים את האצבע על הרכיב הרגולטורי הכי מזיק והכי בעייתי בכל המערכת הרגולטורית זה זה.

<זיו מאור: הקמת חברת חדשות באופן שבו זה מיושם כעת בחוק הרשות השנייה הופך עיתונאים לחסרי אחריותיות לחלוטין.

<זיו מאור: הם לא מחויבים בוודאי לא לפוליטיקאים, אנחנו מדברים פה על מגזר פרטי, אבל גם לא לבעלי המניות שלהם.

<זיו מאור: ומאחר שזה המצב, הם גם לא מחויבים לציבור.

<זיו מאור: זה הרכיב הרגולטורי הכי הכי מזיק בכל המפה הרגולטורית.

יואב קיש: אני לא יכול לשנות את זה הרי.

<זיו מאור: בוודאי אפשר לשנות.

<זיו מאור: אפשר לקבוע - - -

איתן כבל: מה זה מחויבים לבעלי המניות שלהם?

איתן כבל: בעל מניות תמיד יכול להגיד: טוב, אני יוצא.

איתן כבל: גם ככה הם - - -

<קריאה: זה בדיוק ההיגיון.

<קריאה: ההיגיון הוא להרחיק מאינטרסים מסחריים.

יואב קיש: בבקשה, תנו לו לסיים את דבריו.

<זיו מאור: מה שאני מציע, מתוך מוצא של פשרה, להבנתי את הפיצול התאגידי צריך לבטל לחלוטין, אבל להחיל את זה אך ורק במדרגה העליונה ביותר.

<זיו מאור: זאת אומרת, לייצר קורלציה בין - - -

יואב קיש: אתה היית רוצה לקחת את הזעיר, ולשכפל אותו עד 350 מיליון.

<זיו מאור: המערך הרגולטורי, כפי שמופיע בהצעת התוספת השלישית, שמקורו בנספח לרישיון של ערוץ 20, הוא טוב, הוא מאוזן.

<זיו מאור: היינו מורידים ממנו עוד דברים, אבל הוא טוב, הוא מאוזן.

יואב קיש: יכול להיות שנוריד עוד, אנחנו תיכף נקרא.

יואב קיש: אני חייב להתייחס, זיו.

יואב קיש: קודם כול, אני אפילו לא נוקט עמדה, אני אגיד לך למה.

יואב קיש: יש דברים שאני בוועדה הזו, עם כל הכבוד והרצון שלי להסיר רגולציה, ויושב פה לידי חברי איתן כבל, שאני אומר לך: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה.

יואב קיש: גם מהצד שלי אני אומר.

יואב קיש: זה לא שאין בינינו ויכוחים, אבל בסוף אנחנו מסוגלים לעבוד ביחד, וזה ההבדל.

איתן כבל: להוציא משהו מאוזן גם.

יואב קיש: נכון.

יואב קיש: ואני אומר לך שפה, עם כמה שהייתי רוצה אפילו להקל על הרגולציה, זה להוציא את האיזון לגמרי מהשוק, ואי אפשר לעשות את זה בוועדה הזו.

איתן כבל: לא היום.

<זיו מאור: אני מבין את האמירה, אבל אני רוצה להתייחס אליה לגופה - - -

יואב קיש: לגופה קיבלנו את האמירה.

יואב קיש: אני אומר לך שאנחנו עושים פה הכי הקלה שאנחנו יכולים בנושא החדשות במסגרת המגבלות הקיימות.

<זיו מאור: אני רק אעיר, שאם אנחנו מאמצים את ההמלצה שלי ומחילים את החובה הזו החל מהרף המקסימלי, הסטטוס קוו בסופו של דבר נשמר.

<זיו מאור: היא תוסיף לחול על שלושת הערוצים הגדולים כרגע, ולא תחול עד לרמה מסוימת.

<זיו מאור: זה הכול.

<זיו מאור: אנחנו לא מסירים פה רגולציה מגוף קיים ופעיל שכבר - - -

איתן כבל: זיו, תקשיב, אני רוצה לומר לך את הדבר הבא.

איתן כבל: גם ככה ההתעסקות עם החדשות באופן הזה היא מעל ומעבר.

איתן כבל: זאת אומרת, יש נקודת מוצא שאי אפשר לחלוק עליה, ואמר לך את זה מנכ"ל ערוץ 9.

איתן כבל: עובדה הוא זעיר והוא מצליח לעמוד.

איתן כבל: עכשיו, מה נקודת המוצא שלי?

איתן כבל: חדשות זה הדובדבן שבקצפת.

איתן כבל: בסוף בסוף בסוף מי שמתיימר להגיע ולשדר חדשות, הוא לא יכול לבוא – אתה זוכר את המשל של האריה שיש לו שיניים תותבות, או הפוך, החתול עם שיניים של נמר.

איתן כבל: אתה צריך להחליט מה אתה.

איתן כבל: ואם אתה לא מחליט מה אתה, אז אתה כל הזמן מתחפש פה, כי בסוף בסוף מי שרוצה להיות שחקן אמיתי בשוק התקשורת צריך להגיד: הנה, אני שחקן.

איתן כבל: נעזור לו בהתחלה, אבל אתה לא יכול כל הזמן להגיד לי: אני - - -

יואב קיש: טוב.

יואב קיש: לא, תראה, מה שאומר זיו זו תפיסה עקרונית שנובעת באמת מתפיסת עולם.

יואב קיש: אני מכבד אותה.

איתן כבל: זה לא בבחינה אבל.

יואב קיש: אבל במסגרת הנוכחית, אני אומר לך עוד פעם, עם כל הרצון שלי באמת להקל, זה לא המקום.

איתן כבל: בוודאי שלא.

יואב קיש: יש פה תפיסה עקרונית אחרת, שמדברת על חדשות כמנותק מהמציאות הכלכלית הפוליטית.

יואב קיש: ואת התפיסה הזו, לערער אותה ברמה הזו אני לא יכול לעשות.

יואב קיש: חברים, תודה.

<רעיה עדני: אתה יכול להסביר שוב את המתווה?

יואב קיש: אני מסביר שוב את המתווה ואני מעלה את זה להצבעה לאחר מכן, אלא אם מישהו רוצה עוד להתייחס.

יואב קיש: לך אני אתן עוד את האפשרות.

יואב קיש: אני חוזר מהתחלה.

יואב קיש: אנחנו מבטלים את המדרגות, אין מדרגות בתוך הסיפור.

יואב קיש: יש דבר אחד שנקרא זעיר, עומד היום המספר שהגדרנו 80 מיליון שקלים.

שרן השכל: 85.

יואב קיש: כרגע 80 הגדרנו, אחרי זה אמרנו שנדבר.

איתן כבל: 80, 80.

יואב קיש: ניסיון יפה.

שרן השכל: אני רוצה להעלות את זה.

יואב קיש: זהו, אני יודע.

יואב קיש: ניסיון יפה.

יואב קיש: אבל אנחנו כרגע ב-80.

<נגה רובינשטיין: היה 70 לפני שנייה.

יואב קיש: הנה, שמעת, אצלה היה 70.

יואב קיש: לא, היה 80 כל הזמן, ואפשר לשמוע את הפרוטוקול.

יואב קיש: היה 50 ו-100, ואני אמרתי שנתחיל - - -

<נגה רובינשטיין: באמצע זה 80.

יואב קיש: 80 אצלי זה האמצע, בדיוק.

<נגה רובינשטיין: כי אתה הולך על הגבוה.

יואב קיש: אני הולך על האמצע.

איתן כבל: ככה רואים את זה מהטייסת.

<קריאה: האמצע הגבוה.

יואב קיש: עכשיו, אני חוזר חזרה לנושא החדשות.

יואב קיש: ואני מסכם, ובאמת ניתן לך את האפשרות להתייחס, משרד האוצר, ואחרי זה אני מעלה את זה להצבעה.

יואב קיש: בנוגע לחדשות, לקחנו גם ממה ששמענו ממשרד האוצר בנוגע לחוק ההסדרים, נושא זעיר, 80 מיליון ומטה, אין לו חובה לשדר חדשות.

יואב קיש: אם ישדר חדשות, מוגדרת פה התוספת השלישית, שאותה נקריא ונעבור עליה, וזה המחויבות היחידה בכל מה שקשור לחדשות לאותו ערוץ זעיר.

יואב קיש: זה אחד.

יואב קיש: מעל זה מי שרוצה חדשות – לא מי שרוצה – חייב לשדר חדשות וחייב לעמוד - - -

<מירי נאור אליאס: למה חייב?

יואב קיש: חייב.

יואב קיש: חייב, כי אנחנו רוצים שערוצים משמעותיים בשוק הישראלי ישדרו חדשות.

<מירי נאור אליאס: יכול להיות שפה כן צריכה להיות מדרגה בין 80 - - -

יואב קיש: בסדר.

יואב קיש: זה חלק מהשיקולים למדרגות.

יואב קיש: אז אולי צריך לעלות ל-80, כי אנחנו נכנסים כבר לחובת חדשות.

יואב קיש: אבל יש גבול בכמות הרגולציה שאני רוצה לעשות.

יואב קיש: זה שיקול, כשנדון על ה-80, תוכלי להגיד: כן, אבל הוא יצטרך לעשות חדשות, צריך להעלות את זה.

יואב קיש: אני לא נכנס לזה כרגע.

עוד פעם: והוספנו הסתייגות שלישית, שבה בגלל הנושא של המספר הגבוה היום, 68 מיליון שקלים, שאני אומר: זה פתוח לאוצר ולמשרד התקשורת לשנות את זה מתי שהם רוצים.

עוד פעם: אני שומע שהם רוצים לשנות את זה, אז בבקשה, אני לא נכנס בוועדה הזו לדיון על המספר.

עוד פעם: אני כן רוצה לשים את זה רק לשחקנים משמעותיים, ואז מי שיש לו הכנסות מעל 350 מיליון שקלים יהיה מחויב גם לנושא הזה הכספי.

עוד פעם: לכל האחרים שמתחת 350 מיליון שקלים, הם מחויבים לכול מלבד לנושא הכספי.

<רעיה עדני: אז רק כדי להבהיר את הנקודה, מדובר בחובה שתחול אך ורק על חברת החדשות, כן?

יואב קיש: איבדתי אותך.

<רעיה עדני: ולא על ערוץ 10.

יואב קיש: לא, על "קשת", "רשת" ו-10, מה זאת אומרת.

יואב קיש: אם 10 מתחת אז הוא פטור.

יואב קיש: אם זו השאלה.

יואב קיש: כן, אז עכשיו אני מבהיר: אם אחד מהזכיינים – "קשת", "רשת" או 10 הקיימים – נמצא במדרגה של מתחת 350 מיליון שקלים, אזי המחויבות הכספית, כפי שהוגדרה, 68 מיליון שקלים, לא תחול עליו כמו על כל שחקן אחר.

יואב קיש: ואני מאחל לכולם שיהיו מעל חצי מיליארד הכנסות לפחות.

יואב קיש: אני מעלה את זה להצבעה.

יואב קיש: מי בעד?

יואב קיש: שירים את ידו.

יואב קיש: בעד – פה אחד

יואב קיש: ההצעה התקבלה.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: נשאר לנו לעבור על נושא נוסף שהיה, וזה הפקות מקומיות, אבל גם זה נראה לי שאנחנו צריכים את היוצרים.

איתן כבל: אני לא מציע שתעסוק בזה.

יואב קיש: בסדר.

יואב קיש: זה נעשה עם היוצרים ביום רביעי, כי אנחנו רוצים לדבר על זה, אבל כן נתחיל לדבר אז על נושא נוסף שעוד לא הספקנו לדון בו, וזה נושא שנגענו בו בקצרה, וזה התחייבויות העבר של הערוצים הייעודיים.

יואב קיש: נושא כבד בפני עצמו.

<אתי בנדלר: לא קיבלנו עוד שום מסמך.

יואב קיש: לא, לא מדבר על מסמכים, אני מדבר רגע על הנושא של מה שאנחנו רוצים לעשות ואיפה אנחנו נמצאים.

יואב קיש: ואני מציין את פנייתה של היועצת המשפטית ליו"ר הרשות השנייה - -

<אתי בנדלר: ולמשרד התקשורת.

יואב קיש: - - ולמשרד התקשורת, לקבל התייחסות לאיך נהגו בעבר במקרים של התחייבויות עבר.

<אתי בנדלר: מתי אנחנו נקבל את - - -

<ניר שויקי: יועבר היום.

יואב קיש: יועבר היום, יופי.

<אתי בנדלר: ומשרד התקשורת?

<דנה נויפלד: לא, הנתונים נמצאים ברשות השנייה.

<אתי בנדלר: אתם לא מתכוונים להעביר?

<דנה נויפלד: הנתונים המספריים אצלם.

יואב קיש: טוב.

יואב קיש: אז מבחינתך תשובתם מספקת?

<דנה נויפלד: לא, אנחנו יכולים להתייחס אחר כך, אחרי שהם מתייחסים מספרים, גם מה היה בחקיקה.

<דנה נויפלד: בתוך החוק הרי אין התייחסות למספרים של מה שהיה לפני זה.

<אתי בנדלר: נכון, אז אתם תעבירו את העקרונות עם הפניה לסעיפים והם יעבירו את המספרים.

<אתי בנדלר: רק, דנה, מתי אתם מעבירים את זה?

<דנה נויפלד: אני תלויה בהם.

<אתי בנדלר: הוא אומר שהוא מעביר את זה היום.

יואב קיש: אתם יודעים מה?

יואב קיש: אתם עדיין לא מוכנים, אתם רוצים לחכות עם זה?

יואב קיש: לא אכפת לי לעבור על החדשות, להקריא את מה שזה - - -

<אתי בנדלר: אני חושבת שכדאי מאוד - - -

יואב קיש: אוקיי.

יואב קיש: אז אני מקבל את המלצת היועצת המשפטית, היא מרגישה עם זה שמחכים למסמך שלכם, היום הוא מגיע, אז אנחנו נדון.

<אתי בנדלר: כי בלי נתונים - - -

יואב קיש: אני מתחיל להקריא את התוספת השלישית.

יואב קיש: הערוצים הייעודיים נמצאים פה כולם?

יואב קיש: יפה.

יואב קיש: אז אנחנו נעבור.

יואב קיש: ערוץ 24, אתכם זה לא מעניין, סליחה, אתם התחייבתם לא לשדר חדשות.

