ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 667, 2018-01-21 15:30

איתן כבל: שלום לכולם.

איתן כבל: יום ראשון טוב לכולם.

איתן כבל: גברתי מנהלת הוועדה, היועץ המשפטי, רשמת, דובר, אורחים נכבדים, גברתי המנכ"לית, חבריי חברי הכנסת, אנחנו מתחילים את הדיון, כשאני מתכוון שהוא יהיה גם הדיון האחרון.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר שב-26 בחודש, שזה או-טו-טו, אנחנו חייבים להעלות את הצעת החוק לקריאה השנייה ולקריאה השלישית במליאת הכנסת, אחרת יפוג תוקפכם, וזה לא דבר שאנחנו יכולים להרשות אותו לעצמנו.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר שתי נקודות ואולי שלוש עכשיו, שעלו בדיון הקודם.

איתן כבל: אני לא מתכוון לחזור לדברים שכבר התקדמנו איתם.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר שלוש נקודות שאנחנו צריכים לתת להן התייחסות.

איתן כבל: ביקשתי גם ממנכ"לית משרד התחבורה, הגב' טרנר, לתת עליהן את הדעת ולהתייחס.

איתן כבל: העניין הראשון זה החידוד שביקש מר יהודה בר אור בעניין המעמד של אותו סעיף שהוא התקומם עליו.

איתן כבל: למרות שכולנו סברנו שהוא מספיק ברור, הוא ביקש לתת לו שלייקעס.

יעקב פרי: האם זה הסעיף של אמות המידה?

<איתי עצמון: של מתן רישיון להפעלת מונית למי שיזכה בהליך - - -

איתן כבל: בדיוק, שלא יבוא על חשבונם.

איתן כבל: נקודה שנייה שאני רוצה להזכיר, וזו הפנייה של רונן חיריק, שמייצג את ארגון המובילים, שלא נמצא כאן.

<קריאה: ארגון חברות ההסעה.

איתן כבל: אני מתנצל.

איתן כבל: ארגון חברות ההסעה.

איתן כבל: הם ביקשו לקבל הבהרה לגבי נהגי מוניות שירות שעושים עבודות של שירותי הסעה לרשויות מקומיות וכו' וכו'.

איתן כבל: ביקשתי את ההבהרה הזאת.

יעקב פרי: לא רק לרשויות מקומיות.

איתן כבל: בכלל.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר שטענתם היתה, מעבר לעובדה שכל אחד צריך לעסוק בתחומו, שזה מה שביקש יהודה בר אור, שספיישל זה ספיישל, מונית שירות היא מונית שירות והסעה היא הסעה – הטענה המרכזית שלהם היתה שתנאי הפתיחה של נהגי המוניות אינם דומים בכלל לתנאי הפתיחה של המובילים, אם זה במחיר רכישת הרכב וכו' וכו', כל אותם אלמנטים שהוזכרו בפעם הקודמת.

איתן כבל: גם על זה ביקשתי לקבל תשובות.

איתן כבל: נקודה שלישית.

איתן כבל: נמצא כאן דודו גאליס מחברת דן, שירצה להעלות שאלה – לא ראיתי את עצמי מוסמך מספיק מקצועית כדי לתת את התשובה, למרות שיש לי הרגשה מה תהיה התשובה.

איתן כבל: איך אומרים?

איתן כבל: אני צריך לשים את הדברים כמו שהם.

איתן כבל: דודו מייצג את חברת ההסעות של דן, ויש להם חברת מוניות, הם קנו אותה בהרבה כסף לטענתם, מוניות בית שמש.

איתן כבל: האם הם יוכלו להשתתף כמי שיש להם חברת מוניות?

איתן כבל: אני רוצה להזכיר לכם את נקודת המוצא שלנו, שכוחות שהם כוחות גדולים ומרכזיים, שיכולים להשתלט על השוק, שהם חזקים בשוק, לא נאפשר להם גם בגלל ריכוזיות וגם בגלל עניינים אחרים להשתתף במכרז.

איתן כבל: אלה הם פחות או יותר הדברים אשר אני מתכוון לקבל עליהם תשובות.

איתן כבל: ומכאן נמשיך בהקראה.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר לכם שהנושא המרכזי שעומד לפתחנו הוא הוראות המעבר בין שני המצבים.

איתן כבל: אני כבר אומר לכם שאני מתכוון להתקדם עם התהליך הזה.

איתן כבל: מובן שלכל אחד תינתן האפשרות להתייחס לסעיפים.

איתן כבל: שימו לב, כשאני אומר "להתייחס לסעיפים", הכוונה היא להתייחס לסעיפים, לא הרצאות – אנחנו כבר אחרי, אנחנו כבר שנה מרצים לעצמנו.

איתן כבל: אנחנו כבר לא בתהליך הזה – כדי שנוכל סוף סוף ובעזרת השם לסיים את התהליך הזה.

איתן כבל: מישהו מחברי הכנסת רוצה להתייחס?

איתן כבל: בבקשה.

<קריאה: איתן, אתה לא דן לגבי הפיצוי היום?

איתן כבל: הוראות המעבר הן ההוראות שעוסקות בדיוק בתהליך הזה.

איתן כבל: לכן אמרתי שזו הלבנה הגדולה בתהליך הזה.

איתן כבל: בבקשה יעקב אשר, חברי.

במסגרת האבולוציה של הדברים שקרו תוך כדי הדיונים, השאלה היא יותר לייעוץ המשפטי.

בין המצב הקיים, שהיה עד היום – יכול להיות שהיה צריך לאשר אותו מחדש, המצב הלוא טוב שהיה – ובין השינויים עכשיו, האם יש איזה שינוי בהגדרה של הדבר הזה שנקרא "שירות מוניות"?

ברגע שיש את הנושא של מכרזים כאלה או אחרים, או צורה כזאת של מכרזים, או נושא של התקנים מסוימים שצריך לשים כדי שיוכל לעבוד עם הרב-קו – בימים שבהם יעבוד הרב-קו, לפי מה שנאמר כאן בתחילת הדיון – השאלה אם ההגדרה נשארת אותה הגדרה, או שזה צריך להיות תחבורה ציבורית לכל דבר ועניין כמו אוטובוסים?

מה השינוי שקרה בין קודם לעכשיו?

<איתי עצמון: האמת שאני חושב שזאת שאלה שראוי שמשרד התחבורה ישיב עליה.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: זאת לא שאלה ליועץ המשפטי.

איתן כבל: אני מבין את השאלה שלך.

איתן כבל: גברתי, בבקשה.

השאלה היא מה יחול על זה הלאה?

האם חלות על זה ההחלטות של היום או לא?

איתן כבל: אדוני, השאלה שלך ברורה.

איתן כבל: בבקשה, גברתי.

<קרן טרנר: אנחנו לא משנים את ההגדרה של מונית שירות.

<קרן טרנר: נכון, אנחנו משנים את המודל הפיננסי.

<קרן טרנר: נכון, מספר מוניות השירות ישתנה כמו שמשתנה מספר מוניות הספיישל, כמו שהשתנה בעשור האחרון מספר מוניות השירות.

<קרן טרנר: סביר שהמספר ישתנה, יגדל, יקטן, תלוי בקצב הוצאת המכרזים והתחרות.

<קרן טרנר: בתפיסה שלנו זו מונית שירות, היתה מונית שירות, תהיה מונית שירות, ואנחנו לא משנים שום דבר לגבי הכללים שחלים על מונית שירות.

<קרן טרנר: היא לא אוטובוס.

<קרן טרנר: זה לא אוטובוס, זה מפלס שירות אחר שנשאר מונית שירות.

<מיטל להבי: והיא לא מסובסדת.

<קרן טרנר: היא לא מסובסדת כמו אוטובוסים, רק תיקוף הרב-קו.

<קרן טרנר: הם לא מקבלים תשלום פר קילומטר, הם כן יכולים לעצור.

<קרן טרנר: זו חיה אחרת.

<קריאה: זה לא שווה.

<קריאה: לא שווה.

<קריאה: סתם אתם דנים.

<קריאה: סתם.

<קרן טרנר: הדבר היחיד ששינינו שאנחנו לא נחייב אף אחד להתמודד במכרז - - -

<קריאה: סתם אתם דנים.

איתן כבל: חברים, מי שחושב שזה סתם והוא מבזבז את זמנו, יכול לצאת.

<קרן טרנר: זו חיה תחבורתית שונה מאשר אוטובוסים.

<קרן טרנר: זה מפלס שירות אחר.

<קרן טרנר: מונית שירות תמיד היתה איפשהו בין מונית לתחבורה ציבורית אחרת, וככה זה גם לגבי העניין הזה.

<קרן טרנר: החקיקה הזאת לא משנה את ההגדרה לגבי מה זה מונית שירות.

ברגע שיש נושא התיקוף, האם התיקוף הזה נעשה מכוח תחבורה ציבורית?

מכוח החוק של תחבורה ציבורית שקיים היום?

<איתי עצמון: הפעלת הרב-קו לא מוסדרת באופן מלא בחקיקה היום.

אני יודע.

זה מה שאני אומר.

<חוה ראובני: גם לאוטובוסים.

לכן אני שואל.

אם יש תיקוף או הפעולות האלה, האם הן ממוקדות רק לנושא הזה, ואז בנושא הזה זה כמו תחבורה ציבורית?

<קרן טרנר: השינוי במודל הפיננסי של הפעלת מונית שירות לא הופכת אותה לאוטובוס.

<קרן טרנר: מונית שירות זו מונית שירות.

<קרן טרנר: המודל הפיננסי שונה.

<קרן טרנר: תהיה שילוביות טובה יותר בימי החול עם התחבורה הציבורית הרגילה.

<קרן טרנר: אנחנו מנסים לפעול כמה שיותר כדי לעודד אנשים לעבור לתחבורה ציבורית.

<קרן טרנר: הפקקים בימי החול מטרידים אותנו, וכדי ליצור מוצר אטרקטיבי שינינו את המודל הפיננסי שיאפשר גם כיבוד הסדרי רב-קו ללקוחות הקבועים שלנו בתחבורה הציבורית, אבל זה לא הופך את זה למשהו שהוא לא מונית שירות.

<קרן טרנר: זה מונית שירות.

<קרן טרנר: המודל הפיננסי שלה השתנה, אבל זה מונית שירות, עדיין עם מספר ירוק ועם הרגולציה שחלה על מונית שירות, למעט כל מה שתיקנו כאן.

<קרן טרנר: כאן לא תיקנו את ההגדרה של מה זה מונית שירות, זו עדיין מונית שירות.

<קרן טרנר: בהיבט הזה אנחנו חושבים שהסטטוס קוו הוא - - -

בדיונים הראשונים שהיו דובר שהתיקוף של הרב-קו יהיה רק בימי חול.

<קרן טרנר: זה בוודאי.

השאלה אם זה מתבסס על ההגדרה של הדברים או שזה רק רצון טוב או רצון רע, תלוי בעיני המתבונן?

<קרן טרנר: משרד התחבורה הבהיר פה בוועדות שהוא הולך לפרסם מכרזים שבהם יתאפשר כיבוד הרב-קו בימי חול במוניות שירות.

<קרן טרנר: כשוועדת המכרזים תוציא מכרז, זה יבוא לידי ביטוי.

<קרן טרנר: לא שינינו חקיקה שהפכה את מונית השירות להיות אוטובוס או משהו כזה.

<איתי עצמון: הנושא הזה לא מוסדר כאן בהצעה.

לא מוסדר בחקיקה, השאלה אם הוא יכול להיות מוסדר במכרזים ובתקנות.

איתן כבל: זה מה שהיא אומרת.

<קרן טרנר: אנחנו לא הולכים לשנות חקיקה.

איתן כבל: מה שהיא אומרת לך בעברית – לא משנה אם אני מסכים או לא מסכים – היא אומרת שמבחינתה באופן ההתנהלות אין שינוי - - -

אני מבקש שישמעו את חוות-הדעת המשפטית, לא שאני לא סומך על קרן.

התפעול של זה ברור לי.

אני מבקש את חוות-הדעת של היועץ המשפטי של הוועדה או של היועץ המשפטי של משרד התחבורה.

איתן כבל: הוא אמר שזה לא היה קיים עד היום.

<איתי עצמון: זה גם לא קיים עכשיו בנוסח הצעת החוק.

<איתי עצמון: אין התייחסות לנושא הזה בהצעת החוק.

השאלה, מה ההשלכה לגבי המכרזים?

אתה נכנס פה למשל למכרזים, לשקיפות שלהם והכול.

שאלה אחת פשוטה, האם במכרזים תהיה עדיפות לחברה שעובדת שבעה ימים בשבוע אל מול חברה שעובדת שישה ימים?

<קרן טרנר: לא.

איך משתלב הדבר הזה?

אני מבקש את הדברים שנאמרו גם על-ידי השר וגם על-ידיכם פה בוועדה, פשוט לשמוע את זה מבחינה משפטית.

<קרן טרנר: ועדת המכרזים תצטרך להיות שקופה לעניין השבת, כיוון שזה נושא שהיא תתערב בו ואף אחד לא יחויב, כמו שזה היום.

איתן כבל: לפני שאני נותן לך, חוה ראובני, להתייחס אם תרצי – יעקב פרי.

יעקב פרי: גם לי היתה שאלה, כי בהוראות המעבר בסך-הכול אין התייחסות להכנסת הרב-קו באופן מיידי.

יעקב פרי: הסתכלתי על עמדת נהגי המוניות, או מוניות השירות, והם מבקשים להכניס את הרב-קו, ואנחנו תמכנו בזה.

יעקב פרי: אני לא מדבר כרגע על ימי חול או שבת, אלא להכניס את עניין הרב-קו באופן מיידי, ואתם גם מבקשים תקופת עבודה של שש שנים, אני לא אחזור על כל העמדה שלכם - - -

איתן כבל: פרי, פרי - - -

יעקב פרי: רגע.

יעקב פרי: רגע.

איתן כבל: תן לי לתקן אותך.

יעקב פרי: בבקשה.

איתן כבל: אתה מחזיר אותי ל"ליל הצעקות".

איתן כבל: אני אחרי העניין הזה, אני גם לא מתכוון לפתוח את זה.

יעקב פרי: זאת לא כוונתי.

יעקב פרי: אני רק שואל, אדוני היושב-ראש, איך אנחנו מוודאים – אם זה באמצעות תקנות, באמצעות תקנות - -

<דרור וגשל: אין תקנות.

יעקב פרי: - - איך אנחנו מוודאים שהרב-קו נכנס באופן מיידי?

<דרור וגשל: הוא לא.

איתן כבל: הוא לא יכול להיכנס באופן מיידי.

יעקב פרי: אז ענית לי.

למה הוא לא יכול?

פיזית?

איתן כבל: טכנית.

איתן כבל: חבר'ה, הרי ידעתי שזה אחת מאבני היסוד המרכזיות.

איתן כבל: כדי שדעתי תשב על אדני ברזל, כי אני לא משחק פה עם מישהו, שתי ישיבות עשיתי על הדברים האלה וקיימתי דיון נפרד כדי לוודא.

איתן כבל: הדבר שכן התחייבנו שהפעולה של הוצאת המכרזים תהיה מהירה.

יעקב פרי: ענית לי.

יעקב פרי: אני לא בטוח שהם יהיו מרוצים.

איתן כבל: זה כבר היה.

יעקב פרי: השאלה השנייה נוגעת לנושא ששאלתי בישיבה הקודמת ולא נשארתי עד הסוף, אז אני לא יודע אם דנתם בזה.

יעקב פרי: בנוסח הצעת החוק החדשה, בסוף הוראות המעבר כתוב: "תנאים להפחתת האגרה בעד רישיון להפעלת מונית במחצית, למי שעסקו בפועל בנהיגה במוניות בקו שירות ובלבד שלא היו בעלי עניין בתאגיד שהיה בידו רישיון להפעלת קו שירות".

יעקב פרי: ואני שואל, מיהו בעל עניין בתאגיד?

<לאה ורון: נגיע להוראות המעבר.

<לאה ורון: זה סעיף 13, הוועדה עדיין לא דנה בו, חבר הכנסת פרי.

איתן כבל: תודה, אדוני.

איתן כבל: תנו לי קודם לענות לשאלות.

חיים כהן: הוא התייחס למה שהמנכ"לית אמרה.

איתן כבל: תן לי לסיים קודם כול חלק חלק, ונגיע לזה.

איתן כבל: חוה, בבקשה.

<חוה ראובני: כל מה שאני יכולה לומר בקצרה מאוד, שאין בשום מקום בחקיקה הגדרה של מה זה תחבורה ציבורית.

<חוה ראובני: בסוף תחבורה ציבורית זה דברים שמדברים עליהם וההרכבים שלהם יכולים להיות טיפה שונים.

<חוה ראובני: לסוגים שונים של פעילויות יש היבטים, יותר או פחות, של תחבורה ציבורית.

<חוה ראובני: זה משהו יותר מודולרי.

הסבסוד.

סבסוד זה בדרך כלל בתחבורה ציבורית.

<דרור וגשל: סבסוד לא הופך משהו לתחבורה ציבורית.

<חוה ראובני: הסבסוד הוא לא הדבר היחיד שהופך משהו לתחבורה ציבורית.

איתן כבל: גברתי, האם תוכלי, את או מי שתחליטי שישיב במקומך, להשיב על שלוש השאלות ששאלתי בפתיחת דבריי, כדי שנוכל להתקדם?

איתן כבל: אני אאפשר עוד שתי שאלות לסגנית ראש העיר, למיטל להבי, ולך, חיים, ונוכל להתקדם.

<קרן טרנר: מי שיתמודד בחברה זו תהיה חברה שתוקם לצורך התמודדות באשכול הפעלת קווי שירות.

<קרן טרנר: כל מה שהחברה הזאת תעשה זה להפעיל אשכול של קווי שירות.

<קרן טרנר: אין כוונה שהיא גם תעסוק בהיסעים.

<קרן טרנר: זו באמת רגולציה אחרת, ענף אחר מבחינתנו.

<איתי עצמון: סליחה.

<איתי עצמון: זה סעיף שעוד לא אושר.

איתן כבל: לא משנה.

איתן כבל: היא מדברת ברמת העיקרון.

איתן כבל: העליתי שלוש שאלות עקרוניות.

איתן כבל: בבקשה.

<קרן טרנר: לגבי החשש של יהודה בר אור, הרישיונות שיועמדו למכרז בסוף התקופה הם של המדינה, הם לא ניתנים לאף אחד, לא בחינם ולא בהנחה.

<קרן טרנר: מה שעשו בעשור האחרון זה לא מה שאנחנו עושים ברפורמה הזאת.