יואב קיש: אז אתם פחות רלוונטיים לדיון הנוכחי.

יואב קיש: אנחנו עוברים להקריא את התוספת השלישית.

יואב קיש: וזה טובת הכנה לקריאה שנייה ושלישית.

יואב קיש: אז בזמן שהייעוץ המשפטי לוועדה מחפש את מסמך ההערות שלו, אני רוצה להסביר מה אנחנו הולכים לעשות.

יואב קיש: אנחנו הולכים להקריא ולהצביע להכנה לקריאה שנייה ושלישית את התוספת השלישית בנוסח הכחול שלפניכם, זה מופיע בעמוד 72, שזה מתייחס לנושא החדשות לערוץ זעיר וזעיר ייעודי.

יואב קיש: ואנחנו נראה כל סעיף, ונראה אם באמת אין לנו בעיה עם התפיסה העקרונית מצד אחד של יצירת מערכת חדשות אובייקטיבית ועצמאית, ומצד שני לאפשר לשחקנים הנוכחיים להמשיך ולשדר ולא להיכשל.

יואב קיש: אני מזכיר שהחלטנו כבר להוסיף, שמי שבחר לשדר שלא בשפה העברית, לא יהיה מחויב לעבור לירושלים.

יואב קיש: זו תוספת שהגדרנו אותה כבר.

יואב קיש: גם זה רק לזעירים, אם הוא כבר לא זעיר – זה לא קיים לך בחוק, זה חדש.

יואב קיש: זה היום.

<אתי בנדלר: אני מקווה שכתבתי את זה.

<אתי בנדלר: אני מניחה שכתבתי את זה.

יואב קיש: זה חד וחלק, הצבענו על זה היום וכתבנו.

יואב קיש: אז אני מתחיל:

<אתי בנדלר: אז רגע, אז כבר אנחנו לא יודעים מי יהיה בעל רישיון זעיר ייעודי.

יואב קיש: לא, אם לא יהיה זעיר ייעודי ויהיה רק זעיר, אז זה יהיה בכפוף לשינויים הנדרשים.

<אתי בנדלר: אוקיי, אז זה אני מסמנת שזה בכפוף לשינויים.

יואב קיש: בכפוף לשינויים, כן, נכון.

יואב קיש: אני מבקש מהערוצים הייעודים, מי שיש לו בעיה, נא להפסיק אותי.

יואב קיש: אני לא רואה כי אני קורא, אז לתת אות קריאה.

יואב קיש: אני הרגע סיימתי את ההקראה של מערך חדשות.

יואב קיש: את צריכה עוד זמן?

יואב קיש: אני יכול לתת לך.

<אתי בנדלר: אני מקווה שלא.

<אתי בנדלר: אני אנסה להיזכר כי אני לא מוצאת את המסמך.

<מירי נאור אליאס: אפשר רגע?

יואב קיש: בבקשה.

<מירי נאור אליאס: בקריאה שנייה, אני חושבת שהיה כאן איזשהו בלבול.

<מירי נאור אליאס: הייתה דרישה שלכם, אבל אני לא חושבת שזה בסעיף הנכון.

<מירי נאור אליאס: הכוונה כאן היא מבחינה חשבונאית, נכון?

<מירי נאור אליאס: כי מבחינת תוכן יש סעיף אחר, אם אני לא טועה זה סעיף 6.

<מירי נאור אליאס: אני חושבת שצריך לחדד את זה, כי הסעיף כמו שהוא לא כל כך ברור.

יואב קיש: רק שניה, סליחה, עצרי.

יואב קיש: אתי, עד שלא תגידי שאת מוכנה אנחנו ב-hold.

יואב קיש: כן, אנחנו יכולים להמשיך?

יואב קיש: אפשר?

יואב קיש: היועצת המשפטית, אנחנו בסדר?

<אתי בנדלר: אני מקווה.

יואב קיש: אוקיי.

יואב קיש: מירי, עורכת דין של ערוץ 20, בבקשה.

<מירי נאור אליאס: אנחנו לא כל כך הבנו את הנוסח של הסעיף.

עוד פעם: אני הבנתי שאין כוונה שמערך החדשות יהיה מחובר לתוך המערכת השיווקית של הערוץ, שיהיה הפרדה ברמה העסקית.

<מירי נאור אליאס: אבל עדיין המערכת השיווקית יכולה לשמש גם את מערך החדשות וגם את הערוץ?

<קריאה: לא.

<מירי נאור אליאס: או שצריך להקים שתי מערכות?

יואב קיש: למה את קוראת מערכת שיווקית, בתפיסה שלך?

יואב קיש: בוא נדבר על זה.

שרן השכל: זו הייתה הבעיה בערוץ 9, שהמערכת החדשותית - - -

יואב קיש: רגע, מה ההגדרה שלך למערכת שיווקית?

איתן כבל: בואי נבין קודם כול מה היא אומרת.

יואב קיש: מה את רוצה?

יואב קיש: סליחה, חברת הכנסת שרן השכל, תני לה לדבר.

<מירי נאור אליאס: האם אנשי השיווק של הערוץ יכולים למכור גם את החדשות וגם את התוכן?

יואב קיש: מה זה למכור, פרסומות בזמן חדשות?

<מירי נאור אליאס: פרסומות, כן.

יואב קיש: איזה סיבה יש - - -

<מירי נאור אליאס: כי אם זה מחייב אותנו למערך נוסף או לכוח אדם נוסף - - -

<דנה נויפלד: מה פתאום.

<דנה נויפלד: אני לא מצליחה להבין בכלל את התהליך הזה.

<מירי נאור אליאס: אם זה ברור שלא, אז בואו נחדד את זה.

<מירי נאור אליאס: זה בדיוק מה שביקשתי, זה פשוט לא כתוב נכון.

יואב קיש: מה לא מצליחה?

יואב קיש: אנחנו מאחוריו.

<דנה נויפלד: לא, אז אנחנו עכשיו עושים קווץ' מספר שתיים.

<דנה נויפלד: הייתה שעת צוות מקצועי של המועצה לשידורי כבלים ושידורי לוויין במשך שלוש שנים לכתוב את הדבר הזה על סמך - - -

יואב קיש: אבל הם שואלים שאלת הבהרה.

יואב קיש: תסבירי להם את השאלה.

<דנה נויפלד: אני לא הבנתי את השאלה.

איתן כבל: היא שואלת שאלה פשוטה, אפילו אני הבנתי.

<דנה נויפלד: אני לא הבנתי.

<דנה נויפלד: אני אסביר רגע.

<דנה נויפלד: הנוסח הזה הוא קווץ', זה מה שאני מנסה להגיד.

יואב קיש: הוא לא קווץ', הוא עבר קריאה ראשונה.

<דנה נויפלד: לא, הוא קווץ' למה שהיה בשימוע.

<דנה נויפלד: מה שהיה בהחלטה שעליה אתה מתבסס.

<דנה נויפלד: כתבו שם משהו, ואז בעקבות ההערות של ערוץ 9, של דב נדמה לי, אז שינו פה את הנוסח.

<דנה נויפלד: אני לא יודעת להסביר מה דב מתכוון.

יואב קיש: טוב, אבל את הנוסח ראית כבר.

<קריאה: אז אני אסביר לך.

<דנה נויפלד: בסדר, חובת ההבנה שלי היא לא טובה.

יואב קיש: רגע, סליחה.

יואב קיש: אז בוא ננסה להבין.

יואב קיש: ערוץ 9, בבקשה, מה הייתה ההערה?

יואב קיש: וזו לא הייתה הכוונה?

יואב קיש: צלמים וכל מיני כאלה.

<קריאה: נכון.

<קריאה: גם צלמים וגם שדרנים.

<נתנאל סימן-טוב: לא, זה מופיע בסעיף 6.

<דב אברמוביץ: לא חשוב, אבל הנוסח הקודם יכול היה להתפרש - - -

<נתנאל סימן-טוב: זה מוזכר בפירוש בסעיף 6.

יואב קיש: אבל זה באמת מוגדר בסעיף 6 לצורך העניין.

<קריאה: ולכן יכול להיות שהסעיף הזה מיותר, כי הוא יוצר איזשהו בלבול וכפילות לא ברורים.

יואב קיש: אני מבין מה שאת אומרת.

יואב קיש: תקראי רגע את סעיף 6, היועצת המשפטית של משרד התקשורת.

יואב קיש: לדעתי זה ברור.

<דנה נויפלד: להבנתי, סעיף 2, בנוסח הקודם שלו - - -

יואב קיש: רגע, אבל תקראי את סעיף 6.

<דנה נויפלד: סעיף 6 מדבר על השיווק, ספציפית על שיווק זמן אוויר ומכירת דמי פרסום.

<דנה נויפלד: זו הוראה פרטנית בסעיף 6.

<דנה נויפלד: לפני זה מה שהיה - - -

יואב קיש: או בנושא עסקי כלשהו עבור בעל הרישיון.

<דנה נויפלד: נכון.

<דנה נויפלד: עכשיו, בסעיף, איך שהוא היה לפני ששינו אותו, הרעיון היה להפריד אותו מבחינה ארגונית מיתר מערכות הערוץ.

<דנה נויפלד: אחר כך, מה שדב עשה, אז הוא הכניס פה את המערכת העסקית והשיווקית, זו הייתה התוספת שלך.

<דנה נויפלד: לפני שהתיקון הזה הוכנס, הנוסח היה, שבעל הרישיון יקים מערך עצמאי ונפרד להפקת חדשות – הורדתם את הפריסה הנאותה של כתבים, שדרים - - -

<דב אברמוביץ: זה בסדר, זה אפשר להחזיר.

<דנה נויפלד: ויפעל באופן נפרד ועצמאי מבחינה ארגונית מיתר מערכות הערוץ.

<דנה נויפלד: את זה אני מבינה.

<דנה נויפלד: זה אומר שיש איזשהו נקרא לזה אוטונומיה, יחידה עצמאית, שפועלת בנפרד.

יואב קיש: הנה, אני אגיד לך איפה הפתרון שלי לעניין.

יואב קיש: מה שאתם טועים, תסתכלו על הקריאה: מערך חדשות.

יואב קיש: מערך החדשות עצמו צריך להיות נפרד.

<דנה נויפלד: נכון.

יואב קיש: לא, אל תסתכלו כאילו הכול.

יואב קיש: מערך החדשות.

יואב קיש: מה זה מערך חדשות?

יואב קיש: זה מי שעושה את החדשות, לא מי שעכשיו הולך ומצלם.

<קריאה: מאה אחוז.

יואב קיש: בסדר?

יואב קיש: אוקיי.

יואב קיש: זה ברור?

<מירי נאור אליאס: אם זה רק מערך חדשות - - -

<מיכל רפאלי כדורי: כמערכת.

<מיכל רפאלי כדורי: המילה מערך כמערכת.

<קריאה: מה ההבדל בין זה לבין 6?

יואב קיש: אין הבדל גדול, לדעתי.

<מירי נאור אליאס: ולכן, אין צורך בשני הסעיפים.

<מירי נאור אליאס: ושוב, זה עניין של פרשנות אחר כך, שיכולה להיות - - -

<דנה נויפלד: כל מה שאנחנו עושים פה כפוף לפרשנות, מירי.

<דנה נויפלד: זה מה שעושים פה.

<מירי נאור אליאס: אבל ככל שיש יותר סעיפים בעייתיים, הפרשנות אחר כך תהיה יותר - - -

שרן השכל: - - - בצורה תאגידית את מערך החדשות באופן עצמאי, כדי שזה יהיה ברור - - -

יואב קיש: לא, לא, לא.

<אתי בנדלר: לא, אבל זה לא, הם לא רוצים - - -

שרן השכל: - - -

יואב קיש: סליחה, בואו נשמע.

יואב קיש: כן, בבקשה.

<אתי בנדלר: יש לי שאלה עקרונית.

<אתי בנדלר: אנחנו עצרנו בפעם הקודמת את הקריאה, ולא קראנו את הנספח של החלטת המועצה לגבי תוכן החדשות, כי אמרנו: לא רוצים להתעסק בתוכן.

<אתי בנדלר: אבל שם בין היתר דובר על כך, וגם בהחלטת המועצה, ששידורי החדשות יהיו מובחנים מהשידורים האחרים.

<אתי בנדלר: איך הם יהיו מובחנים?

<אתי בנדלר: על ידי כך שתהיה מהדורה, על ידי כך שיהיו מבזקים, אבל שכשהצופה ידע שעכשיו זה לא שידורים רגילים אלא שידורי חדשות.

<אתי בנדלר: היום אין שום התייחסות בתוספת השלישית לנושא הזה.

<אתי בנדלר: וגם, שוב, אין מניעה שאותו כתב יהיה כתב גם של מערכת החדשות וגם של השידורים האחרים.

<אתי בנדלר: ובכן, ידבר הכתב באיזושהי תוכנית, שעל פניו נראית תוכנית של חדשות או ענייני היום, ולדעתי חייבים להבהיר שחדשות זה גם ענייני היום, תוכנית בענייני היום.

<אתי בנדלר: ואז יגידו לו: אתה פעלת בניגוד לכללי האתיקה שאתה מחויב להם כאן.

<אתי בנדלר: אז הוא יגיד: מה זאת אומרת, זה לא היה חדשות, אני פעלתי כאן ככתב באיזשהו תוכנית כללית.

<אתי בנדלר: העובדה שקודם כול אין הבחנה ברורה בין שידורי חדשות וענייני היום לבין השידורים האחרים איננה מאפשרת לתת לבוש אמיתי או משמעות אמיתית למערכת הנפרדת שמוצעת כאן.

יואב קיש: אוקיי.

יואב קיש: יורי, בבקשה.

<יורי קגנוביץ: אני רציתי רק להוסיף למה שהיועצת המשפטית אמרה, שגם נכון להיום עם כל המגבלות שקיימות, מגיש חדשות ישראלי היחיד שנותר לנו, גבר, עושה גם תוכניות תיירות ותוכניות באפריקה ומצלם דוקו, ואף אחד לא מדבר על זה.

<יורי קגנוביץ: זאת אומרת, הוא מגיש חדשות בשעה 20:00 בערב ב-12 ו-13.

<קריאה: דני קושמרו.

<יורי קגנוביץ: דני קושמרו.

<יורי קגנוביץ: ובמקביל הוא עושה גם תוכניות דוקו על אפריקה.

<יורי קגנוביץ: וזה מה שקורה בישראל.

יואב קיש: והליכודיאדה.