<קרן טרנר: זה יעמוד לרשות הזוכה במכרז כל עוד הוא מפעיל במכרז, ואז זה חוזר למדינה.

<קרן טרנר: זה נכס של המדינה שווה 240,000 שקל פר רישיון, זה לא מוענק לאף אחד.

<יהודה בר אור: אני רוצה שזה יוסף.

איתן כבל: אנחנו נחדד את זה.

איתן כבל: נשים את השלייקעס בסעיף הזה.

<יהודה בר אור: כמו שאת אומרת שיהיה כתוב.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: תודה.

<יהודה בר אור: לא ביקשתי משהו אחר.

איתן כבל: יהודה, תודה.

איתן כבל: מיטל, בבקשה.

<מיטל להבי: המטרה של מוניות שירות זה 24/7, צריך להגדיר את הנושא של היום השביעי, גם אם הוא לא מגובה ברב-קו.

<מיטל להבי: זה דבר אחד.

<מיטל להבי: דבר שני, אני מעלה את החשש החוזר שלי שאזורים מוחלשים לא יקבלו שירות.

<מיטל להבי: כבר היום אני לא מבינה את נושא האשכולות.

<מיטל להבי: הוא כאילו לא מתייחס לבקשות שהעיריות העבירו למשרד התחבורה.

<מיטל להבי: אני לא מבינה את נושא האשכולות, כולל את הקווים הקיימים.

<מיטל להבי: הוא עולה על הקווים הקיימים ומשמיד אותם.

<אלי אטלן: עולה על הקווים.

איתן כבל: חברים, לא ביקשתי עזרה מאף אחד.

<אלי אטלן: זו האמת.

איתן כבל: תסלח לי.

איתן כבל: לכל אחד יש שאלה.

איתן כבל: היא שואלת על תל אביב - - -

<מיטל להבי: אני לא שואלת על תל אביב, זו שאלה עקרונית.

<מיטל להבי: זו שאלה עקרונית לגבי כל הרשויות.

איתן כבל: מיטל, הבנתי.

איתן כבל: אפילו אני הבנתי שיש שימוע, מפרסמים את הרשימה, ועדיין הדברים לא חלוטים.

איתן כבל: זה נאמר פה חזור ואמור.

איתן כבל: זה לא משהו - - -

<מיטל להבי: בתור אחת שכותבת למשרד התחבורה חמש שנים, ציפיתי לא לראות בשימוע של האתר אינטרנט מה שהם עונים לי, קצת התייחסות למישהו שהשקיע והגיש תוכניות מפה ועד הודעה חדשה.

<מיטל להבי: אני לא רואה קווים ליפו, אני לא רואה כמה דברים - - -

איתן כבל: מיטל להבי, את נכנסת כאן לדיון שאני מבין אותו, ייתכן ונצטרך לשוחח עליו פה, אבל ליישום החוק הוא בשלב אחר, הוא לא החוק הזה.

איתן כבל: חזרנו ואמרנו שבתהליך המתקיים יש שימוע.

איתן כבל: יש מי שיטען שלא שמעו אותו, כן שמעו אותו, כן קיבלו את דבריו, לא קיבלו את דבריו, זה לא הדיון כאן, ברגע הזה.

איתן כבל: הוא לא מתקיים ברגע הזה.

איתן כבל: לא השבת לי עדיין על חברת דן.

<קרן טרנר: אנחנו מחויבים להליך שוויוני, פומבי, שמתייחס גם לתחרות בענף וגם מנקד את נושא הניסיון.

<קרן טרנר: ועדת המכרזים תצטרך לקבוע איך עושים את זה, האם חברה בת שמפעילה מונית שירות.

<קרן טרנר: זה נושא לוועדת המכרזים.

<קרן טרנר: צריך להגיד שההליך הולך להיות פומבי, שוויוני.

<קרן טרנר: אם מפעילים היום מונית שירות, מהניסיון המועט שלי יהיה קשה לומר שהם לא מפעילים מוניות שירות.

<שלמה בורה: לא שמענו - - -

איתן כבל: חברים, לא פתחתי את זה לשעת שאלות.

<שלמה בורה: לא שמענו מה היא אמרה בסוף.

<אילן זיקרי: חברת הסעה תצטרך להפעיל חברה בת כדי להפעיל אשכול אם היא תזכה בו?

<קרן טרנר: מי שיזכה בכול זו חברה חדשה שמפעילה את האשכול.

<קרן טרנר: הניסיון נגזר מהניסיון בהפעלה הקודמת.

<קרן טרנר: כמובן אם זו חברה בת של אחת ממפעילות התחבורה הציבורית, לעניין הריכוזיות והתחרותיות בענף, ברור שנתייחס למגבלות שחלות על הקבוצה.

<קרן טרנר: לא יכול להיות שדן או חברה בת תפעיל מוניות שירות באזור תל אביב ששם היא פועלת, כך בהתאמה לגבי שאר החברות.

<שלמה בורה: אפשר לדעת מה המגבלות, קרן?

איתן כבל: אי-אפשר.

<שלמה בורה: למה אי-אפשר לדעת מה המגבלות?

<קריאה: - - -

<שלמה בורה: למה אני לא צריך לדעת מה המגבלות?

איתן כבל: חברים, תודה רבה.

<בן בדרי: מה שיצא פה שארגוני המוניות עבדו על הסובסידיות יופי בשביל אחרים.

<קריאה: בדיוק.

איתן כבל: חברים, תודה רבה לכם, שמעתי.

איתן כבל: היה לכם זמן להטעין את עצמכם מהדיון הקודם לעכשיו, וכל אחד בא מהמקום שלו.

איתן כבל: הדברים כבר ברורים, אנחנו יודעים איפה אנחנו נמצאים.

איתן כבל: בכל הכבוד, אני רוצה להזכיר ולא בהתרסה, שכל מי שיושב פה מייצג קבוצה, מייצג אינטרס, וזה בסדר גמור, אין לי טענה - - -

<שלמה בורה: למה?

<שלמה בורה: על הגנה יש קונצנזוס.

איתן כבל: לא, לא, לא.

<שלמה בורה: על הגנה יש קונצנזוס בין כולם.

איתן כבל: בורה.

<שלמה בורה: הבטחת לנו את זה חמש-שש ישיבות.

איתן כבל: בורה, תסלח לי.

<שלמה בורה: חמש ישיבות - - -

איתן כבל: תסלח לי, בורה.

איתן כבל: למה אני עדיין לא עומד בזה?

איתן כבל: תסלח לי.

<אילן זיקרי: איפה זה בא לידי ביטוי?

איתן כבל: תסלח לי.

איתן כבל: עוד לא הגענו - - -

<אילן זיקרי: אנחנו מחפשים לראות איפה ההגנה באה לידי ביטוי.

<קריאות: - - -

איתן כבל: חברים, אני אסגור את הדיון.

איתן כבל: תקשיבו טוב טוב.

איתן כבל: תקשיבו טוב טוב למה שאני אומר לכם, אני אומר את זה גם לחברי הכנסת.

איתן כבל: אני אסגור את הדיון ואני לא אכנס אותו עד אחרי ה-26, שאף אחד כאן לא יטעה.

איתן כבל: יש גבול כמה אפשר ללחוץ.

<שלמה בורה: תן לנו תשובה, איתן.

איתן כבל: תסלח לי.

איתן כבל: מי זה דיבר כאן?

<שלמה בורה: אני.

<שלמה בורה: תן לנו תשובה.

איתן כבל: בורה, עוד פעם אחת ואני אוציא אותך.

איתן כבל: אני יודע לתת תשובות.

<שלמה בורה: על מה תוציא אותי?

איתן כבל: אל תפריע לי.

<שלמה בורה: אני נלחם על הבית שלי.

<שלמה בורה: אתה רוצה להוציא אותי?

<שלמה בורה: חמישה-שישה דיונים אתה אומר לי "הגנה", עכשיו אני מגיע לרגע האמת, אתה אומר שאין הגנה?

<שלמה בורה: איפה בחוק מופיעה הגנה?

איתן כבל: תסלח לי, אני אמרתי שאין - - -

<שלמה בורה: אין פה הגנה.

<שלמה בורה: אני לא רואה אותה.

<שלמה בורה: זה מה שאתה אומר, ששמת הכול במכרזים - - -

<גבי צלקה: שיגידו לנו א', ב', ג'.

<גבי צלקה: מה ההגבלות לחברות הסעה?

<שלמה בורה: איפה אנחנו פה?

איתן כבל: בורה, אני עונה לך ואני עונה לך ממוניות אשדוד.

איתן כבל: עוד פעם אחת תפריע לי, אני אוציא אותך.

<גבי צלקה: לא, אני אשקלון.

איתן כבל: אני מתנצל.

איתן כבל: זה ליד.

<גבי צלקה: שואלים שאלות.

איתן כבל: אני רציני.

איתן כבל: תקשיב טוב טוב.

איתן כבל: אני חוזר ואומר, אמרתי את זה, בורה, גם בדיון הקודם, ובגלל זה גם הנציג של הממונה על ההגבלים אמר את הדברים בצורה ברורה.

איתן כבל: אמרתי וחזרתי ואמרתי שלא נאפשר – הנה, יושב פה דודו גאליס, שלא אוהב את ההחלטה הזאת – שלא נאפשר לכוחות הקיימים להשתלט על השוק.

איתן כבל: אמרתי את זה, והכנסנו את זה לחוק.

<שלמה בורה: נכון, אבל - - -

איתן כבל: שנייה.