יואב קיש: אבל זה אולי חדשות.

<קריאה: והספארי באפריקה.

<יורי קגנוביץ: אני פשוט לקחתי את המקרה הקיצוני.

<יורי קגנוביץ: אבל יש כאלו דוגמאות אין-סוף.

יואב קיש: על אופנועים, לא?

<יורי קגנוביץ: כל כתב חדשות בכל חברת חדשות שקיימת היום, הוא עושה גם חלטורות למיניהן, שהן לא בהכרח קשורות לכך.

<אתי בנדלר: אבל אני לא טענתי נגד העניין הזה.

<יורי קגנוביץ: לא, להיפך, אני רק חיזקתי את מה שאמרת.

<אתי בנדלר: אה, חיזקת אותי.

<אתי בנדלר: בסדר, רציתי לוודא שאני מבינה אותך.

יואב קיש: אז מה אתם מציעים, שיהיה סעיף שיפריד בין שידור חדשות - - -

<דב אברמוביץ: אין לנו שום בעיות עם - - -

<יורי קגנוביץ: עם הנוסח הנוכחי.

<אתי בנדלר: אני חושבת שזה חיוני.

<אתי בנדלר: איזה כללי אתיקה חלים עליי כשאני אומרת את מה שאני אומרת – עכשיו אני מדברת ככתבת חדשות או ככתבת - - -

יואב קיש: לא, אנחנו מקריאים עכשיו.

<זיו מאור: האתיקה של השוק החופשי.

<אתי בנדלר: לא, אבל הרגולטור, איך יבחן את הדברים?

<דנה נויפלד: את מדברת על משהו אחר.

<דנה נויפלד: בשביל למנוע את הפרשנויות שמדברים עליהן פה על שיקול הדעת הרחב, אם המהדורה היא מסוימת והיא מובחנת במבזקים מובחנים, הם יודעים בדיוק איזה כללים חלים על אותו שידור ספציפי הזה, שזה כללי האתיקה שחלים על חדשות.

<דנה נויפלד: אם משדרים על סיור באפריקה, לא חל על זה, גם אם זה אותו מגיש, לא חלים עליו כללי האתיקה - - -

<אתי בנדלר: למשל מותר לו להכניס תוכן שיווקי.

<דנה נויפלד: נכון.

<דב אברמוביץ: מקובל עלינו לחלוטין.

יואב קיש: אז מה דעת שאר הערוצים?

יואב קיש: "הלא", ערוץ 20?

<קריאה: שום בעיה עם זה.

<נתנאל סימן-טוב: לא, זה נתון לפרשנות לא ברורה, הדבר הזה.

<אתי בנדלר: להיפך, ברגע שהדברים יהיו מאוד ברורים - - -

<נתנאל סימן-טוב: זה נשמע שעכשיו אנשים לא יכולים למכור פרסום.

יואב קיש: לא קשור מכירת הפרסום בזמן החדשות היא לא קשורה לזה.

<נתנאל סימן-טוב: אבל כשכתוב שזה נפרד מהמערכת העסקית והשיווקית - - -

יואב קיש: לא, רגע, מדברים פה על משהו אחר.

יואב קיש: קודם כול הסעיף הזה זה מערך חדשות.

יואב קיש: זה לא קשור.

יואב קיש: מה שהם אומרים, דבר אחר שלא קיים.

יואב קיש: הם אומרים: כדאי לכם לערוצים, שמה שאנחנו מגדירים כחדשות יוגדר בצורה מאוד ברורה, ואז לא יהיה דיון אם התוכנית הזו חדשות או לא חדשות.

יואב קיש: ואז אתם יודעים שהתוכנית הזו היא חדשות, ואז היא צריכה לפעול במערך חדשות הנפרד.

יואב קיש: ותוכנית אחרת, שאותו מגיש מגיש גם שם, לא מוגדרת חדשות, ואז הגמישות היא הרבה יותר גדולה.

יואב קיש: זה הכול.

יואב קיש: הם רוצים את זה, זה לא בא כדרישת רגולטור, לפחות זה מה שאני מבין.

<קריאה: אבל חדשות הן חדשות הן חדשות.

<זיו מאור: לדעתי, לא צריך לתקף את זה כדרישה.

<זיו מאור: אם תהיה מחלוקת, אם יהיה לצורך העניין אירוע של הפרה אתית במקום שיש בו ספק אם זה חדשות או לא חדשות לצורך יישום כללי אתיקה, שהמועצה תדון ותחליט.

<זיו מאור: זה לא צריך לבוא כהוראה רגולטורית, צריך לתת לערוצים חופש פעולה מקסימלי.

<קריאה: נכון מאוד.

<אתי בנדלר: אף אחד לא מנסה לפגוע בחופש שלכם.

<אתי בנדלר: אני אומרת דבר אחד: אני, כשאני יושבת מול הטלוויזיה וצופה בערוץ 20, אני רוצה לדעת אם אני צופה בשידורי חדשות או במבזקי חדשות או בתוכניות בענייני היום או בתוכנית כללית.

<אתי בנדלר: זה הכול.

<זיו מאור: אז צריך להפריד בין אתי בנדלר היועצת המשפטית לאתי בנדלר הצופה בערוץ 20.

<אתי בנדלר: שתהיה איזושהי מסגרת ברורה.

<אתי בנדלר: אני חושבת שזה דבר כל כך בסיסי ומתחייב.

<זיו מאור: אז זה עניין שיווקי לחלוטין.

<זיו מאור: אם אתי בנדלר - - -

<אתי בנדלר: זה לא עניין שיווקי.

יואב קיש: אני רוצה את יונתן.

יואב קיש: בבקשה, יונתן.

<יונתן בייסקי: אנחנו קצת מתברברים סביב הנושא, אבל אנחנו צריכים לזכור את המטרה.

<יונתן בייסקי: המטרה היא אחת, והחלטת המועצה נכתבה לאותה מטרה, היא שמי שמוכר פרסומות לא יערוך את החדשות.

<יונתן בייסקי: זאת כל המטרה.

<יונתן בייסקי: שלא יהיה תחקיר על גופים מסחריים, שיהיה מוטה משיקולים מסחריים.

יואב קיש: אז זה יש בסעיף 6 באמת.

<יונתן בייסקי: שנייה.

<יונתן בייסקי: ושלא יהיה תחקיר על גוף מסחרי, בגלל שיהיה חשש מפגיעה במכירת הפרסומות, מאחר שמדובר בגופים מסחריים.

<יונתן בייסקי: לכן לדעתי כל מה שצריך לעשות כאן זה לוודא שיש הפרדה בין מי שמוכר את הפרסומות, כלומר בין המערכת המסחרית של הערוץ - - -

<מירי נאור אליאס: נכון, הוא רק מבלבל.

יואב קיש: אני כרגע משאיר אותו, אבל אני מוכן - - -

<אלידור בליטנר: כשאני קוראת את ההחלטה המקורית של המועצה זה נראה כאילו הוא מוסיף.

<אלידור בליטנר: חברי הכנסת בחרו שלא לייצר הפרדה תאגידית, לא ללכת בכיוון של חברת חדשות, אבל עדיין הרעיון הוא שבתוך התאגיד האחד שהוא הערוץ תהיה הפרדה ארגונית.

יואב קיש: כן, אבל זה תקראי את סעיף 6.

יואב קיש: מה שאמרתי לא מעלה ולא מוריד זה ביחס לסעיף 6, כפי שהוא אומר.

<אלידור בליטנר: אז אני חושבת שזה מעלה.

<אלידור בליטנר: כלומר, זה מוסיף מעבר לזה.

<אלידור בליטנר: כן צריך לייצר כאן הפרדה, ולו בגלל מה שהעלתה כאן היועצת המשפטית של הוועדה, שכדי לייצר - - -

יואב קיש: איפה הפרדה?

יואב קיש: בין מה?

יואב קיש: בין מערך החדשות.

<אלידור בליטנר: הפרדה בין חטיבות.

<אלידור בליטנר: בוא נקרא לזה במונחים של חטיבות, כמו בתאגיד אחד שיש בו כל מיני חטיבות נפרדות.

יואב קיש: שתהיה חטיבת חדשות.

<אלידור בליטנר: שלחטיבה הזאת יש עצמאות, יש לה עצמאות בכל מיני היבטים.

יואב קיש: נכון.

יואב קיש: אוקיי, זה ברור.

<אלידור בליטנר: גם במישור העסקי-שיווקי, גם במישור התקציבי.

<אלידור בליטנר: זה הרעיון.

יואב קיש: מאה אחוז.

<אלידור בליטנר: ובמכלול, שוב, גם כדי לייצר פיקוח שלא ירוקן מתוכן.

יואב קיש: מאה אחוז.

<אלידור בליטנר: וזה לדעתי מה שהגברת אתי בנדלר אמרה.

<אלידור בליטנר: כדי שנוכל להבין מה בעצם הפיקוח - - -

<אתי בנדלר: גם לצרכן זה חשוב.

יואב קיש: אני רוצה להוסיף נקודה אחת, וזה בהמשך להערה של היועצת המשפטית, וזה לדיון הבא.

יואב קיש: האם אנחנו צריכים הגדרה של מה זה חדשות מבחינת השידור, כמו שנאמר פה קודם?

יואב קיש: כדי למנוע ספק מה נכנס.

יואב קיש: אני רוצה לשמוע גם את דעתכם.

יואב קיש: כרגע אני ממשיך הלאה.

<נחשון אקסלרד: אם אפשר, רק בתגובה לדברים של נציגת משרד המשפטים.

<נחשון אקסלרד: אני חושב שלהטיל על ערוצים זעירים חובה של הקמת מערך שיווק נפרד - - -

יואב קיש: לא, לא.

יואב קיש: לא יהיה.

<קריאה: לא.

<קריאה: גם לערוץ 2 אין היום.

יואב קיש: את הפרסומות מוכר מי שמוכר פרסומות.

יואב קיש: אבל מי שעושה את החדשות לא יהיה קשור אליו.

<נחשון אקסלרד: ברור, זה ברור.

יואב קיש: זה הכול, על זה דיברנו.

<נחשון אקסלרד: אין ויכוח.

יואב קיש: אין לנו חילוקי דעות, בגלל זה אני ממשיך.

איתן כבל: זה כל כך ברור, שחובה להגיד את זה.

יואב קיש: בגלל זה אני ממשיך.

יואב קיש: אני לא רואה, נא לעצור אותי, כמו קודם.

<אתי בנדלר: עצור.

<אתי בנדלר: מי קובע מה הצורך בעניין הזה?

<אתי בנדלר: – בהתחשב בצרכי הערוץ ובתקציבו.

יואב קיש: יש תקציב.

יואב קיש: אנחנו נעבור על זה בהמשך שהוא מקבל תקציב.

<אתי בנדלר: כן, זה ברור.

יואב קיש: נו, תקציב מערך החדשות, סעיף 10ג, זה ההגדרה של התקציב.

<אתי בנדלר: אני מסכימה אתך, אדוני.

<אתי בנדלר: אני רק לא מבינה את המשפט הזה, עדיין אני לא מבינה מה הוא אומר: עורך החדשות ינהל את מערך החדשות באופן עצמאי.

<אתי בנדלר: הוא יפעל על פי שיקול דעתו - - -

יואב קיש: המקצועי באשר לתוכן החדשות, לרבות - - -

<אתי בנדלר: כן, דילגתי.

<אתי בנדלר: לרבות קבלת החלטות – החלטות שהוא צריך לקבל, עורך החדשות – בנושא תוכן חדשותי.

<אתי בנדלר: עכשיו בא הסייג: בהתחשב בצרכי הערוץ ובתקציבו.

יואב קיש: הבנתי.

יואב קיש: אז הכוונה היא לא צרכי - - -

<אתי בנדלר: למה הכוונה?

<אתי בנדלר: האם זה בא להגביל את שיקול את דעתו או לא?

יואב קיש: התקציב, בעיקר התקציב – בהתחשב בתקציבו.

יואב קיש: צרכי הערוץ פה לא רלוונטיים.

<אתי בנדלר: בהתחשב בתקציב זה בסדר, אבל צרכי הערוץ - - -

יואב קיש: צרכי הערוץ לא רלוונטיים פה, אני מסכים.

יואב קיש: מסכימים אתי שצרכי הערוץ - - -

<קריאה: כן.

יואב קיש: כן, יורד.

יואב קיש: בהתחשב בתקציבו, בסדר?

יואב קיש: הורדנו את צרכי הערוץ.

יואב קיש: אני פה רוצה להרים רגע דגל, וזה כבר קשור גם לסעיף 7, שאני אקריא אותו.

יואב קיש: סעיף 7: בעל הרישיון יהיה חבר במועצת העיתונות.

יואב קיש: אני חייב להגיד, שכשאני חשבתי על זה, קודם כול יש לי הערכה רבה למועצת העיתונות, יש להם לא מעט אחריות ומשמעות לשוק הזה.

יואב קיש: אבל אני חושב שבנושא הזה של שוק זעיר, אני לא הייתי מחייב אותם להיכנס לקטגוריה הזו.

יואב קיש: ואני לפחות רוצה להציע להוריד את סעיף 7, ולהוריד את כל ההתייחסות של מועצת העיתונות.

יואב קיש: אבל אני אשמח לשמוע את האנשים.

<יונתן בייסקי: זה לא היה הרעיון שלנו.

<יונתן בייסקי: כלומר, ערוץ 20 הציע את זה, ואנחנו אימצנו את זה לתוך ההחלטה.

יואב קיש: לא הבנתי, תסביר.

יואב קיש: זאת אומרת, אתם לא הייתם בעד זה?

<יונתן בייסקי: לא עניין שלא היינו בעד.

<יונתן בייסקי: ערוץ 20, כשהגיש למועצה את הבקשה לשידורי חדשות - - -

<קריאה: אבל גם ערוץ 20 לא רצה.

יואב קיש: טוב, לא משנה.

יואב קיש: סליחה, ההיסטוריה לא מעניינת.

יואב קיש: אתה צודק, לא מעניין.

יואב קיש: אני שואל ברמה העקרונית: לא משהו שהיית מרגיש שנחוץ?

<יונתן בייסקי: נכון.

יואב קיש: אוקיי.

יואב קיש: מישהו רוצה להתייחס לזה?

<אתי בנדלר: אני מבקשת להתייחס לזה, אדוני.

<אתי בנדלר: קודם כול, אני מצטערת שמועצת העיתונות לא טרחה להגיע, למרות שהיא הוזמנה.

<אתי בנדלר: אני יודעת שעמדתה העקבית במשך שנים הייתה לא לתת לה מעמד סטטוטורי, וכאן פתאום מציעים לתת לה מאמץ סטטוטורי, וכנ"ל לכללי האתיקה.

<אתי בנדלר: זאת אומרת, גם אני מוטרדת ממה שאני מאדוני מוטרד.

<אתי בנדלר: העניין הוא שכיוון שלא מחילים על בעל ערוץ ייעודי לפי חוק התקשורת, אין הוראות בקשר לשידורי חדשות כפי שיש בחוק הרשות השנייה, ניסו לייצר איזשהו תחליף לעניין הזה.

יואב קיש: לא, הוא אומר שהם לא חשבו על זה בכלל.

<אתי בנדלר: בדיוק.

<אתי בנדלר: ובעיקר בנושא הכללים האתיים, שאמורים היו לחול על בעל ערוץ ייעודי שביקש לשדר חדשות.

<אתי בנדלר: אם אנחנו היינו פועלים לפי הוראות חוק הרשות השנייה, כל זה היה מיותר ולא היינו דנים בזה בכלל.

<אתי בנדלר: אבל משלא חלים עליהם כללי הרשות השנייה לעניין שידורי חדשות, השאלה היא מה התחליף הראוי כדי להבטיח את נושא האתיקה בשידורי החדשות של בעל ערוץ מסחרי זעיר.

יואב קיש: יש לרשות השנייה מסמך אתיקה?

<אתי בנדלר: לרשות השנייה, בוודאי.

<דנה נויפלד: מה זה מסמך, יש להם כללים של אתיקה בשידורים, בוודאי.

יואב קיש: יפה הם?

יואב קיש: הם מרוכזים איפשהו?

יואב קיש: הרשות השנייה, יש לכם כללי אתיקה בצורה מפורטת ומסודרת, שנוכל לעבור עליהם?

<דנה נויפלד: כן.

<אופיר ביתן: - - -

<דנה נויפלד: כן.

<דנה נויפלד: היא כוללת גם וגם.

<דנה נויפלד: יש שם פרק שספציפית מתייחס - - -

יואב קיש: תראי, אני מבין את ההתלהבות פה.

<דנה נויפלד: לא התלהבות, אני רק אומרת.

יואב קיש: אבל אני לא רוצה עכשיו להתחיל להיכנס לרשימה אין-סופית של כללי אתיקה - - -

<זיו מאור: יש כללי אתיקה מצוינים לרשות השנייה.

<זיו מאור: כללי הרשות השנייה (אתיקה בשידורי טלוויזיה ורדיו), התשנ"ד-1994 – ממצה אבל רזה מבחינה רגולטורית.

יואב קיש: אז לצורך העניין, אין בעיה לאמץ את זה ככללי האתיקה?

<זיו מאור: לעמדת האגודה לזכות הציבור לדעת זה יכול - - -

יואב קיש: ולעמדתכם, הערוצים?

<למירי נאור אליאס: אנחנו נשמח לקרוא אותם, ואם אפשר לתת תשובה לסעיף הזה הספציפי ביום רביעי.

<נחשון אקסלרד: אני בקריאה ראשונה שעברתי על הדברים גם כן לא מוצא בעיה.

<נחשון אקסלרד: אני כמובן יעבור על זה שוב, אבל - - -

יואב קיש: אוקיי.

יואב קיש: ערוץ 9?

<יורי קגנוביץ: ערוץ 9 נכון להיום גם חבר במועצת העיתונות.

<יורי קגנוביץ: אין לנו שום בעיה עם זה, גם - - -

יואב קיש: אוקיי.

יואב קיש: אז אני מציע רגע הצעה, אני מבקש ככה:

יואב קיש: לבטל את נושא סעיף 7 וכל מה שקשור למועצת העיתונות, ובמקום זה להגיד שכללי האתיקה לפי הפרק שחלים ברשות השנייה יחולו גם על שידורי החדשות לערוץ זעיר.

יואב קיש: זה השינוי שאני מבקש לעשות.

<קריאה: - - -

יואב קיש: רגע, עוד לא הצבענו.

<אתי בנדלר: ועוד שאלה באותו סעיף, מעבר לזה שהתכוונתי להתייחס לנושא של הקוד האתי והחברות הנכפית במועצת העיתונות.

<אתי בנדלר: אגב, זה לא רק שכופים עליהם להיות חברים במועצת העיתונות, מכאן גם נובע שאולי מועצת העיתונות חייבת לקבל אותם כחברים.

יואב קיש: לא, זה אנחנו נסיר.

<אתי בנדלר: לכן זה היה בעייתי מכל כיוון שהוא.

יואב קיש: נכון.

<אתי בנדלר: יש עוד משהו.

<אתי בנדלר: נספח האתיקה של הרישיון המיוחד לשידורי כבלים שנית - - -

יואב קיש: לא, זה יורד.

יואב קיש: כי מה שאנחנו נשארים אתו זה עם נספח האתיקה של הרשות השנייה.

<מיכל גרוס: כללי האתיקה.

יואב קיש: כללי האתיקה.

יואב קיש: סליחה, זה לא נספח, כללי האתיקה של הרשות.

יואב קיש: אוקיי, אנחנו עוזבים את כל הסיפור ומתמקדים בכללי האתיקה לפי הרשות השנייה.

<לאה ורון: ואני רוצה לומר, שבגלל טעות של המשרד שלנו מועצת העיתונות לא הוזמנה.

<אתי בנדלר: אה.

<לאה ורון: לא, לא, זו האינפורמציה שנתתי לך, שהם הוזמנו.

<לאה ורון: בדקתי את זה שוב - - -

יואב קיש: אני משאיר גם להם את אפשרות הרוויזיה.

יואב קיש: אם הם יחליטו ויגידו לי שהם רוצים, אז אני אפתח דיון בעניין הזה, אם הם יבקשו, כמו שהערוצים הייעודיים.

יואב קיש: אז זה ברור?

יואב קיש: אני רוצה להעלות את זה להצבעה, חברי הכנסת.

יואב קיש: הערוצים, אני מבקש שתקשיבו רגע, כי אני מסכם את הדיון שהיה פה.

יואב קיש: סעיף 7 יבוטל, בסעיף 5 יבוטל כל הסעיפים הקשורים לאתיקה, ותחול חובה אחת בנושא אתיקה, והיא לפי הכללים של הרשות השנייה.

יואב קיש: כאשר זו ההחלטה כרגע.

יואב קיש: אני אאפשר רוויזיה במידה ומי מהערוצים הייעודיים או מועצת העיתונות יבקשו רוויזיה לעניין.

<נחשון אקסלרד: זה נקרא כללי הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (אתיקה בשידורי טלוויזיה ורדיו), 1994.

יואב קיש: תודה רבה.

<אתי בנדלר: ושם יש גם את הפרק שמתייחס לחדשות?

<זיו מאור: כמעט ורק חדשות.

<קריאה: זה כל השידורים.

<מירי נאור אליאס: זה מאוד דומה למה שיש היום.

<קריאה: אתי, אני שולחת לך בווטסאפ.

יואב קיש: תודה רבה.

יואב קיש: מי בעד?

יואב קיש: שירים את ידו.

יואב קיש: טוב.

יואב קיש: עכשיו, אני רוצה להגיד, שבהצבעה הזו, מכיוון שלא הצבעתי מ-1–5 אז בהתאם לשינויים, כפי שהגדרנו.

<קריאה: - - -

יואב קיש: נכון, אז אני רוצה להצביע.

יואב קיש: איתן, אתה איתנו?

<זיו גלעדי: רגע, אני מציע להשאיר גם, אם יש תקנון אתיקה לערוץ, שמשום מה רוצה לקחת על עצמו דברים נוספים - - -

יואב קיש: מי שרוצה, שייקח, אני לא מונע ממנו.

<זיו גלעדי: לא, אבל יש שאלה, אתה מגביל את היכולת של המנכ"ל להתערב.

<זיו גלעדי: אז שהמנכ"ל, אם יש לו תקנון אתיקה של הערוץ - - -

יואב קיש: לא.

יואב קיש: כל מנכ"ל שרוצה לעשות עוד מגבלות אתיות מוזמן, אני בכלל לא - - -

<זיו גלעדי: לא, אבל בחברה חדשות אתה מגביל את המנכ"ל של הערוץ מלהתערב, אלא בדברים שאתה מתיר לו.

<זיו גלעדי: ולכן אני מציע להתיר לו, גם אם יש תקנון אתיקה לערוץ שהוא נוסף על הכללים, שיוכל להתערב גם בזה.

<זיו גלעדי: זה בעצם מה שהסעיף אומר.

איתן כבל: איך זה מתקיים היום?

איתן כבל: מה, אנחנו ממציאים עכשיו את כללי האתיקה?

יואב קיש: לא, לא.

<אתי בנדלר: אין לי התנגדות שאם יש להם כללי אתיקה, ובלבד שיהיה ברור שכללי - - -

יואב קיש: זה נראה לי סתם הסתבכות.

<זיו גלעדי: פשוט לדעתי מחקנו פה יותר מדי.

יואב קיש: לא, לא מחקנו.

<אתי בנדלר: אין לי בעיה גם לומר את זה ברחל בתך הקטנה, אבל ברור שכללי האתיקה של הרשות גוברים על כללי האתיקה, ככל שיש אי התאמה ביניהם מבחינה נורמטיבית, המדרג הנורמטיבי.

יואב קיש: בדיוק.

יואב קיש: חברים, אז אני מסכם.

יואב קיש: כפי שהגדרנו את סעיף 5, אנחנו מצביעים עכשיו מ-1–5 כהכנה לקריאה שנייה ושלישית.

יואב קיש: מי בעד?

יואב קיש: שירים את ידו.

יואב קיש: בעד סעיפים 1–5 – פה אחד

יואב קיש: התקבלו.

יואב קיש: אז אנחנו ממשיכים עם סעיף 6.

יואב קיש: ברור לכולם?

יואב קיש: זה סעיף חשוב, כי הוא מרכז באמת את ההפרדה שאנחנו מדברים עליה.

יואב קיש: סעיף 7 – בוטל.

יואב קיש: כן, בבקשה.

<נחשון אקסלרד: ערוץ כמו "הלא" TV, שזה ערוץ של שקל וחצי, כל הוצאה חשובה.

<נחשון אקסלרד: דירקטור חיצוני כזה זו הוצאה כספית, שאני לא מצליח לראות - - -

יואב קיש: לא, זה במינימום של המינימום.

<אתי בנדלר: זה מתחת למינימום.

יואב קיש: עם כל הכבוד, גם חדשות לעשות זו גם הוצאה כספית.

יואב קיש: מזה אני לא רואה סיבה לשחרר.

יואב קיש: כן, עוד התייחסויות?

יואב קיש: אני ממשיך.

יואב קיש: מה הכוונה פה?

יואב קיש: לא הבנתי את זה.

<אתי בנדלר: כן, גם אנחנו לא הבנו.

יואב קיש: מה זה יפעל לקיים הפרדה מבנית?

<אתי בנדלר: קודם כול, מה זה "בפרט בכל הנוגע לעצמאות שידורי החדשות"?

<אתי בנדלר: זאת אומרת, שאר הדברים פחות חשובים?

יואב קיש: כל הסעיף הזה נראה לי מוזר.

<אלידור בליטנר: לא, הוא סעיף חשוב.

<אלידור בליטנר: סוג אחד של הפרדה מבנית יכול להיות למשל הפרדה תאגידית, שבמקרה הזה לא הלכנו.

יואב קיש: אין אבל הפרדה - - -

<אלידור בליטנר: נכון, אני אומרת, הפרדה מבנית זה משהו שהוא רחב יותר מנגיד שיש את הסוג של הפרדה תאגידית.

יואב קיש: אבל אני לא מבין.

יואב קיש: המשפט הראשון על קיום הוראות והרישיון זה ברור, נכון?

יואב קיש: אנחנו כאילו ב-obvious.

יואב קיש: איזה דירקטוריון לא אמור לעשות את זה?

יואב קיש: זה סתם משהו לא ברור.

<זיו מאור: אבל זה מטיל עליהם אחריות, בגלל זה זה חשוב.

יואב קיש: "בפרט בכל הנוגע לעצמאות שידורי החדשות בערוץ" – מה זה בפרט, והדברים האחרים לא?

<אתי בנדלר: ובכלל זה קודם כול.

<אתי בנדלר: זה לא לרבות, זה בכלל זה.

יואב קיש: ובכלל זה, ובכלל זה.

<אלידור בליטנר: ובכלל זה, כן.

<אלידור בליטנר: זה סעיפים בתקנון.

<אלידור בליטנר: כאילו הנספח אומר: בתקנון ייקבעו ההוראות והאלה.

<אלידור בליטנר: כלומר, יש לזה חשיבות, אפילו ברמה הדקלרטיבית, שהעצמאות - - -

יואב קיש: עכשיו, מה זה לקיים הפרדה מבנית בין בעלי המניות לאנשי התוכן של מערך החדשות?

יואב קיש: לא הבנתי את זה.

יואב קיש: רגע, אני רוצה לשמוע ממשרד המשפטים קודם.

<אלידור בליטנר: אז למשל אני חושבת שמה שנאמר בהמשך הוא דוגמה טובה לזה.

<אלידור בליטנר: למשל, בדרג ההנהלה, שיש עצמאות ניהולית.

<אלידור בליטנר: תיכף גם לגבי ההמשך תהיה לי הערה פרטנית, אבל שבעצם יש עורך חדשות שהוא העורך הראשי של תוכן החדשות, והוא נפרד מהמנכ"ל.

<אלידור בליטנר: אז זה דרך לייצר עוד איזה buffer בין בעלי המניות - - -

יואב קיש: אבל מדובר פה על בעלי המניות, זה לא המנכ"ל.

<אלידור בליטנר: נכון, אבל זה דרך, זו טכניקה מבנית כדי לייצר הפרדה.

יואב קיש: הבעיה שלי שפתאום פעם ראשונה אנחנו מתייחסים פה לבעלי המניות, כאילו אנחנו בהגדרה רצינו לייצר חטיבה נפרדת, עם ראש חטיבה נפרד, עם תקציב, שהוא אדון לעצמו וכל זה.

יואב קיש: אז מה פתאום בעלי המניות?

יואב קיש: איפה המנכ"ל?