איתן כבל: הכנסנו את זה לחוק.

איתן כבל: אני מצטער שעדיין לא כתוב מי החברה הזוכה.

איתן כבל: ..

<שלמה בורה: לא זאת הכוונה.

איתן כבל: אמרנו את זה.

איתן כבל: זה כתוב בחוק.

<אבי גזית: איתן, קרן אמרה שדן לא יוכל להתמודד בתל אביב, הוא יתמודד בבאר שבע ואגד יתמודד בתל אביב.

<יהודה בר אור: - - -

<אבי גזית: עכשיו היא אמרה את זה.

איתן כבל: היא אמרה משהו אחר.

<שלמה בורה: היא לא אמרה משהו אחר.

איתן כבל: אתה אל תגיד לי, אני שמעתי אותה.

<מיטל להבי: בואו נבין מה היא אמרה.

איתן כבל: היא אמרה דבר אחר לגמרי.

איתן כבל: היא אמרה שבמקום שבו הוא בעל השליטה, קודם כול בוודאות הוא לא יכול להתמודד.

<שלמה בורה: נכון.

<שלמה בורה: נכון.

איתן כבל: היא אמרה את זה.

איתן כבל: לגבי מקומות אחרים, שבהם הוא כבר פעל, יש אמות מידה נוספות.

איתן כבל: הוא צריך לעבור את הגודל, את הריכוזיות – כל אותם אלמנטים שהוא בנקודת מוצא חלש.

איתן כבל: אתם כאילו החלשים, אבל הוא הופך להיות חלש בנקודת המוצא הזאת, כי יש עליו ריכוזיות של הקבוצה שלו שלכם אין.

איתן כבל: היא חזרה ואמרה את זה אלף פעם.

איתן כבל: אתם מתנפחים ומתנפחים, כי אתם לא מקשיבים.

איתן כבל: אני כאן מגן עליכם, גם מול דן ואגד.

<שלמה בורה: תחזיר את התקנות של המכרזים לפה.

איתן כבל: לא, לא, לא.

<שלמה בורה: תחזיר אותן לפה.

<שלמה בורה: תגן עלינו באמת.

איתן כבל: בורה.

<שלמה בורה: תגן עלינו באמת, תחזיר אותן לפה.

איתן כבל: בורה, תקשיב טוב טוב.

איתן כבל: אם אתה צווח עליי כך - - -

<שלמה בורה: לא צווח, אני בלי רמקול.

איתן כבל: בורה, לא יקום ולא יהיה.

איתן כבל: זה נגמר.

איתן כבל: הבהרנו בחוק.

איתן כבל: בחוק.

<שלמה בורה: ב-2005 החזירו את זה לפה.

<שלמה בורה: למה עכשיו אתה לא מחזיר את זה?

איתן כבל: בורה, שמעת אותי?

איתן כבל: שמעת אותי?

איתן כבל: אל תפריע לי להגן עליכם.

איתן כבל: שמעתם אותי?

איתן כבל: אני זה שמגן עליכם.

איתן כבל: מספיק עם זה, אני האיש שמגן עליכם, שומר עליכם.

איתן כבל: זה הכול.

איתן כבל: יש גבול, כבר אמרתי לכם את זה.

איתן כבל: אי-אפשר שכל אחד יבוא עם סרגל הטווחים שלו.

איתן כבל: אני זה שהכנסתי את עניין הריכוזיות והכנסתי את הניסיון שלכם, וזה בחקיקה ראשית, לא בתקנות.

איתן כבל: חקיקה ראשית.

איתן כבל: אתה יודע מה המשמעות שזאת חקיקה ראשית?

<שלמה בורה: שלא יוכלו לערער על זה.

איתן כבל: לא תלויים ברצון של מאן דהוא.

איתן כבל: יותר מזה?

<אבי גזית: למה הוועדה ויתרה על התקנות?

איתן כבל: אל תתחיל איתי, בבקשה.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר לך, יושבים פה ראשי איגודים.

איתן כבל: חבר'ה, אל תתבלבלו.

איתן כבל: אל תתבלבלו, אתם לא כל נהגי המוניות, אתם קבוצות כוח לא פחות.

איתן כבל: מי יותר, מי פחות, וזה בסדר גמור, אבל אל תמשכו את החבל יותר מדי.

איתן כבל: אני מנסה לתת לכם את כל הכלים, בעיקר לטובים שבכם.

איתן כבל: אין לי ספק שהטובים בכם גם יוכלו להיות חלק בלתי נפרד.

איתן כבל: אי-אפשר עכשיו לעקם את התהליך.

<שלמה בורה: איתן, אנחנו מאמינים לך - - -

איתן כבל: אתה לא.

איתן כבל: אם אתה שואל - - -

<שלמה בורה: מאמינים לך, אבל אנחנו רוצים שתמשיך לשמור עלינו ותביא את התקנות לפה.

<שלמה בורה: זה מה שאנחנו רוצים.

איתן כבל: אמרתי את הדברים.

איתן כבל: די.

איתן כבל: אייל.

<שלמה בורה: תמשיך לשמור עלינו.

איתן כבל: אייל, בבקשה.

<אייל דהרי: אני רוצה להעיר בנושא הסעות, שזה נושא שאני מתעסק איתו במוניות השירות.

<אייל דהרי: רוב תחנות המוניות מתפרנסות גם ממתן הסעות לתלמידים בשעות הבוקר, בין 07:00 ל-08:00 - - -

איתן כבל: אלוהים ישמור.

<אייל דהרי: דקה.

<אייל דהרי: לא סיימתי.

<אייל דהרי: המנכ"לית פסלה את זה על הסף.

<אייל דהרי: אני רוצה להבין למה.

<קריאות: - - -

איתן כבל: סליחה, גברתי.

איתן כבל: תסלחו לי.

איתן כבל: אייל, הייתי מציע לך אם היה לך שכל, סליחה על הביטוי הלוא פרלמנטרי, לומר לי את זה אחר-כך במקום אחר.

איתן כבל: היית אומר לי: דבר אתי, בוא נראה איך אתה עוזר לנו בעניין הזה.

איתן כבל: כשאני צריך אותך, אייל, בשיא של התנועה, שזה 07:00, 08:00, 09:00, אתה אומר לי שבזמן הזה תלך ותסיע מישהו אחר?

<אייל דהרי: גם וגם.

איתן כבל: אין.

איתן כבל: תסלח לי.

איתן כבל: תגיד לי, אייל – נו באמת, לפחות על זה נאמר אתה חונן לאדם דעת ומלמד לאנוש בינה.

<אייל דהרי: נתת לי הרבה מחמאות, אתה צודק.

<אייל דהרי: .. אבל בסוף גם אני צודק.

איתן כבל: זה דיון אחר.

איתן כבל: שאלה אחרונה באמת.

<קריאות: - - -

<קריאה: רציתי לשאול שאלה.

איתן כבל: אדוני, אין בעיה.

איתן כבל: נחכה עד ה-26 לחודש, עד שתשאלו את השאלות.

<איתי עצמון: - - -

איתן כבל: זו בעיה שלך?

<איתי עצמון: לא.

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: גם לא שלי.

איתן כבל: נמשיך עד ה-26...

איתן כבל: קבעתי לעצמי עד השעה 19:00 גג.

איתן כבל: סיימנו – סיימנו.

איתן כבל: לא סיימנו - - -

<קובי אקהאוז: רציתי לשאול לגבי הסעיף הקודם.

<קובי אקהאוז: אני מנהל מוניות עמל, קו נתב"ג, חיפה – תל אביב.

<קובי אקהאוז: רציתי לשאול איזה מנגנון פיקוח יהיה על קווי השירות האלה שיחלקו אותם בחינם לחברות שיזכו?

<קובי אקהאוז: ואיזה פיקוח יהיה שהם לא יזלגו לשוק החופשי ויסחרו בהם?

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: חיים, בבקשה.

חיים כהן: המנכ"לית דיברה על מספר קווי השירות, אם יגדל או יקטן.

חיים כהן: אני יודע שבחקיקה הקודמת היו קריטריונים שמאפשרים שמספר קווי השירות יגדל.

חיים כהן: זאת אומרת, צריך לכתוב שברגע שיהיה צורך תעבורתי, מספר קווי השירות יגדל.

חיים כהן: אני מציע את הדבר הזה.

חיים כהן: דבר שני, בעניין האשכולות.

חיים כהן: אנחנו יודעים שיש היום הרבה תאגידים שיש להם אשכולות משלהם או תאגידים שמפעילים קו שירות יחיד.

חיים כהן: אני חושב שצריך לתת שיקול דעת למשרד התחבורה גם להוציא למכרז קווי שירות ספציפיים, ולא דווקא רק באשכולות, כדי להגדיל את ההיצע.

איתן כבל: זה לא סותר לדעתי.

<איתי עצמון: כתוב גם וגם.

איתן כבל: כתוב גם וגם.

חיים כהן: ברגע שהיא אמרה אשכול, שיהיה ברור - - -

<קרן טרנר: זה יכול להיות אשכול קטן.

איתן כבל: זה כתוב בחוק שחור על גבי לבן, זה לא בידיים שלו.

חיים כהן: זה לא חייב להיות רק - - -

איתן כבל: אישרנו את זה, זה או או.

חיים כהן: עניין אחרון בעניין האפשרות להשתתפות של התאגידים הגדולים.