יואב קיש: זה קצת כאילו לא ברור לי.

<אלידור בליטנר: יש, אני משערת, כל מיני טכניקות שאפשר לנקוט בהן גם, שוב, כנהלים פנימיים כדי לייצר buffer.

יואב קיש: אני אגיד לך מה אני מוכן לעשות, תגידי לי אם זה עונה לך.

יואב קיש: קודם כול, אמרנו: במקום בפרט – ובכלל זה; ויפעל לקיים הפרדה מבנית לאנשי התוכן של מערך החדשות, במקום "בין בעלי המניות".

<זיו מאור: להגן על עצמאותם של אנשי התוכן.

יואב קיש: להגן על עצמאותם של אנשי התוכן – משהו כאילו - - -

<זיו מאור: זה להכפיף את בעלי המניות לדירקטוריון, זה להעמיד - - -

איתן כבל: אני אגיד לך מה הבעיה שלי.

איתן כבל: אני מבין מה שאת אומרת.

איתן כבל: ככה: כשאתה רוצה כסף מבעלי המניות, אתה כל הזמן הולך עליהם, מבקש.

איתן כבל: יש לי פה תחושה קצת של אי – ברור לי שבעלי המניות, עם כל הכבוד, לאי יכולים לנהל את החדשות ולהתערב.

יואב קיש: ברור.

איתן כבל: זה ברור.

<אלידור בליטנר: אז זה בעצם מה שכתוב.

יואב קיש: אבל לא רק, גם המנכ"ל לא מנהל את החדשות.

<אלידור בליטנר: נכון.

<אלידור בליטנר: למנכ"ל יש עכשיו התייחסות בשתי הפסקאות הבאות, שאני ארצה גם - - -

יואב קיש: אבל למה הדירקטוריון הוא זה שצריך לקבוע את הסמכות לבעלי המניות.

יואב קיש: תכתבי: בעלי המניות לא יתערבו.

יואב קיש: לא יודע.

יואב קיש: אבל למה הדירקטוריון צריך לקבוע – יש פה - - -

<אלידור בליטנר: נכון שייקבעו איזשהם נהלים רלוונטיים לעניין.

<זיו גלעדי: אני חושב שהדברים האלה נכתבו בדם, על רקע הניסיונות של בעלי מניות להתערב באופן ישיר.

<זיו גלעדי: ורצו להגיד - - -

<אלידור בליטנר: זה כתוב אבל בשתי השורות האחרונות של סעיף א.

<אתי בנדלר: אבל זה התפקיד של דירקטוריון לפקח.

<זיו מאור: ממתי התפקיד של דירקטוריון לפקח?

<אתי בנדלר: אתה יכול להוסיף גם את ההוראה לגבי בעלי המניות, אבל מה התפקיד הזה - - -

יואב קיש: בדיוק, אבל למה בעלי מניות?

יואב קיש: את הדירקטוריון, אבל למה לכתוב פה בעלי מניות?

יואב קיש: לא יודע, נראה לי - - -

<אתי בנדלר: בגלל שבעלי המניות מנסים כל הזמן לדאוג לאינטרסים שלהם.

<קריאה: סליחה, זה כתוב שם.

<אלידור בליטנר: זו בדיוק ההרחקה מאינטרסים מסחריים שאמרנו נגיד שחברת חדשות נועדה להשיג.

<אלידור בליטנר: אז אם אין חברת חדשות, הרעיון הוא, שוב, להרחיק מאינטרסים מסחריים כדי לייצר עצמאות.

<יונתן בייסקי: כי בעלי מניות יכולים להיות גופים מסחריים גם.

<מירי נאור אליאס: זה כתוב בשתי השורות האחרונות של א', בדיוק מה שאתם מתכוונים אליו, זה פשוט כתוב אחרת, שעורך החדשות יקפיד על כך שבשידורי החדשות לא ישוקפו עמדותיהם של בעל הרישיון, מנהליו, בעלי מניותיו או עובדיו.

<אתי בנדלר: זה חוץ מזה.

<מירי נאור אליאס: זה די ממצה את העניין.

<אתי בנדלר: לא, זה בנוסף לזה.

יואב קיש: טוב, בוא נקריא רגע את הסעיף עד הסוף, ואז נתייחס לכול, כי הבנתי שיש גם בהמשך ואולי זה ישפיע.

יואב קיש: אז קראנו עד למערך החדשות.

<אתי בנדלר: לא צריכים לכתוב – לסוגיות אתיות בלבד, אני לא חושבת שצריך לכתוב איפה - - -

יואב קיש: נכון.

יואב קיש: אז נמחק מפה עד סוף לפי העניין.

יואב קיש: כן, זיו.

<זיו מאור: הסעיף הזה מכיל מין מוטציה שנוגעת ל-accountability, לאחריות.

<זיו מאור: זה נוגע לדירקטוריון וזה נוגע למנכ"ל.

<זיו מאור: אני אסביר למה הכוונה.

<אתי בנדלר: יותר לאט, זיו, שאפשר יהיה לשמוע אותך.

<זיו מאור: הדירקטוריון הופך להיות אחראי כלפי הרשות השנייה למעשה של בעלי מניות, כאשר הדירקטור שעומד כאן בעין הסערה מונע על ידי בעלי מניות הסורר, שהולך עכשיו ופונה לצורך העניין לכתב ואומר: תעשה כתבה על העסק שלי.

<זיו מאור: ומי צריך לתת דין וחשבון?

<זיו מאור: ומי חשוף להאשמה בהפרה?

<זיו מאור: הדירקטור, על מעשה שהוא לא אחראי לו.

<אתי בנדלר: למה הוא לא אחראי לו?

<אתי בנדלר: אם הוא לוקח על עצמו להיות דירקטור, אז הוא בהחלט אחראי.

<אתי בנדלר: ואחריות דירקטורים זה דבר שמקובל בכל ענפי המשפט, בכל סוגי החברות.

<זיו מאור: אחריות כלפי הנעשה בחברה, לא כלפי המעשה של בעל מניות.

<זיו מאור: הדירקטור לא אחראי על מי שממונה עליו, הפוך.

<אתי בנדלר: אתה אולי רק מצדיק למה צריכים לחברת חדשות נפרדת אם כך.

<זיו מאור: לא.

<זיו מאור: אז מה שאני בסך הכול אומר זה שלהטיל אחריות על בעל מניות ולא על דירקטור.

איתן כבל: סליחה, אני רוצה להגיד לך, אני אתן לך דוגמה אחרת.

איתן כבל: הרי ממה נפשך, זה דברים שנצטרך לבדוק אותם.

איתן כבל: עכשיו ועדת החקירה של הכנסת בעניין הבנקים - - -

יואב קיש: מה איתה, חבר הכנסת כבל?

איתן כבל: אל תדאג, הכול יהיה בסדר.

איתן כבל: מה שאני מנסה להגיד, דירקטור - - -

<לאה ורון: עובדים על זה כל הזמן.

איתן כבל: גם ברגע זה.

יואב קיש: עוד סיבה שצריך לגמור פה עד סוף החודש.

איתן כבל: אסור לייצר הפרדה שהיא לא אמיתית.

איתן כבל: בעלי המניות, אתה יודע, אני מצד אחד לא רוצה שייכתב, כאילו זה נראה לי קצת - -

יואב קיש: מגוחך קצת, כן, מוזר.

איתן כבל: - - קצת מגוחך.

איתן כבל: אבל האחריות בסוף היא לא של בעל המניות.

איתן כבל: החוק מתכתב עם הדירקטוריון.

איתן כבל: זו הסמכות שאנחנו הקמנו אותה להיות ה-buffer.

איתן כבל: עכשיו, כשאתה בא ומשקיע בחברה שלך, הרי במקום נורמלי, שלא אחר כך הם יוצרים בעיות, הדירקטוריון זה הגוף שבחוק יודע לעמוד מול העובדים וההנהלה ומול הדרג שמעליו.

איתן כבל: אתה צריך את המישהו הזה, כי תמיד הבעלים הם לכאורה יותר חזקים.

יואב קיש: אוקיי, אני רוצה לשמוע את משרד המשפטים.

<זיו מאור: רגע, רק לגבי הנושא של המנכ"ל.

יואב קיש: כן, זיו, הערה אחרונה.

<זיו מאור: המנכ"ל ממונה מצד אחד כעורך ראשי, מצד שני מדירים אותו מכל תחום ותוכן, ומצד שלישי מטילים עליו אחריות לנושא אתיקה, כאשר הוא לא אחראי עליהם ישירות.

יואב קיש: לא, באתיקה הוא כן אחראי.

<זיו מאור: אבל הוא לא אחראי על התוכן.

יואב קיש: על התוכן לא.

<זיו מאור: זאת אומרת, לצורך העניין, בא כתב ועשה כתבה שיש בה עבירה אתית חמורה.

<זיו מאור: המנכ"ל מוחזק אחראי כלפי הרשות השנייה, למרות שהחוק עצמו מדיר אותו מעיסוק בתוכן.

<זיו מאור: גם כאן אפשר יהיה למצוא את הדרך, ואני לא משתמש כרגע בניסוח, אלא להמחיש את העיקרון שהמנכ"ל איננו אחראי כלפי הרשות על האתיקה אלא הוא קצין האתיקה מטעם הרשות.

<זיו מאור: כלומר, הוא יהיה אחראי לנקוט הליכים נגד עובד שעבר עבירת אתיקה על פי הקריטריון האתי, אם זה יהיה כללי הרשות השנייה או אחרים, וידווח על כך לרשות, במקום שהוא נושא אחריות כלפי הרשות למשהו שהוא לא אחראי עליו בפועל, מאחר שהוא לא העורך הראשי בסופו של דבר.

יואב קיש: אני חושב שזו הכוונה, אם אתה שואל אותי.

<זיו מאור: זה לא כתוב ככה.

יואב קיש: אז רגע, פה משרד המשפטים.

<אלידור בליטנר: כן, אולי אני בעצם מתחברת לדברים.

יואב קיש: נכון.

יואב קיש: זו הייתה הבעיה שלנו מלכתחילה.

יואב קיש: ברור לכולם שגם המנכ"ל וגם הדירקטוריון – יש להם את האחריות.

יואב קיש: אבל בסוף הסמכות של מה עולה לערוץ החדשות, אנחנו לא רוצים שזה יהיה אצל המנכ"ל ואצל הדירקטורים, זה אצל אותו עורך חדשות.

יואב קיש: עכשיו, אם אותו עורך חדשות עושה עבירה כלשהי, אז ברור להיות שהם צריכים להיות הסוכנים שמרימים את הדגל שיש פה בעיה וצריך לטפל בה.

יואב קיש: אבל אי אפשר להגיד שהם אשמים ואנחנו קובעים בחוק שהם צריכים להיות אחראים, כשאין להם את הסמכות הזו.

יואב קיש: זה המלכוד שאני מבין שקיים פה.

<אלידור בליטנר: לא, כשאתם אומרים אחריות אני לא בטוחה שאני יורדת לסוף דעתכם.

<אלידור בליטנר: יש את העריכה הראשית של התוכן, שוב, החלטות של תוכן ברמה - - -

יואב קיש: נגיד נעשתה שם עבירה.

יואב קיש: מישהו, בעל מניות, הלך עכשיו לעורך החדשות שמונה – זה יכול לקרות בין אם זה בחברה נפרדת או לא נפרדת, זה לא משנה – ואמר לו: אני רוצה שתעשה כתבה על איזה יופי, ברשת "מגה" או ברשת "שופרסל" הוזלנו את המחירים כך וכך.

יואב קיש: הלך אותו אחד ועשה את הכתבה.

יואב קיש: ועכשיו יש חשש לעבירה אתית.

<אלידור בליטנר: שוב, אם יש הפרה של הכללים של הרגולטור לעניין האתיקה, אז יש רגולטור, והרגולטור מפקח.

יואב קיש: אבל זה לא מה שכתוב פה, הדירקטוריון הוא זה שאשם מבחינת החוק פה.

<אתי בנדלר: על מי תוטל האחריות - - - זאת השאלה.

<אלידור בליטנר: הרגולטור מתנהל מול בעל הרישיון.

<אלידור בליטנר: כל מה שקשור למשל לחובות זהירות וחובות אמונים של נושאי משרה, זה קשור לדין הכללי.

<אלידור בליטנר: אנחנו, כשאנחנו עוסקים ברגולציה, בין היתר גם ברגולציית תקשורת, היחס בין הרגולטור למפוקח זה היחס בין רגולטור לבעל רישיון, אלא אם כן יש חובות ספציפיות.

<אתי בנדלר: ובעל הרישיון מיוצג לצורך העניין על ידי המנכ"ל?

<אתי בנדלר: זה מה שאת אומרת.

<אלידור בליטנר: שוב, תלוי, אלא אם כן יש הוראה ספציפית.

<אלידור בליטנר: אבל אולי בהתחבר למה שאומרים, בפסקה השנייה באותו סעיף כתוב: המנהל הכללי של הערוץ ישמש העורך הראשי של שידורי החדשות, בהתאם להוראות סעיף 62ב לחוק הרשות השנייה.

<אלידור בליטנר: סעיף 62ב לחוק הרשות השנייה מדבר על עורך ראשי של ערוץ.

<אלידור בליטנר: עכשיו, בל נשכח שחוק הרשות השנייה עושה את ההפרדה בין הערוץ כישות משפטית לבין חברת החדשות.

<אתי בנדלר: נכון.

<אלידור בליטנר: כלומר 62ב לא מדבר על כך שהמנכ"ל יהיה העורך הראשי של החדשות אלא יש כאן הפרדה.

<אלידור בליטנר: ולכן נכון שהמנכ"ל הוא ממשיך להיות העורך הראשי של שידורי הערוץ, כמו בסעיף 62ב.

<אלידור בליטנר: לצד זאת צריך למנות עורך חדשות נפרד.

יואב קיש: נוסף על המנהל הכללי, שישמש עורך ראשי, ימונה עורך חדשות ומנהל מערך חדשות.

<אלידור בליטנר: של הערוץ, בדיוק.

<אלידור בליטנר: בהתאם להוראות סעיף 62ב.

<אלידור בליטנר: חוץ מזה ימונה עורך חדשות.

<אלידור בליטנר: ועורך חדשות הוא בעצם העורך הראשי של החדשות.

<זיו מאור: וככה, אלידור, את שוברת את עיקרון ההפרדה שאת כל כך נלחמת עליו.

<אתי בנדלר: תקראי את השינויים שאת מבקשת להכניס, כדי שאני ארד לסוף דעתך.

יואב קיש: אבל מה את רוצה לתקן?

<אתי בנדלר: של שידורי הערוץ במקום של שידורי החדשות?

<אלידור בליטנר: כן.

<אלידור בליטנר: אני לא בטוחה שצריך לומר זאת, מכיוון שאנחנו מדברים כאן על נספח החדשות.

<קריאה: זה מוגדר כבר.

<אלידור בליטנר: זאת אומרת, סעיף 62ב לחוק ממילא מסדיר זאת.

יואב קיש: אז כל המשפט מיותר?

<אלידור בליטנר: כן.

<אלידור בליטנר: מה שאני מציעה לכתוב זה בעצם הוראה לעניין החובה למנות עורך חדשות, שהוא מי שינהל את מערך החדשות ויהיה עצמאי בתפקידו.

<אתי בנדלר: כל זה ברור.

<אתי בנדלר: עדיין אני לא מבינה, לעורך הראשי, למנהל הכללי שהוא העורך הראשי של הערוץ, האם יש לו איזושהי אחריות לעבירות אתיות בחדשות או לא?

<אתי בנדלר: כי זה הנושא שהוא ניסה לפתור, הסעיף הזה.

<זיו מאור: אני מציע לקבוע שהמנהל הכללי יפקח על קיום הוראות האתיקה - - -

<אלידור בליטנר: לא, אנחנו גם חושבים שאתיקה זה הולך יד ביד עם התוכן, וזה נכון שעורך החדשות ינהל את זה.

<אלידור בליטנר: שוב, במונחי תוכן.

<אלידור בליטנר: אנחנו לא מדברים על אחריות בהקשרים אחרים, אנחנו מדברים במונחי תוכן.

<אלידור בליטנר: יש עורך חדשות שהוא עצמאי.

יואב קיש: אז זאת אומרת שגם נושא האתיקה יישאר אצל עורך החדשות.

<אתי בנדלר: אז בעצם אני צריכה למחוק את כל הפסקה הזאת, את כל הפסקה השנייה, לפי מה שאת אומרת.

יואב קיש: לא, עד ל"נוסף על המנהל הכללי".

<אתי בנדלר: כן, רק את הפסקה השנייה, זה מה שאני אומרת.

יואב קיש: אז בעצם סעיף א' - - -

<אתי בנדלר: אבל את משוכנעת שאין שום אחריות למנהל הכללי בהקשר הזה?

<אלידור בליטנר: שוב, התפקיד של העריכה, וגם לעניין האתיקה, הוא של עורך החדשות.

<אתי בנדלר: סליחה, לא שומעת אותה.

<אתי בנדלר: עוד פעם?

<אלידור בליטנר: אולי מועצת הכבלים רוצה להתייחס?

יואב קיש: לא.

יואב קיש: אז הפסקה השנייה יורדת?

<אלידור בליטנר: כן, לדעתי, שוב, התפקיד של העריכה של התוכן ושל הפיקוח בנושא האתיקה צריך להיות של עורך חדשות, שהוא פונקציה עצמאית בתוך המערך הזה.

יואב קיש: בסדר, אז קיבלנו.

<אתי בנדלר: אז אני מוחקת את כל הפסקה השנייה.

יואב קיש: לא צריך למחוק, רק צריך להקפיד לכתוב – נכון, צריך למחוק, אבל צריך להגדיר אז שהאתיקה כן באחריות העורך הראשי של שידורי החדשות.

<אתי בנדלר: נכון, זה להוסיף לפסקה השלישית.

יואב קיש: להוסיף, בדיוק.

יואב קיש: להוסיף לפסקה השלישית את נושא האתיקה שבאחריות העורך - - -

<אתי בנדלר: אז רגע.

<אתי בנדלר: אז הוא גם לא יהיה עורך ראשי של שידורי חדשות?

איתן כבל: אני לא מבין.

איתן כבל: אני מתנצל, אני לא מתעמת פה – ממציאים את הגלגל מחדש?

<אתי בנדלר: קצת, במידה מסוימת.

יואב קיש: לא.

יואב קיש: הייתה פה אמירה ברורה, שעורך החדשות הוא אחראי על התוכן.

איתן כבל: סיימנו את רשות השידור, התאגיד עכשיו.

איתן כבל: כבר עשינו - - -

יואב קיש: לא, אל תגזים.

איתן כבל: לא.

<אתי בנדלר: לא, כי נאמר כאן שהוא עורך ראשי.

<אתי בנדלר: אני אגיד מה הבעיה.

יואב קיש: אוקיי.

<אתי בנדלר: לפי חוק הרשות השנייה, אם אני זוכרת נכון, נאמר מפורשות שהמנהל הכללי של חברת החדשות הוא העורך הראשי, נכון?

איתן כבל: נכון.

<אתי בנדלר: עכשיו, כאן אין לי חברה נפרדת.

יואב קיש: נכון.

<אתי בנדלר: אז מה תפקידו של המנהל הכללי, הוא עדיין נשאר העורך הראשי?

<אתי בנדלר: אז הפתרון שניסו לתת כאן, אמרו ככה – אם אני מבינה נכון, תתרגם אותי, כי אני לא הייתי שותפה כמובן לקביעת הכללים על ידי הכבלים והלוויין – הם אומרים ככה: אכן, המנהל הכללי של הערוץ יהיה גם העורך הראשי של שידורי החדשות.

<אתי בנדלר: אבל הסמכויות היחידות שיהיו לו זה רק לעניין כללי האתיקה.

יואב קיש: אז בואו נעשה סדר.

יואב קיש: לא, לא.

יואב קיש: אז הסדר הוא כזה.

<אתי בנדלר: אז מי העורך הראשי של שידורי החדשות?

יואב קיש: הנה, רגע, סליחה.

יואב קיש: אני הבנתי את זה אחרת, ואני רוצה לשאול פה גם את משרד המשפטים אם ההבנה שלי נכונה.

יואב קיש: בחברת חדשות שמעל 350 מיליון, כפי שהגדרנו, יש חברה נפרדת, יש לה מנכ"ל, מאוד פשוט, ואז המנכ"ל הוא עורך ראשי והכול בסדר.

יואב קיש: עכשיו אנחנו בסיטואציה שבתוך המבנה של הערוץ הזעיר, אותה חברה עצמה, יש מנכ"ל, ויש לנו חטיבת חדשות שאנחנו רוצים להפריד אותה.

יואב קיש: אז אנחנו ממנים לה, הגדרנו אותו - -

<אתי בנדלר: עורך חדשות.

יואב קיש: - - עורך חדשות, שהוא יושב בראש חטיבת החדשות.

יואב קיש: עכשיו, אנחנו אומרים כרגע, וזה בדיוק הבלבול שדיברת עליו, שעורך החדשות הזה הוא למעשה גוף מאוד עצמאי.

יואב קיש: למה הוא עצמאי?

יואב קיש: כי הוא יהיה אחראי גם על התוכן וגם על האתיקה של החדשות, וגם על מימוש תקציב החדשות.

יואב קיש: זאת אומרת, אלה הכלים שיש לו.

יואב קיש: ובעצם במקום הזה יש לו עצמאות מלאה: אתיקה, תוכן ותקציב.

יואב קיש: זאת אומרת, אחרי שהתקציב נקבע, הוא לא קובע מה גובה התקציב, אבל חלוקת התקציב היא - - -

<אתי בנדלר: איך לעשות שימוש בתקציב הזה.

יואב קיש: שימוש בתקציב, בדיוק.

<אלידור בליטנר: האם להקצות את זה לכתבה הזאת או לכתבה הזאת?

יואב קיש: בדיוק.

יואב קיש: ואלה שתי פיגורות.

יואב קיש: בחברה שלכם, לערוצים הקיימים, יהיו שתי פיגורות רלוונטיות: מנכ"ל, שאחראי על כל הפעילות השוטפת; ועורך חדשות, שאחראי על חטיבת החדשות.

יואב קיש: שהוא, עורך החדשות, תהיה לו עצמאות מלאה בכל הקשור לתוכן, אתיקה וביצוע תקציב החדשות שיוגדר לו מהמנכ"ל עצמו.

יואב קיש: זאת אומרת, הוא לא קובע את התקציב וגודלו, זה כמובן יכולות הערוץ והמנכ"ל וכיוצא בזה, אבל מימוש, להחליט מה הוא מוציא לאיפה, אם הוא משקיע עכשיו מיליון שקל בתחקיר על הקלטות של בן של שר כלשהו, זה החלטה שלו ולא של מישהו אחר.

יואב קיש: כן, אפשר להמשיך?

יואב קיש: אוקיי, מקובל?

<מיכל רפאלי כדורי: כולם המומים מהדוגמה.

<אתי בנדלר: כל סעיף כזה שאנחנו קוראים – צריך להיות ברור מדוע אין מנוס, אבל ממש אין מנוס, מלהגדיר מהם שידורי חדשות ולתת להם את המסגרת, כי אחרת אף אחד לא ידע מה תחום האחריות שלו.

יואב קיש: אז את זה אמרתי שאנחנו נשמע באמת כהערה נוספת, ואם צריך להוסיף את זה לזה.

יואב קיש: אז אני חוזר על סעיף 10א.

יואב קיש: עכשיו, בוא נחזור רגע לפתיחה, לדירקטוריון החברה.

יואב קיש: בהמשך למה שאמרנו, האם הפתיחה של הסעיף נחוצה?

יואב קיש: כי ההמשך ברור: דירקטוריון החברה יעמוד על קיום הוראות הדיון והרישיון, ובכלל זה בכל הנוגע לעצמאות שידור חדשות בערוץ, ויפעל לקיים הפרדה מבנית – זה ברור לי, אני לא יודע - -

<אתי בנדלר: זה ברור לגמרי.

<אתי בנדלר: מה לא ברור?

יואב קיש: - - בין בעלי המניות לאנשי התוכן – טוב, נשאיר את זה, אין פה - -

איתן כבל: תשאיר את זה.

יואב קיש: משאיר.

יואב קיש: נשאר.

יואב קיש: את הפסקה השנייה ביטלנו, הגדרנו בדיוק את הנושא.

<זיו מאור: רגע.

יואב קיש: ב', כן?

<מירי נאור אליאס: זה בעייתי, כי זו התערבות מאוד בוטה בשיקולים מקצועיים של מנכ"ל החברה.

<מירי נאור אליאס: זה נכון שהוא לא אחראי על תוכן החדשות, אבל בכל זאת הוא - -

יואב קיש: כן, אבל זו בדיוק ההפרדה בין לשים בובה שם - - -

<מירי נאור אליאס: נכון, זו ההפרדה, אבל - - -

<אתי בנדלר: אם לא תהיה ילד טוב, נסלק אותך.

<אלידור בליטנר: החשש הוא מהדחה.

<אלידור בליטנר: זה בדיוק - - -

<נתנאל סימן-טוב: אבל יכול להיות על רקע מקצועי, שעורך חדשות לא טוב, ומיעוט מהדירקטוריון יכול להשאיר אותו בתפקידו.

יואב קיש: אז אם זה מקצועי, המיעוט צריך בסוף כאילו - - -

<מירי נאור אליאס: אבל זה לא כתוב ככה.

<מירי נאור אליאס: זה בסדר להחליט - - -

<נתנאל סימן-טוב: כשמיעוט מבעלי המניות בחברה יחזיק את החברה - - -

יואב קיש: לא, דווקא בכנסת הזו אין לנו בעיה עם האופוזיציה.

איתן כבל: אמרתי.

איתן כבל: זו דוגמה רעה.

<אתי בנדלר: כל מקום שרוצים להבטיח עצמאות של בעל תפקיד, נקבעות הוראות מיוחדות לגבי הפסקת כהונתו.

איתן כבל: יש כללים להפסקת כהונה.

<אתי בנדלר: אתה יכול לבדוק את זה בשורה ארוכה של דברי חקיקה.

<אלעד מלכה: אבל אפשר לעשות את זה הפוך, שיהיה אסור לו לקבוע משהו שדומה לשלו.

איתן כבל: מי אתה, קודם כול?

<אלעד מלכה: אלעד מלכה, "זכות הציבור לדעת".

<אלעד מלכה: אפשר לקבוע מהלך הפוך שאומר, שהערוץ לא עושה שום מהלך, כדי לוודא שזה ישקף איזשהן עמדות ציבוריות.

<אלעד מלכה: לבוא עכשיו ולהגיד לכל העובדים: בואו תגידו מה אתם מצביעים, ואם זה קשור לבעל הערוץ – אי אפשר לעשות דבר כזה.

איתן כבל: אבל מה עם זכות הציבור לדעת?

יואב קיש: על איזה סעיף אתה מדבר?

יואב קיש: על מה אנחנו מדברים?

<אלעד מלכה: על סעיף א'.

יואב קיש: אבל על א' כבר דנו ודיברנו.

יואב קיש: אנחנו בסעיף ב': העברת עורך החדשות מתפקידו תיעשה ברוב של לפחות 75% מחברי הדירקטוריון של החברה.

<זיו מאור: אני יכול לתת דוגמה היסטורית, שהופכת סעיף שכזה בעייתי.

<זיו מאור: ב-2009 בעל זיכיון באחד מהערוצים המסחריים התראיין לאיזשהו עיתון וסיפר על זה שהוא ביוזמתו, בלי שום קשר להיותו בעל רישיון, הלך והעביר תרומה מאוד מאוד גדולה למוסד מאוד מאוד מסוים, ובאותו זמן בדיוק ערוץ בבעלותו, כתב שמקבל ממנו משכורת, הלך ופרסם כתבה נגד האינטרס הישיר שלו.

<זיו מאור: עכשיו, אני בתור מי שדוגל בעמדת שוק חופשי חושב שזה מצב שערורייתי לחלוטין, שאנחנו מכריחים בן אדם לממן פעילות נגד האינטרס הכלכלי או במקרה הזה האינטרס האידאולוגי שלו, במקרה מסוים כזה או אחר.

<יונתן בייסקי: והאינטרס של הציבור?

יואב קיש: רגע, אבל איך זה סעיף ב'?

יואב קיש: אז אני אגיד לך.

יואב קיש: ההגבלה הזאת של הדירקטוריון, בסוף הרי מה עשינו, הקלנו מהכללים של הרשות השנייה עם חברה נפרדת, ונוצר פה יצור שדרך השליטה שלנו על העצמאות שלו זה דרך עורך החדשות.