חיים כהן: מניסיון העבר כל התאגידים הגדולים בסופו של דבר השתתפו על-ידי חברות בת, לכן צריך שיהיה ברור שחברה בת תחת התאגיד, דינה כדין התאגיד עצמו, ואז אפשר יהיה לפקח על זה.

איתן כבל: אני רוצה להבהיר, חברות וחברים.

איתן כבל: אם עכשיו דן או אגד יקימו ב"ואדוז" חברה בת בשם "דגדן" ונצטרך עכשיו להתחקות - - -

חיים כהן: לא, לא.

איתן כבל: העניין ברור.

איתן כבל: אני חושב שאמרנו את הדברים בצורה מפורשת, ואני לא חושב שחברה בסדר גודל של דן או אגד או כל חברה אחרת תסתכן בתהליך הזה.

חיים כהן: זה מה שהיה פעם.

<קרן טרנר: מה שאתה אומר זו החקיקה הישראלית.

<קרן טרנר: ברור שמתייחסים לחברה בת לעניין הריכוזיות וההגבלים העסקיים.

<קרן טרנר: זה החוק הישראלי.

חיים כהן: בפעם שעברה זה לא היה ככה.

איתן כבל: זה לא דומה.

איתן כבל: חיים, שכח ממה שהיה.

איתן כבל: אחרון באמת.

<אלי אטלן: במכרז חברת ההסעות שתלבש את שמלת המוניות צריכה רישיון שירות, הנהג צריך רישיון מונית.

<אלי אטלן: אנחנו למדנו בשביל להיות נהגי מוניות, ואם חברת הסעות - - -

איתן כבל: חברים, יפה מאוד שכל אחד דואג כל-כך לקבוצה השנייה.

איתן כבל: החלוקה היא חלוקה ברורה.

איתן כבל: מי שנהג ת"פ יהודה בר אור, שהם נהגי מוניות ספיישל, הוא נהג מונית ספיישל.

איתן כבל: מי שקיבל רישיון במכרז לפעול כנהג שירות, הוא נהג שירות בקווים שבהם הוא זכה.

איתן כבל: מי שנמצא תחת הכללים של נהג הסעות, הוא תחת הכללים של נהג הסעות, מרכישת הרכב ועד האופן שבו הוא פועל.

איתן כבל: חברות וחברים, אלה הדברים.

איתן כבל: משפט אחרון ונתחיל את ההקראה - - -

<מיטל להבי: לא קיבלתי תשובה לשאלה האם האשכולות דורסים את הקווים הקיימים.

איתן כבל: אמרתי שזה לא הדיון פה, יקירה.

איתן כבל: זה לא הדיון עכשיו.

איתן כבל: אני רק רוצה להבהיר דבר אחד, כי אנשים פה קצת מתבלבלים, ואמרתי את זה גם לחברים שלי, שכל המהלך הזה התחיל מהמקום של איך אנחנו דואגים לתת מקסימום שירות לאזרח, וזה התפקיד שלנו, חברי הכנסת.

איתן כבל: זאת נקודת המוצא.

איתן כבל: אתם ודומיכם, אתם משמשים את הכלי של החיבור, כל אחד בתחום שלו, בין הרצון של המדינה לבין אזרחי מדינת ישראל.

איתן כבל: זה בסדר שכל אחד בא ושואל אותי.

איתן כבל: הדאגה שלכם לפרנסה שלכם היא דאגה לגיטימית, רק שאני שוב חוזר ואומר לכם שהממשלה הזאת רצתה לדרוס על הראש שלכם.

איתן כבל: אני אזכיר לכם את זה, חבר הכנסת פרי.

יעקב פרי: נכון.

איתן כבל: זה היה.

איתן כבל: כשאמרו לי לדאוג, נזכיר תמיד תמיד שלפני שבורה או כל אחד אחר רוצה להגיד את המשפט, יש מישהו מולו שעושה: כן, כן, בורה צודק.

איתן כבל: רק שבורה, המוח שלו סלקטיבי, הוא זוכר רק את מה שהוא רוצה.

<שלמה בורה: אמרת שתביא לפה את התקנות של המרכזים.

<שלמה בורה: תשמור עלינו באמת, תביא רק אותן לפה.

איתן כבל: בורה, כפרה עליך, לפני חודשיים גם את זה לא היה להביא.

<שלמה בורה: נכון.

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: סתם אני מזכיר לאדוני מה היה כשהוא משוחח עם נוסע משועמם.

<איתי עצמון: לא היה כלום.

איתן כבל: היתה שממה.

איתן כבל: שממה.

איתן כבל: כלום.

איתן כבל: לא קווים, לא כלום, שממה.

איתן כבל: חלקכם באתם לאיים עליי שאתם הולכים ללשכה לחתום, כי אמרתם שממילא לא כדאי להיות נהג מונית שירות.

איתן כבל: אני אזכיר.

איתן כבל: היפה בפרוטוקול שהוא לא שוכח.

<אבי גזית: אני לא בטוח שהיום זה כדאי.

איתן כבל: יכול להיות.

איתן כבל: אני אגלה לך סוד, אל תגיד את זה בקול, יש כאלה שישמעו ופשוט הם ירצו.

איתן כבל: אתה עדיין השחקן הכי חזק.

<אבי גזית: הכי חזק והיום מוחלש מאוד מאוד מאוד מאוד.

איתן כבל: אני לא יודע.

איתן כבל: אתה אומר שאם אתה לא מקבל את האישור, זה חלש?

<אבי גזית: ברור.

<אבי גזית: המספרים מופקדים במשרד הרישוי, זה לא שאני מספר סיפורים.

<אבי גזית: משרד התחבורה יכול לראות את זה על המסוף.

איתן כבל: תודה.

<בן בדרי: החברה האלה מפעילים - - -

<קריאות: - - -

איתן כבל: סיימנו.

איתן כבל: סיימנו.

איתן כבל: סיימנו.

איתן כבל: בבקשה, איפה אנחנו אוחזים?

חיים כהן: היא לא ענתה לי על השאלה.

איתן כבל: היא ענתה לך.

חיים כהן: לא.

חיים כהן: לגבי העובדה שיהיה סעיף שאפשר יהיה לדרוש שיוקמו קווים חדשים.

חיים כהן: ברגע שיש צורך תעבורתי, ניתן יהיה לקלוט - - -

<חוה ראובני: אין סעיף שמונע את זה.

איתן כבל: אין סעיף שמונע את זה, חיים.

<קרן טרנר: אחרי שמישהו זוכה באשכול מסוים, תהיה גמישות מסוימת באשכול, ואחת לשנה גם יהיה אפשר לתקן ולעשות שינויים באשכול.

<קרן טרנר: זה לא יהיה מאשכול של שני קווים ל-80 קווים, אבל שינויים בהיקף מסוים יוכלו להיות.

<קרן טרנר: בתוך האשכול הזה גמישות מסוימת תינתן אחת לשנה.

איתן כבל: אדוני היועץ, בבקשה.

<איתי עצמון: אני גם רוצה להשלים - - -

חיים כהן: זאת אומרת, יהיה לנו standing - - -

איתן כבל: הוא עונה לך.

<איתי עצמון: רגע.

<איתי עצמון: בסעיף 14טז, שבו נקבעים השיקולים בקביעת הרשימה, כתוב במפורש שהמפקח על התעבורה יתחשב בצורך במתן שירות באמצעות קווי שירות למוניות באזורים מסוימים, בשים לב לצרכים ציבוריים, לאמצעי תחבורה ציבורית חלופית הקיימים באזורים אלה ולקווי שירות שהופעלו לפי רישיון שניתן בהתאם לסימן זה.

<איתי עצמון: כלומר, מסגרת שיקול הדעת קבועה כאן בחוק.

יעקב פרי: אדוני, זה עונה לחלוטין על השאלה שלך.

<אורי אברהם: אלי התכוון לשאול שאלה מאוד שאלתית, הוא לא שאל אותה נכון.

איתן כבל: בבקשה.

<אורי אברהם: מה ההגדרה של הנהג שיצטרך לעלות על רכב כזה של זכיין במכרז?

<אורי אברהם: האם נהג אוטובוס, נהג מונית או נהג פרייבט?

<קרן טרנר: מה היום?

<אורי אברהם: היום אנחנו נהגי מוניות.

<קרן טרנר: אז גם מחר.

<אורי אברהם: גם שם זה יהיה מונית?

<קרן טרנר: ודאי.

איתן כבל: בוודאי.

איתן כבל: אין שינוי.

איתן כבל: תודה.

<קריאות: - - -

איתן כבל: חברים, אני חייב - - -

<גבי צלקה: לא, לא.

<גבי צלקה: שאלה.

<גבי צלקה: שאלה חשובה.

איתן כבל: לא.

איתן כבל: אין חשובה - - -

<גבי צלקה: נתת לכולם, אתה לא נותן לי.

איתן כבל: די.

איתן כבל: סיימנו.

איתן כבל: סיימנו.

<גבי צלקה: לגבי אשכול.

<גבי צלקה: לגבי אשכול.

איתן כבל: אני לא מתעסק באשכולות עכשיו.

<גבי צלקה: אבל זאת שאלה חשובה.

איתן כבל: לא, זה לא חשוב עכשיו.

איתן כבל: באשכולות נדון בנפרד.

<גבי צלקה: שאלה חשובה.

<גבי צלקה: אתה יודע למה אשכול?

<גבי צלקה: יש למשל מרחב רחובות, אני רוצה לדעת מי יכול להתמודד על המרחב הזה.

<גבי צלקה: אתה יכול להתמודד על קו אחד או - - -

איתן כבל: אני לא ועדת מכרזים.

<גבי צלקה: אז מה אנחנו עושים פה?

איתן כבל: אני לא מכריח אותך.

<גבי צלקה: אנחנו רוצים תשובות על הדברים האלה.

איתן כבל: זאת חקיקה ראשית, אלוהים.

<גבי צלקה: מה אנחנו נדע?

<גבי צלקה: מה אנחנו יודעים?

איתן כבל: תהיה בריא.

<גבי צלקה: מה "תהיה בריא"?

<גבי צלקה: אני רוצה לדעת.

יעקב פרי: לא נצליח לעשות קורס של חקיקה ראשית.

יעקב פרי: צריך לנסות להסביר לחברינו, שכולנו רוצים רק בטובתם, מה אנחנו עושים ומה אחר כך משרד התחבורה עושה בתקנות ומכרזים.

איתן כבל: אנחנו נותנים להם את הכלים.

<גבי צלקה: - - -

יעקב פרי: תקשיב שנייה.

איתן כבל: נשמה, אתה לא מתכתב בכלל.

איתן כבל: חקיקה ראשית היא זו שקובעת, היא הדבר הכי חשוב, כי היא קובעת את אמות המידה, עקרונות לפעולה.

איתן כבל: היא לא יכולה להגיד בחקיקה ראשית שמונית תיסע מפה לפה, תלך לשם, תחזור.

איתן כבל: אין בחקיקה דבר כזה.

<אילן זיקרי: איתן, כל מה שהוא אומר עכשיו שתבטיח - - -

<גבי צלקה: אתה לא הבנת את השאלה שלי.

<קריאות: - - -

<שלמה בורה: כמו שהיה ב-2005.

איתן כבל: חברים יקרים, עשיתי דבר יותר חזק מזה, אתם לא מבינים.

איתן כבל: נתתי את זה בחקיקה ראשית.

איתן כבל: אני משתגע.

איתן כבל: נתתי לכם את הכלי שאין חזק ממנו, חיים.

חיים כהן: אני יכול לחזק אותך?

חיים כהן: תרשה לי.

חיים כהן: אנחנו יודעים את זה מ-2005.

חיים כהן: ברגע שיש חקיקה ראשית, יש לך עקרונות ואתה יכול לתקוף אחר-כך החלטה של משרד התחבורה או של שר, שנוגד - - -

<אילן זיקרי: איך?

<אילן זיקרי: בעתירה?

איתן כבל: בוודאי.

<אילן זיקרי: זה מה שיקרה בסוף.

<אילן זיקרי: הרב-קו לא יצא לפועל לעולם, זה לא יקרה.

<קריאות: - - -

<גבי צלקה: - - - כדי שעורכי-דין יתפרנסו.

<גבי צלקה: לא צריך את כל ה - - -

<קריאות: - - -

<גבי צלקה: תעשה תקנות עכשיו.

איתן כבל: חברים, די.

איתן כבל: נגמר.

חיים כהן: אם תהיה חקיקת משנה, ישב לך מישהו - - -

<אבי גזית: למה הוועדה דיברה על התקנת תקנות ונתנה סמכויות בלתי מוגבלות למפקח על התעבורה?

איתן כבל: אני משתגע.

איתן כבל: זה שנרדמתם בשיעורי אזרחות, אני אשם?

חיים כהן: עדיף לכם ככה.

איתן כבל: נו, באמת.

איתן כבל: אתם לא מבינים הליכים?

<קריאות: - - -

איתן כבל: חברים יקרים, זה מדהים.

איתן כבל: אני משתגע.

איתן כבל: תסלחו לי.

איתן כבל: מה שאני אומר לכם שמשרד התחבורה היה מוכן להעיף את זה אליי ומיד.

איתן כבל: כבר כתבתי לכם את זה בחקיקה ראשית.

איתן כבל: מה אתם חושבים, שתקנות אי-אפשר לעקוף?

איתן כבל: גם אחרי שאני אצא מפה, אם אתם טוענים שחקיקה ראשית אפשר יהיה לשנות, אתם יודעים מה זה תקנות?

איתן כבל: זה חלש באלף כוחות.

איתן כבל: פה נתתי לכם בטון.

איתן כבל: הם יהיו חייבים לפעול על-פי אמות המידה.

איתן כבל: אני משתגע מכם.

איתן כבל: חברים, אני מתנצל בפניכם שלא הייתם בשיעורי אזרחות.

<קריאה: - - -

חיים כהן: כשיעשו תקנות, אתה לא תשב שם, יכתיבו לך תקנות.

חיים כהן: פה יש חוק שמגן עליך.

<אילן זיקרי: רצינו את זה - - -

איתן כבל: תקנות, ברגע שעברו, אי-אפשר לפתוח אותן.

איתן כבל: תודה, חברים.

איתן כבל: חוה, מי מקריא?

<גבי צלקה: - - - אנחנו רוצים לפתור את הבעיה.

<קריאות: - - -

איתן כבל: חברים יקרים, מרגע זה מתחילים את הליכי החקיקה.

איתן כבל: מי שיפריע לי, יוצא החוצה.

איתן כבל: תודה.

<לאה ורון: סעיף 11.

<חוה ראובני: הדבר האחרון שקראנו בדיון הקודם היה הרביזיה בסעיף 14יח, לבטל את פסקה (1ב) שנוספה בפעם הקודמת.

<חוה ראובני: בהסדר החלופי אנחנו מציעים סעיף קטן (ו) חדש.

<חוה ראובני: קראנו את סעיף קטן (ו) שאמור לבוא במקום 14 יח(1ב) והתקיים הדיון המקיף.

<חוה ראובני: זה היה הנושא של הרישיונות.

<איתי עצמון: זה הסעיף שלגביו נשמעה הערתו של מר יהודה בר אור.

<חוה ראובני: הסעיף של הרישיונות, אבל לא היתה הצבעה על שני הדברים האלה.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: אמרתי שנחשוב על העניין הזה וביקשתי את התשובות, קיבלנו את התשובות, אנחנו נצביע קודם כול על אישור - - -

<לאה ורון: זה אושר.

<לאה ורון: אושר בישיבה הקודמת.

<איתי עצמון: כל הבקשות לדיון מחדש אושרו וכעת הדיון לגופו.

<חוה ראובני: ב-(1) זו הבקשה לבטל את 14יח(1ב) ואני אקרא את 14ח(ו), ב-(ה) אחר-כך נדון כי זה קשור לרביזיה.

<חוה ראובני: "על אף האמור בסעיפים 14, 14ב ו-14ה, מי שזכאי לקבל רישיון קו שירות לפי סעיף קטן (ב), זכאי לקבל רישיונות להפעלת מונית במספר זהה למספר המוניות שייכללו ברישיון קו השירות לפי תוכנית ההפעלה שלו, והן יעמדו לרשותו לשם הפעלת המוניות האמורות, כל עוד רישיון קו השירות הוא בתוקף וכל עוד ניתנו לגביהן רישיונות לנסיעת שירות.

<חוה ראובני: "

<יהודה בר אור: פה יש הערה שלי.

איתן כבל: אני אאפשר לך, בבקשה.

איתן כבל: כאן ההערה שלך.

<יהודה בר אור: אמרתי, עם כל הכבוד לכולם, שיש לנו ניסיון רע עם כל מה שקרה פה עם רכבי הנכים, גם עם המצב הזה, שמישהו ייקח את זה - - -

איתן כבל: יהודה, תתקדם, אנחנו כבר אחרי ההרצאה הקודמת.

<יהודה בר אור: מישהו יבוא ויזכיר את כל הדברים.

<יהודה בר אור: כדי שיהיה דגש על העניין הזה, צריך להוסיף שהזכות תהיה לא שכירה ולא מכירה, כל עוד לא שולם עליה תמורה מלאה של 240,000 ש"ח צמודים למדד.

<יהודה בר אור: היא תחזור למדינה בתום ההסכם שלהם עם המדינה.

<יהודה בר אור: אבל שיהיה כתוב - - -

איתן כבל: הבנו.

איתן כבל: גברתי המנכ"לית.

<קרן טרנר: אני לא נכנסת לניסוח - - -

איתן כבל: חברים, הבעיה שלי היא לא הניסוח.

איתן כבל: אני מדבר על העיקרון.

<קרן טרנר: במהות זה אכן רישיון שלא ניתן להעברה, ואכן רישיון שהתמורה בגינו צריכה להיות תמורה מלאה.

<קרן טרנר: אני לא יודעת אם זה יהיה 240,000, אבל התמורה צריכה להיות תמורה מלאה והוא לא ניתן להעברה ואת זה אפשר לעגן בחוק.

<קובי אקהאוז: איך יהיה פיקוח שלא יהיה זליגה?

איתן כבל: חברים יקרים - - -

<יהודה בר אור: מחר טרנר תעבור לתפקיד יותר טוב, ואני מאחל לה, תהיה מנכ"ל או יותר מזה - -

<קרן טרנר: אין יותר מזה.

<יהודה בר אור: - - מי יגן עלינו?

איתן כבל: יהודה.

איתן כבל: חוה, העיקרון הוסכם.

<חוה ראובני: העיקרון מוסכם.

<חוה ראובני: בנוסח הם יעמדו לרשותו אך ורק לצורך הפעלה.

<חוה ראובני: אם יש צורך לחדד בנוסח בצורה מפורשת, אין לי התנגדות.