יואב קיש: זאת אומרת, יש פה פיגורה אחת, שנקראת עורך חדשות, שיש לו איזה דואליות מול מנכ"ל החברה במידה מסוימת, כי יש לו עצמאות גדולה, והוא אמור לשקף את העצמאות האובייקטיבית האתית-חדשותית, כל מה שהיה פה ששמענו.

יואב קיש: עכשיו, מה המפתח?

יואב קיש: אם אותה דמות הופכת להיות בובה של בעל המניות, אז לא עשינו כלום.

יואב קיש: אם מחר הוא מחליף אותו - - -

<זיו מאור: יש מודל אחר שמשיג להבנתי את אותה מטרה בפגיעה מצומצמת.

יואב קיש: נו, בבקשה, זה אני מוכן לשמוע.

<זיו מאור: וזה המודל שבו משתמשת הממשלה כאשר מדובר במינויים סטטוטוריים בכירים.

<זיו מאור: לדוגמה, לממשלה יש את הסמכות לפטר את היועץ המשפטי לממשלה.

<זיו מאור: אלא שמדובר בהליך מאוד מאוד קיצוני, שחשוף לביקורת שיפוטית לפניי ולפנים.

יואב קיש: אבל פה אין לך את כל הכלים האלה.

יואב קיש: לא, לא בטוח שנדבר ונדון, כי הגדרנו משהו, ואם לא יהיו הערות אנחנו לא חוזרים - - -

<זיו מאור: אוקיי.

<זיו מאור: אני חושב שהכללים האלה מצוינים.

<זיו מאור: במקרה שנדון – כנדון.

<זיו מאור: אז אני אומר:

<זיו מאור: אם לצורך העניין תבוא מועצת הרשות השנייה ותתרשם שפיטורים שכאלה, שנעשו לא על סמך רוב של 75% אלא על סמך רוב של 51%, הם נובעים מהפרה של כללי האתיקה, ומסקנה כזו לא תבוא מהאוויר, יבוא עורך החדשות ויגיד למועצת הרשות השנייה: יש כאן בעיה.

יואב קיש: זאת אומרת, אתה טוען, שבמסגרת כללי האתיקה של הרשות השנייה, יש פה מנגנון שיכול למנוע פיטורים של אותו עורך חדשות.

<זיו מאור: נכון.

<זיו מאור: בכללי האתיקה בנוסחם הנוכחי כתוב שהפרה של כללי האתיקה הם הפרה של הרישיון.

<זיו מאור: ולכן אם יבוא עורך החדשות המפוטר ויגיד למועצת הרשות השנייה: מועצה יקרה, אלה לא היו פיטורים ענייניים, אלה היו פיטורים שיש בהם הפרה של כללי האתיקה, אז הערוץ יספוג סנקציה מאוד חריפה.

יואב קיש: טוב.

יואב קיש: חבר הכנסת כבל, בבקשה.

<אתי בנדלר: אבל העורך לא יחזור לתפקידו, והעורך הבא כבר ידע מה אסור לו לעשות.

<זיו מאור: אם מועצת הרשות השנייה תבהיר שאי החזרתו לתפקידו - - -

איתן כבל: זיו, תשמע, לא בשבוע הבא אחרי הקריאה השנייה והשלישית נעלה לראשונה לשידורי טלוויזיה פה בארץ ושידורי חדשות.

איתן כבל: אלה דילמות שגם אם נלך לשיטתך, עדיין לא סגרנו את כל הדילמות שיכולות להתקיים.

איתן כבל: המתח המתקיים כל הזמן בין עורך החדשות לבין מערכת החדשות לבין הניהול השוטף, בעלי המניות, הוא מתח שמתקיים כל הזמן.

איתן כבל: אתה יודע מה, הוא גם מתח חשוב, ששומר על איזשהם מערכות.

איתן כבל: אני לא חושב שצריך לשנות פה, אדוני היושב-ראש, שום דבר.

איתן כבל: ובאמת, אני חושב שהדיון הזה הוא דיון מקצועי נטו, הוא לא צריך ללכת למקומות מקצועיים.

איתן כבל: כי אתה מנסה לסגור פה פרצה, שאתה אפילו לא יודע שהיא יכולה לקום עליך בדרך אחרת לגמרי.

איתן כבל: אני חושב שהכללים האלה הם ממש המינימום שבמינימום, אני אומר את זה.

יואב קיש: טוב.

יואב קיש: יש הבדל אם זה 75% או 70%, כאילו ברמה הזו?

יואב קיש: כן, יונתן.

<יונתן בייסקי: אני מאוד מתנגד למה שנאמר פה מצד "זכות הציבור לדעת".

<יונתן בייסקי: אגב זכות הציבור לדעת, יש אינטרס ציבורי ראשון במעלה שיהיה חופש - - -

איתן כבל: טוב שהתעוררת, זה מה ששאלתי את אלעד קודם.

איתן כבל: האחרון שאתה מצפה ממנו להעלות שאלה כזו זה מאלעד.

<אלעד מלכה: הפוך.

איתן כבל: איך אומרים, אני מבין שזכות הציבור לדעת זה עניין של - - -

<אלעד מלכה: זה עניין של הציבור ולא של - - -

<זיו מאור: לצמצם את ההתערבות של הממשלה בחופש המידע.

<זיו מאור: זו האג'נדה שלנו.

<יונתן בייסקי: יש לממשלה אינטרס לצמצם את התערבות אפשרית של בעלי מניות בחברה החדשות.

<יונתן בייסקי: חברת חדשות שהעובדים שלה עצמאיים לעשות תחקירים וכתבות, בלי שום קשר למי הבעלים של החברה, ואני הייתי עובד לשעבר בחברת חדשות, לא היו עליי שום מגבלות, זה מראה על ההצלחה של הרגולציה ולא צריך להפוך את זה.

יואב קיש: טוב.

יואב קיש: אני משאיר את זה ככה.

יואב קיש: אני חושב שהבנו את העניין, עם כל הרגישויות, אבל זה בעצם המקור היחידי שמעגן את ההפרדה שאנחנו מדברים עליה.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: אם זה נוותר - - -

יואב קיש: לא היה לנו כבר בסעיף 8 דירקטור חיצוני?

<אתי בנדלר: כן, הוא רק אומר איך ממנים אותו.

יואב קיש: עד כאן.

יואב קיש: אני תיכף אעלה להצבעה את הנושא של סעיפים מ-6–10ד, כולל, בשינויים שהגדרנו.

<אתי בנדלר: יש רק הגדרה בסוף של דירקטור חיצוני, ולדעתי חסרים כאן חלק מההגדרות.

<אתי בנדלר: סעיף ד' לא נגמר, אם אדוני מוכן להמשיך בדף הבא עוד חלק קטן.

יואב קיש: אה, חשבתי שסיימתי.

יואב קיש: אוקיי, עד לפה.

יואב קיש: בעיניי ברור.

יואב קיש: אני רוצה להגיד - - -

<אתי בנדלר: רגע, אדוני, עוד מילה אחת.

<אתי בנדלר: יש כאן הגדרה, אבל היא לא מספקת, משום שמשתמשים בהגדרה הזאת במונחים שאינם מוגדרים.

<אתי בנדלר: כי כתוב: "דירקטור חיצוני" – דירקטור שאינו בעל עניין בחברה.

<אתי בנדלר: צריכים להגדיר מה זה בעל עניין; אינו נושא משרה בה – צריכים להגדיר מה זה נושא משרה.

יואב קיש: למה, אבל זה לא ברור?

<אתי בנדלר: לא.

<אתי בנדלר: כי בחוקים שונים יש הגדרות שונות.

<אתי בנדלר: אני לא זוכרת אם יש הגדרות למונחים האלה בחוק הרשות השנייה.

יואב קיש: בעל עניין זה 5%.

<אתי בנדלר: אם יש לי הגדרות בחוק הרשות השנייה, אז אני לא צריכה להגדיר את זה שוב.

<קריאה: אני חושבת שזה - - -

<אופיר ביתן: ברישיון יש דירקטור - - -

<אתי בנדלר: לא, הרישיון זה לא רלוונטי.

יואב קיש: "בעל עניין בחברה" יש הגדרה?

<אתי בנדלר: "בעל עניין" ו"נושא משרה", יש לי הגדרות?

<קריאה: יש, יש.

<אתי בנדלר: אם יש לי הגדרה אז הכול בסדר.

<אתי בנדלר: זה בחוק זה או בסעיף מסוים?

<קריאה: זה בהגדרה.

<זיו מאור: יש הגדרות לשני המושגים האלה בחוק הרשות השנייה.

<אתי בנדלר: מעולה.

<אתי בנדלר: תודה.

יואב קיש: אוקיי.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: אז אנחנו לקראת סיום הדיון בהקראה של סעיפי החדשות.

יואב קיש: איתן, יש לך איזו שאלה?

יואב קיש: לא.

יואב קיש: אז אני מסכם את הנושא.

יואב קיש: חברים, אנחנו הכנו לקריאה שנייה ושלישית – אתי, עכשיו אני צריך אתכן, את שתיכן.

<אתי בנדלר: כן, רגע, אומרת לי נעמה, שנציגת האוצר ביקשה כאן - - -

<רעיה עדני: רק ביקשנו להבהיר, שלגבי חובת שידור החדשות, ככל ששני בעלי רישיונות מחזיקים במשותף בחברת החדשות, צריך לספור את ההכנסות שלהם במשותף.

יואב קיש: בסדר.

יואב קיש: זה דיברנו, בוודאי.

איתן כבל: אמרתם את זה בכללי.

<אתי בנדלר: עוד הערה אחת קטנה.

<אתי בנדלר: מדברים על כך שהתוספת הזאת חלה על בעל רישיון זעיר שמבקש לשדר חדשות למרות שאיננו חייב.

<אתי בנדלר: אני מבקשת להותיר לאותו בעל רישיון את הבחירה, האם להחיל עליו את התוספת השלישית או את ההוראות מחוק הרשות השנייה לגבי חברת חדשות?

יואב קיש: אין בעיה, הגיוני.

יואב קיש: אם הוא רוצה להתחיל ישר, זה רק מחמיר, ולכן אין בעיה.

יואב קיש: מקובל.

יואב קיש: אוקיי, אז גם את זה נא להוסיף.

יואב קיש: ואני מעלה להצבעה בעצם מסעיף 6 ואילך – ביטלנו את זה 7 – זה כולל סעיף 10, עם התיקונים, לקריאה שנייה ושלישית.

<לאה ורון: כבר תצביע גם על הביטול של סעיף 7.

יואב קיש: וגם ביטול של סעיף 7, כמובן, וכל התיקונים שעשינו.

יואב קיש: מי בעד? שירים את ידו.

יואב קיש: בעד סעיפים 6–10 – רוב

יואב קיש: סעיפים 6–10, בכפוף לתיקונים, התקבלו.

יואב קיש: ההחלטה התקבלה.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: אני לקראת סיכום של הישיבה, אני רוצה להגיד ככה.

יואב קיש: מה שהיום עשינו זה הגדרנו כמה דברים.

יואב קיש: ראשית, את הנושא של החזקה צולבת בערוץ 24, שהנושא שעדיין - - -

<אתי בנדלר: אה, סליחה, דבר שחזרתי עליו חמש פעמים בערך, שצריך להגדיר מהם שידורי חדשות.

יואב קיש: בסדר, לא עכשיו.

<אתי בנדלר: זה אבל חלק מהעניין הזה.

יואב קיש: לא בטוח שצריך.

יואב קיש: אמרנו שאת זה את תבדקי.

יואב קיש: את בעצמך אמרת שאת לא סגורה על זה.

<אתי בנדלר: לא, אני אמרתי שאני בטוחה שצריך שכשהצופה צופה בערוץ הוא ידע אם מדובר בשידורי חדשות.

<אתי בנדלר: ואמרתי מעבר לכך - -

יואב קיש: בתוספת אמרת.

<אלידור בליטנר: בהחלטה המקורית.

<אתי בנדלר: - - בהחלטה המקורית, הפסקנו את הקריאה - - -

יואב קיש: כן, ואמרת, בתוספת של נספח ד'.

<אתי בנדלר: נספח ד'.

<אתי בנדלר: בגלל שהכותרת שלה הייתה נפסח התוכן, ואמרנו: אנחנו לא רוצים להיכנס לתכנים.

<אתי בנדלר: רק שהכותרת קצת מטעה, משום שהסעיף הראשון מדבר על - - - או חדשות, לא משנה.

<אתי בנדלר: על כל פנים, תוכנית חדשות יומית ומבזקי חדשות, שאורכם יחדיו לא יעלו על ככה וככה וככה וכו'.

<אתי בנדלר: עכשיו, אינני רוצה להכתיב להם כמה מהדורות חדשות ישדרו.

יואב קיש: ברור שלא.

<אתי בנדלר: לא רוצה להכתיב כמה מבזקי חדשות.

<אתי בנדלר: אני רוצה אבל שתוכניות חדשות, תוכניות בענייני היום, יהיו מובדלות ומוגדרות, כדי שהצופה - - -

יואב קיש: אז אני מבקש ממך להכין סעיף בעניין הזה.

<יונתן בייסקי: אין לזה הגדרה קיימת בחוק הרשות השנייה?

<זיו מאור: אפשר להתייחס - - - של היועצת המשפטית?

<זיו מאור: אפשר להגיב לזה?

יואב קיש: רגע.

יואב קיש: יש הגדרה קיימת לרשות השנייה?

<אופיר ביתן: - - - של חברת החדשות.

<זיו מאור: אני אסביר מדוע אני מתנגד להצעה הזו של היועצת המשפטית.

יואב קיש: לא, זיו, אני אגיד לך מה.

יואב קיש: הנקוד היא כזו: הרי לכם בסוף יהיה עורך חדשות, שלתפיסתי מייצג חברת חדשות נפרדת לפי חוק הרשות השנייה, אותו עורך חדשות שקיבל את העצמאות וכל הכלים.

יואב קיש: שידורים שתחת תקציבו ובניהולו צריכים להיות מופרדים.

יואב קיש: אני לא נכנס עכשיו למה, אבל זו בעצם ההגדרה.

יואב קיש: מה שמבוצע מהתקציב שלו, צריך להיות ברור שזה מסומן בצורה ראויה.

<זיו מאור: אני מזכיר לך שזה עשוי להזיק, היושב-ראש.

<זיו מאור: הנקודה היא חשובה.