איתן כבל: חוה, שוחחתי עם המנכ"לית, התייעצתי עם האוצר, לחברי הכנסת מבחינתם אין סיבה לא לחדד את זה.

איתן כבל: אני מבקש שהחידוד יהיה ברוח הדברים שיהודה אמר, כדי שלא תיפול טעות בעניין הזה.

<איתי עצמון: מה העיקרון?

<איתי עצמון: את רוצה לומר?

<חוה ראובני: המטרה שלנו שהשימוש היחיד שניתן יהיה לעשות ברישיונות האלה זה הפעלת אותו קו שירות או מוניות שירות שמשמשות את הקו.

<חוה ראובני: שום שימוש אחר.

<יהודה בר אור: יהיה כתוב שלא יכולים להשכיר אותם - - -

איתן כבל: יהודה, אל תפריע לי.

<איתי עצמון: כלומר, לא ניתן יהיה למכור את הרישיון הזה?

<חוה ראובני: לא ניתן יהיה למכור אותו.

<חוה ראובני: הוא לא שייך לו, הוא עומד לרשותו.

<איתי עצמון: זה גם מה שצריך לכתוב, כי אם לא כתוב, לכאורה ניתן לעשות את זה.

<אסף וסרצוג: היום כתוב שאתה נותן את זה מול הפעלת קו שירות.

<אסף וסרצוג: אם מחר הוא לא מפעיל קו שירות - - -

<קריאה: זה ניתן בתמורה או - - -

<אסף וסרצוג: זה ניתן בתנאי.

<קרן טרנר: זה ניתן אך ורק להפעלת קו שירות.

איתן כבל: חברים יקרים, אני מצטער להגיד לכם שיהודה בר אור צודק.

איתן כבל: אם אתם מתחילים לנהל את השיח הזה, יהודה צודק.

איתן כבל: שמעתם אותי, חוה, דרור?

איתן כבל: הדבר הברור שכולכם הבנתם נהיה הרצאה.

איתן כבל: כל אחד נותן את ההרצאה שלו באוניברסיטה שבה הוא למד משפטים.

איתן כבל: אם העניין לא ברור, אני מבקש לחדד אותו.

<איתי עצמון: העיקרון הזה יעוגן בנוסח.

<קרן טרנר: לא ניתן לשימוש.

<קרן טרנר: עכשיו זה נותן לכם מענה.

יעקב פרי: לא ניתן להעברה ולא ניתן לשימוש.

<קרן טרנר: להעברה או לשימוש.

<איתי עצמון: על-ידי גורם אחר.

יעקב פרי: לא ניתן להעברה או שימוש.

<יהודה בר אור: אם בעתיד ירצו לעשות עם זה משהו - - -

איתן כבל: עזוב את העתיד.

<יהודה בר אור: אנחנו פה שוכרים במספרים?

איתן כבל: יהודה, העניין ברור.

איתן כבל: די.

<משה מלול: בוועדה הקודמת שאלתי את אותה שאלה ולא קיבלתי עליה תשובה.

<משה מלול: עד עכשיו היה נהוג שמי שרוצה להפעיל קו שירות, חייב להביא רישיון מונית, זכות ציבורית כדי להפעיל מונית.

<משה מלול: זה גם בספיישלים.

<משה מלול: מה שקורה, אם רק תאגידי השירות היו משתתפים במכרזים זה היה בסדר, זו היתה הצעה מעולה – מה שקורה פה שיש לנו יתרון מסוים, כבר רכשנו את המספרים, יש לנו מספרים – היתרון הזה נמחק ברגע - - -

<יהודה בר אור: זה לא ככה.

<יהודה בר אור: אתה לא מבין.

איתן כבל: יהודה.

<משה מלול: אני מבין את זה יפה מאוד, תאמין לי.

<קרן טרנר: אני אסביר.

<קרן טרנר: לכאורה מה שאתה אומר שאם היינו צריכים שמישהו יביא מהבית, זה היה חוסך לכם 240,000 שקל, כי היה לכם כבר רישיון איתכם.

<קרן טרנר: מה שאנחנו אומרים עכשיו שהרישיון שיש לכם היום, אתם יכולים למכור אותו ב-240,000 שקל בשוק והוא שכיר, ואז אתה גם מגיע עם הון התחלתי.

<קרן טרנר: כלומר, אותו יתרון.

<קובי אקהאוז: זה כבר לא שווה שום דבר.

<קרן טרנר: לא רישיון למונית, אני מדברת על המספר הירוק.

<קרן טרנר: המספר הירוק שיש לכם עכשיו, יש 700 מספרים ירוקים שפועלים היום, שיכולים מחר להימכר.

<קובי אקהאוז: למי?

<קובי אקהאוז: לספיישלים?

<קובי אקהאוז: הוא אומר שזה יציף לו את הספיישלים, זאת אומרת שכל המספר הירוק נמחק לחלוטין.

<קרן טרנר: איך אפשר לדבר על הצפה כשמדובר ב-700 על 24,000 מוניות?

<קרן טרנר: היום יש 24,000 מוניות.

איתן כבל: חבר'ה, יש גבול כמה כל אחד יכול לשמור רק על עצמו.

<משה מלול: זה מוחק לנו את היתרון היחיד שיש לנו.

<קרן טרנר: לא נכון.

<קרן טרנר: אחרים יכלו לקנות את זה ב-240,000 שקל ולבוא עם זה, ואתה יכול למכור ב-240,000 שקל.

<קריאה: זה היתרון שיכול היה להיות לנו.

<קרן טרנר: זה אותו דבר.

איתן כבל: חברים, אני מתנצל.

<גבי צלקה: - - -

איתן כבל: שנייה.

איתן כבל: אני אומר לכולם פה, שימו לב איך כל אחד עובר - - -

<גבי צלקה: לגבי המספרים זה דבר מבורך.

איתן כבל: ברור לי.

איתן כבל: לך זה מבורך.

איתן כבל: זה בדיוק המשפט שרציתי להגיד, שכל אחד פה - - -

<קריאות: - - -

איתן כבל: אני אוציא אתכם.

איתן כבל: חברים - - -

<גבי צלקה: אתה צריך להקשות על אלה שמתחרים בנו.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: בורה, דרור, חברים, תקשיבו, אני יותר לא מתכוון להרים את הקול, ומי שיגרום לי להרים את הקול, אני פשוט אוציא אותו.

איתן כבל: אני עדיין לא הוצאתי אף אחד.

איתן כבל: הראשון שייצא גם לא יוחזר.

איתן כבל: הנקודה היא כזאת – זה בסדר שאמרתי לכם שאני דואג לכולכם, כי יש גם פה סביב השולחן אנשים, קבוצות, תאגידים, שלא רואים כולם עין בעין את הדברים.

איתן כבל: כל אחד בא עם האינטרס שלו.

איתן כבל: זה לא שכולם פה צדיקים שדואגים רק לקהילת נהגי המוניות.

איתן כבל: שלא תטעו, אני לא אומר את זה חס וחלילה ממקום שזה לא בסדר, זה לגיטימי, אנשים פה נאבקים על הפרנסה שלהם, אבל אי-אפשר שכל אחד יעצור אותי בתחנה שלו, כי אתם לא התחנות היחידות.

איתן כבל: יש עוד מאות שלא פה, וכל אחד רק דואג לתחנה שלו.

<אלי אטלן: הכאב הוא של כולם.

איתן כבל: לא ביקשתי מישהו שידבר בשם כולם.

איתן כבל: ראיתי שכל אחד בא עם הכאב שלו.

איתן כבל: מה שכואב למוניות האלה, לא כואב למוניות של אשקלון.

איתן כבל: ומה שכואב באשקלון לא בהכרח כואב בתל אביב.

איתן כבל: כל אחד בוכה רק מאיפה שכואב לו, והכוונה כאן היא למצוא את נקודת האיזון.

איתן כבל: היא קשה, היא לא פשוטה.

איתן כבל: התפקיד שלי הוא להיות הגון והוגן.

איתן כבל: ותזכרו, חייבת כאן להיות ראייה כוללת, שתיתן בסוף שירות לאזרח.

איתן כבל: זה חלק מהעניין.

איתן כבל: אם לא, לא עשינו כולם, חברי הכנסת.

<יוני סוראני: אני רק רוצה להבהיר שהעניין הזה של 240,000 שקל נוגע לכלל נהגי המוניות.

<קרן טרנר: לכולם.

<יוני סוראני: פשוט לא הבנת את הנקודה שכולם רוצים להעביר לך.

<יוני סוראני: זה שייך לכולם.

<יוני סוראני: ברגע שגוף אחר ירצה להתמודד, הוא יהיה חייב להביא 240,000 שקל עבור כל רישיון הסעה.

<יוני סוראני: פה כרגע לנהגי המוניות יש להם את הדבר הזה וזה יכול להוות להם יתרון, לכל נהגי המוניות - - -

<קרן טרנר: יהיה להם הון ראשוני בהיקף הזה.

<יהודה בר אור: זה לא מה שהחוק אומר.

<יוני סוראני: הם לא צריכים את ההון הראשוני הזה.

<יוני סוראני: זה הון עצמי של כל אחד ואחד, זה לא קשור.

<קרן טרנר: לכסף אין צבע.