<זיו מאור: המציאות הזו שבה אנחנו רגילים, לדוגמה בתוכניות בוקר שאנחנו צופים בהן היום, שבשעות מסוימות עוברים לאולפן אחר ויש אדם אחר שלבוש אחרת עם רקע אחר - - -

יואב קיש: לא ביקשתי את זה.

<זיו מאור: אני יודע.

<זיו מאור: אבל המציאות הטבעית בעולם בלי רגולציה היא שלצורך העניין יש לנו תוכנית מגזין, שהיא איננה תוכנית חדשות, ופתאום נכנס מבזק, אני לא מדבר חלילה על פיגוע או על משהו שמצדיק פריצה, אלא ידיעה: קרה כך או קרה אחרת, בנק ישראל הודיע על הריבית, המגיש של תוכנית המגזין אומר:

<זיו מאור: אני רק רוצה לעדכן כרגע על ידיעה חדשותית ולהודיע שכך וכך קרה, וחוזרים - - -

<מיכל רפאלי כדורי: לא, אני עוברת לחדר החדשות.

<זיו מאור: למה לעבור לחדר החדשות, זה יקר, זה מסרבל.

<זיו מאור: מעבירים לו את המידע באוזנייה, מזינים אותו לטלפרומפטר, הצופה קיבל את המידע ברגע שהוא בא, בצורה הכי יעילה, הכי זולה מבחינת בעל הרישיון.

איתן כבל: אני לא מבין אותך, מה זה עכשיו ועד כיתה.

<מיכל רפאלי כדורי: אז למה להפלות אותך מאחרים?

איתן כבל: סליחה, מיכל.

איתן כבל: חדשות זה חדשות.

איתן כבל: זה לא לכבד את החדשות, במובן הזה - - -

<זיו מאור: למה החדשות צריכות - - -

יואב קיש: לא, אבל הוא צודק, כי תחשוב, הרי בנינו פה מערך נפרד של מערך חדשות.

יואב קיש: אני לא רוצה שזה יתחיל להיות מישמש ולא יהיו קווים ברורים.

<זיו מאור: אם דיברנו על עצמאות חברת החדשות - - -

איתן כבל: אני מציע שגם כן אם יש החמרה במזג האוויר, הוא יגיד לאנשים לקחת מטריות.

יואב קיש: מה הבעיה שאם יש אירוע שמצדיק פריצה של מבזק, אפילו שזה יהיה אותו קריין, לא משנה, לא ביקשתי קריין נפרד.

איתן כבל: זה אינטרס של הערוץ גם.

יואב קיש: יעלה הלוגו של החדשות שלהם, ובצורה ברורה יהיה לכולם ברור שמדובר בחדשות.

<אתי בנדלר: אני עושה לרגע הפסקות בשידורי התוכנית, ואני מבקש להעביר עכשיו הודעה שקיבלתי מחדר החדשות – זה עם איזשהו נוסח, מה הסיפור?

<זיו מאור: אני מסביר מה הבעיה בצורה ממוקדת.

<זיו מאור: ככל שהדבר הזה מגיע כאינטרס של בעל הרישיון כדי להיות תחרותי ולשרת את הציבור בצורה טובה יותר לתפיסתו, זה עלא כיפאק.

<זיו מאור: ברגע שזה מגיע כחובה רגולטורית - - -

יואב קיש: לא, אבל אני אסביר לך מאיפה זה מגיע.

יואב קיש: זה מגיע מזה שאני רוצה תקציב נפרד לחדשות.

יואב קיש: אני רוצה להיות מסוגל לפקח ולראות - - -

<זיו מאור: התכלית של התקציב הנפרד לחדשות היא למנוע מצב שבו אינטרסים שאינם אינטרסים של לספק חדשות נפגעים כתוצאה ממעורבות כספית כזו או אחרת.

<זיו מאור: אם מגיש של תוכנית מגזין מקבל באוזנייה או בטלפרומפטר פריצה קטנה לידיעת חדשות וחוזר מיד לשידור - - -

יואב קיש: אז מה הבעיה שיהיה - - -

<זיו מאור: שהדרישה הזו כדרישה רגולטורית עלולה לסרבל ולייקר את האופן שבו המידע החדשותי יוגש.

איתן כבל: זה לא נכון גם.

יואב קיש: היועצת המשפטית תכין סעיף.

יואב קיש: שמעת את הבעייתיות, אני בהחלט מתחשב בה.

יואב קיש: זאת אומרת, אני לא מחפש לעורר קשיים רגולטוריים מצד אחד.

<מירי נאור אליאס: אנחנו מכירים את זה גם בפועל, שלפעמים יש תוכנית שמשודרת בשידור חי, והיא תוכנית אקטואליה.

<מירי נאור אליאס: וקורה משהו שדורש התייחסות, והפאנל מתייחס.

<מירי נאור אליאס: אז פתאום אנחנו נשנה לתוכנית חדשות?

<מירי נאור אליאס: זאת אומרת, יש פה משהו - - -

יואב קיש: מה עושים בערוץ הגדול?

<מירי נאור אליאס: להם יש חברת חדשות, ואז יש איזשהו מעבר יותר מסודר.

<קריאה: יש חברה נפרדת.

איתן כבל: בוודאי, איזה מין דבר זה.

<מירי נאור אליאס: פה כשזה לא חברה נפרדת זה יכול להיראות - - -

יואב קיש: אבל אתם חייבים לשמר את ההפרדה הזו.

יואב קיש: אין לי בעיה שזה יהיה אותו קריין, אבל זה חייב להיות במסגרת - - -

איתן כבל: תקשיבו, החבר'ה מערוץ 20 - - -

<אתי בנדלר: אולי מסתבר שאותה ידיעה חדשותית היא בדיוק משרתת את האינטרסים של בעל הרישיון.

<זיו מאור: זו חובה אתית, ויש לך כלים נגד זה.

<זיו מאור: המועצה דנה בזה.

<אתי בנדלר: בסדר גמור.

<בסאם ג'אבר: אפשר שני משפטים?

יואב קיש: כן, בבקשה.

יואב קיש: היית שקט עד עכשיו, אני לא יכול להגיד לך לא.

<בסאם ג'אבר: כן, כי זה מחמם אותי.

<בסאם ג'אבר: אני חושב שהוא צודק.

<בסאם ג'אבר: אני חושב שלבוא ולהתחיל תוכנית של מגזין, כמו שהוא אמר, להתחיל להפריד ולהסתייג או לחשוש מלהעביר ידיעה, לדעתי זה לא מקצועי וזה לא הוגן.

<בסאם ג'אבר: ולמעשה גם בערוצים הקיימים הם נותנים את הידיעה הזו, אבל אולי הם נותנים אותה בצורה אחרת, דרך מבזק או משהו אחר.

<בסאם ג'אבר: אז גם שם מערבים את הדברים.

<אתי בנדלר: לא, זה מאוד ברור.

יואב קיש: אוקיי.

יואב קיש: אין כוונה להקשות עליכם.

יואב קיש: מצד שני, אני חושב שכן יש כוונה לייצר פה איזושהי הפרדה בין התוכן.

יואב קיש: כן.

<מירי נאור אליאס: בחוק יש סעיפים שמתייחסים להפרדה בתוכן.

<מירי נאור אליאס: זאת אומרת, לזה שבעל רישיון לא ישלב בשידוריו את עמדותיהם של בעליו וכו', לא רק בענייני חדשות אלא גם בשידורים הרגילים.

<מירי נאור אליאס: ולכן אני חושבת שהדאגה שלכם היא די מסתדרת כאן, כי החוק ממילא קובע את זה.

<מירי נאור אליאס: והוא קובע את זה ספציפית לחדשות, אבל הוא קובע את זה גם לעניין שידורים רגילים.

<מירי נאור אליאס: ולכן אם יש מגזין שמשלב בתוכו עשר דקות של משהו שהוא חדשותי, הוא מוגן מסעיף אחר בחוק.

<מירי נאור אליאס: לכן זה לא ממש חשש.

איתן כבל: ממה נפשך, אם הידיעה היא חדשותית חשובה, אז יואילו מחדר החדשות למסור אותה.

איתן כבל: אם היא דחקה או משהו, שיעבירו סטריפ.

<זיו מאור: אין חדר חדשות.

<זיו מאור: יש אולפן אחד, צוות צילום אחד.

<זיו מאור: זה לא כמו חדשות 2, שיושבים בנווה אילן והאולפנים בתל אביב.

<קריאה: למה הם יושבים בנווה אילן?

<זיו מאור: אני מסכים שהם לא צריכים לשבת בנווה אילן, אבל זה לא הדיון כרגע.

<קריאה: אבל זה המצב.

איתן כבל: תסלח לי, אנחנו יודעים, הוא לא צריך עכשיו, זה שמקריא את החדשות, לא צריך לנסוע לתל אביב או לעלות לנווה אילן.

איתן כבל: הוא יושב כיסא ליד, שקופית - - -

<טלי גונן: אין בעיה, אז אפשר לבטל את הסעיף הזה.

<טלי גונן: בוא נבטל.

<טלי גונן: בוא נבטל.

<טלי גונן: אנחנו בעד.

יואב קיש: טוב, חברים, אני לא רוצה להיכנס לדיון הזה.

יואב קיש: אני מסכם ככה: אנחנו מצביעים על הסעיפים עד 10, כולל, בלי סעיף 7 שבוטל, עם ההתייחסויות שנאמרו.

יואב קיש: יש עוד סעיף אחד שיעלה לדיון בנושא: האם יש צורך – וזה יעלה, והדיון הזה יתבצע במלואו כשהסעיף הזה יבוא.

יואב קיש: וברור שאין לנו שום כוונה להכביד רגולטורית, ומצד שני כן להביא להפרדה מהותית, שחשוב להבין, בין תוכן לחדשות.

יואב קיש: זה בעניין הזה.

יואב קיש: אז מי בעד עד סעיף 10, כולל?

<לאה ורון: הצבעת.

יואב קיש: הצבענו כבר.

יואב קיש: לא זכרתי, סליחה.

יואב קיש: יופי, אז אני רוצה רגע לחזור לסכם.

יואב קיש: לפני שאני מסכם, אתה רוצה להגיד כמה מילים?

איתן כבל: אם כבר כפית עליי להגיד.

יואב קיש: לא, לא כפיתי, I'm taking it back.

יואב קיש: אני יכול לקחת את זה?

יואב קיש: אני אקח את זה.

יואב קיש: לקחתי?

איתן כבל: תיקח.

יואב קיש: לקחתי, אוקיי.

יואב קיש: חמש דקות ואנחנו מסיימים.

יואב קיש: אני רוצה לסכם.

יואב קיש: דיברנו על החזקה צולבת, ערוץ 24.

יואב קיש: הפתרון המסתמן הוא לאפשר תחת הוראת השעה את המעבר.

יואב קיש: כאשר הנושא היחידי שאני עוד רוצה לבחון, וזה מול הרשות השנייה, זה באמת האם זה יהיה מבוסס על החוק הקודם או במסגרת החוק הנוכחי?

יואב קיש: ואני אומר לכם שאני לא רוצה להתבסס על החוק הקודם, ואתם צריכים לעשות את העבודה, לבדוק איפה יש לכם בעיות עם החוק הנוכחי.

יואב קיש: זה פותח פתח ליום רביעי, שביום רביעי כל הערוצים הזעירים ומשרדי הממשלה נדון במגבלות של החקיקה של חוק הרשות השנייה, ומה לא רלוונטי לערוץ זעיר.

יואב קיש: ערוצים מסחריים גדולים, גם לכם נדון בנושאים רגולטוריים בעייתיים, ונראה מה אפשר לעשות בשביל להקל על רגולציה גם לערוצים המסחריים הגדולים.

יואב קיש: שינינו את טבלת המדרוג ומדרגות למצב שיש לנו היום רק ערוץ זעיר וזעיר ייעודי תחת 80 מיליון שקל הכנסת.

יואב קיש: מעל זה אנחנו מדברים על 12% של סוגה עילית.

יואב קיש: כרגע נושא חדשות הגדרנו שערוץ זעיר אינו מחויב להכין חדשות, אבל אם מכין הגדרנו את החקיקה שתעמוד לנגד עיניו, כפי שפורט והקראנו אותה ואישרנו אותה לקריאה שנייה ושלישית.

יואב קיש: יש עוד סעיף אחד שאת צריכה להכין לנו לבדיקה בנושא:

יואב קיש: האם נדרשת הפרדה בין חדשות ללא חדשות ואיך עושים את זה?

יואב קיש: זה לגבי הנושא של החדשות.

יואב קיש: ומעל 350 מיליון שקלים תהיה חובה גם של תקצוב 68 מיליון שקלים.

יואב קיש: מתחת לזה, רק לעמוד בהגדרות של החקיקה של הרשות השנייה.

יואב קיש: ולגבי חדשות, כמובן שאם ערוץ זעיר רוצה מלכתחילה לעמוד בחקיקה של הרשות – יעמוד, ללא המגבלה הכספית, כמובן.

יואב קיש: זה בגדול על רגל אחת מה שהספקנו לעשות היום.

יואב קיש: יכול להיות ששכחתי משהו – כן, נושא שידורי חדשות שלא בשפה העברית.

יואב קיש: גם אותם ייתרנו שלא יהיו מירושלים, ובעניין הזה דיברנו על כך.

יואב קיש: זה משאיר לנו ליום רביעי דיון מאוד חשוב.

יואב קיש: חברים, עד שעות מאוחרות, אני כבר אומר, אני לא רוצה להטעות משהו, זה יכול להסתיים מאוחר מאוד בלילה.

יואב קיש: ובעניין הזה תבואו מוכנים, נדאג לסנדוויצ'ים ושתייה, בניגוד לפעם הקודמת.

יואב קיש: ואני מבקש רק שאת העבודה הזו במקביל יכינו במשרדי הממשלה עד יום ראשון.

יואב קיש: ופנינו למועצת הכבלים והלוויין ודרך משרד המשפטים, לבדוק דחייה בנושא ההחלטה.

יואב קיש: ודבר אחד שעוד לא הספקנו לדון בו זה כל הקשור להתחייבויות עבר, ואיך אנחנו דנים בהן במסגרת הוראת המעבר.

יואב קיש: גם זה נמשיך לדון.

<מיכל רפאלי כדורי: אבל ביקשת.

יואב קיש: לא, זה למנהלת הוועדה.

יואב קיש: תודה רבה, הישיבה סגורה.