<קרן טרנר: אם הוא מביא מספר ירוק - - -

<יוני סוראני: נכון, אבל היתרון - - -

<קריאה: - - -

<יוני סוראני: אני רק מנסה להסביר לך שהיתרון הכספי - - -

<קריאה: מה שאת אומרת זה למכור ב-240,000, יישארו לך 120,000, תצטרכי להוסיף עוד 120,000.

<קריאה: להחליף גרביים בגרביים?

<קרן טרנר: אנחנו באנו להקל על המודל הפיננסי.

<קרן טרנר: ההצעה שלכם עכשיו שאנחנו נקנה.

<קרן טרנר: ממי?

<יוני סוראני: אתם לא קונים.

<קרן טרנר: אנחנו גם לא נוכל לחייב לקנות ממישהו קיים, בגלל שאנחנו מוציאים הרבה יותר מכרזים ממה שקיימים כיום.

<שלמה בורה: תמכרי לטייקונים, שהם יקנו.

<שלמה בורה: ..

<יוני סוראני: ברגע שיש יתרון לכל נהגי מוניות השירות בארץ בלי יוצא מן הכלל, יהיה להם יתרון על כל הגופים הגדולים.

<יוני סוראני: איך?

<יוני סוראני: יש להם כבר רישיונות, יש להם מספרים ירוקים.

<קרן טרנר: אנחנו צריכים הרבה יותר מספרים ממה שיש לכם.

<יוני סוראני: יש מספיק.

<יוני סוראני: תאמיני לי.

<קריאות: - - -

<קרן טרנר: - - -

<יוני סוראני: אני אענה לך גם על זה.

<יוני סוראני: היו 2,500 נהגי מוניות בשירות.

<יוני סוראני: היו.

<יוני סוראני: עכשיו את רוצה לקחת אותם חזרה.

<יוני סוראני: היו מספרים כאלה, זה לא שהם נעלמו.

<יוני סוראני: מה שקורה שיבוא מישהו אחר להתחרות, נגיד אם תוציאו 50 רישיונות, צריך להבין 50 כפול 240,000, ואז יהיה לו קשה להתמודד מולנו.

<קריאות: יש לנו את זה.

<קרן טרנר: יש לכם מספרים ירוקים היום - - -

<יוני סוראני: אבל אנחנו לא נצליח לזכות בזה - - -

איתן כבל: תנו לה לסיים.

<קרן טרנר: הם עדיין שלכם, ואתם גם לא חייבים למכור אותם, אתם יכולים להשכיר אותם.

חיים כהן: יפה.

חיים כהן: זאת אומרת - - -

איתן כבל: חיים, תנו לה לסיים.

<קרן טרנר: ענף מוניות השירות, יש בו מודל פיננסי מיטיב עם הענף, כדי שבהצעה של המכרז יהיה מחיר נמוך יותר, כדי שמוניות השירות יהיו שירות אטרקטיבי למשתמשי התחבורה הציבורית, אחרת אין לכם זכות קיום.

<קרן טרנר: הבנו שצריך להיטיב את המודל הפיננסי.

<קרן טרנר: חשבנו על כמה רעיונות, מאחד מהם השתכנענו וזה היה להפוך יסודות מאוד בסיסיים שחשב משרד התחבורה לאורך השנים.

<קרן טרנר: הסכמנו שיכובד הרב-קו במוניות השירות.

<קרן טרנר: זה הדבר הגדול הראשון.

<קרן טרנר: הדבר השני זה להקל פיננסית על המודל באמצעות ה-240,000 שקלים האלה.

<קרן טרנר: ועדיין המספר הירוק שיש לכם, הוא המספר הירוק שיש לכם.

<קרן טרנר: זה נכס - - -

<שלמה בורה: זה היתרון היחיד שיש לנו על הטייקונים.

<אורי דוד חי: פה מדברים על מכרזים.

<אורי דוד חי: הכול טוב ויפה.

<אורי דוד חי: היום במדינה חסרים 6,300 נהגים ציבורים.

<אורי דוד חי: המדינה – בשבילי משרד התחבורה והמדינה זה אותו דבר – התערבה ברגולטור, העלתה את המחיר לנהגים לשעה ל-40 שקלים.

<אורי דוד חי: כל נהגי המוניות שהיו לנו, ברחו לאוטובוסים.

<אורי דוד חי: עכשיו אתם עושים מכרזים, מאיפה נביא נהגים?

<אורי דוד חי: נהג שאני צריך לשלם לו לחודש 12,000-10,000 יעלה לי 20,000.

<אורי דוד חי: מה מונית תכניס?

<קרן טרנר: מה אתה מציע?

איתן כבל: דוד חי.

איתן כבל: דוד חי - - -

<אורי דוד חי: - - -

<דרור גנון: איך אתה מפעיל היום?

איתן כבל: חברים.

איתן כבל: אתה חוזר לדיון שכבר מזמן מזמן סיימנו.

איתן כבל: מה המשמעות?

איתן כבל: אם היית צודק בנקודת המוצא, ממילא מה אתם רוצים ממני?

איתן כבל: גם אחרי שאני נותן רב-קו, ואני נותן רב-קו מסובסד, אתה מחזיר אותי לנקודת המוצא?

איתן כבל: לא עשינו כלום.

איתן כבל: בבקשה.

איתן כבל: משנים את זה לטובה.

<אלי אטלן: לא לטובה, כי אלה שיש להם מספרים, הם יכולים לקחת את כל המכרזים, ואנחנו בעלי המספרים – כמו שהוא אמר 2,500 מספרים שהיו בקטנות ועברו לגדולות – יחזרו לגדולות.

<אלי אטלן: מה זה בחינם?

<אלי אטלן: לא רוצים בחינם.

איתן כבל: יקירי, תהיה תחרות.

איתן כבל: אם לא תהיה תחרות, לא נגיע לשום מקום.

<אלי אטלן: אני לא יכול להתמודד, אין לי במה להתמודד, אני בקושי גומר את החודש.

איתן כבל: אם לא תהיה תחרות, ממילא כל זה לא יכול לצאת לדרך.

איתן כבל: אתם מחזירים אותי לאותו דיון שכבר קיימנו.

איתן כבל: חיים כבר התייחס אליו, כבר התקדמנו מעבר לתהליך הזה.

איתן כבל: אנחנו לא חוזרים לאחור.

<סמי אסעד: אני מכפר אבו סנאן, אני מפעיל שני קווי שירות: קו אבו סנאן – עכו, קו אבו סנאן – נהריה.

<סמי אסעד: 22 שנים, קו מאושר.

<סמי אסעד: עבדנו כחפרים עוד 20 שנה.

<סמי אסעד: אני רוצה לשאול בנושא הפיצוי שהוצע.

<קרן טרנר: עוד לא הגענו לפיצוי.

<סמי אסעד: אני רוצה לדבר בעניין הפיצוי שהוצע.

<סמי אסעד: הוצע 1 ל-5, 1 ל-7 - - -

איתן כבל: עוד לא הגענו לזה, אדוני.

איתן כבל: כשנגיע לזה, אני אאפשר לאדוני לדבר.

חיים כהן: אני מבין שמי שיזכה במכרז, יקבל רישיונות שירות שלא בתשלום לתקופת ההפעלה.

חיים כהן: נכון?

חיים כהן: אם זה לא בתשלום, ההגבלה לגיטימית.

חיים כהן: אם זה בתשלום, זו פגיעה בזכות קניין.

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: אני מעלה להצבעה.

איתן כבל: פרי, אני מעלה להצבעה את הסעיף עם התיקון.

<איתי עצמון: מדובר על סעיף 2 להצעת החוק פסקה (4), הוספת סעיף קטן (ו), כפי שהוקרא.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: מי בעד, ירים את ידו.

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אושר.

איתן כבל: הלאה.

<איתי עצמון: אדוני, יש עוד שתי הוראות באותו סעיף.

<איתי עצמון: אני מציע שעו"ד ראובני תציג אותן.

<חוה ראובני: יש אחת.

<חוה ראובני: אנחנו מבקשים להוסיף לסעיף 14ח סעיף קטן (ה).

<חוה ראובני: "(ה) תאגיד כאמור בסעיף קטן (ב)(1) יהיה תאגיד נפרד שהוקם לשם הפעלת קווי שירות למוניות לפי סימן זה, או יקיים מערכת חשבונאית נפרדת לעניין ההפעלה כאמור.

<חוה ראובני: "

<איתי עצמון: האם ועדת המכרזים היא זו שתדרוש את אחד התנאים או שזה יהיה נתון לבחירתו של מגיש ההצעה?

<איתי עצמון: כרגע כתוב שמדובר על שתי אופציות.

<חוה ראובני: "יהיה תאגיד נפרד שהוקם לשם הפעלת קווי שירות למוניות לפי סימן זה, או יקיים מערכת חשבונאית נפרדת לעניין ההפעלה כאמור.

<חוה ראובני: "

<איתי עצמון: לאו דווקא בתאגיד נפרד.

<איתי עצמון: השאלה אם מדובר על שתי אופציות לבחירתו של המסיע?

<קריאות: - - -

<דרור וגשל: כרגע זה לבחירתו.

<איתי עצמון: כרגע זה לבחירתו.

<קרן טרנר: זה יהיה תאגיד רק לשם זה.

<איתי עצמון: לא.

<איתי עצמון: מה שכתוב בסעיף שמדובר על שתי אופציות, או שהוא יידרש להקים חברה נפרדת, SPC, או לקיים מערכת חשבונאית נפרדת.

<איתי עצמון: לפי נוסח הסעיף מדובר על שתי אופציות.

<איתי עצמון: לכן שאלתי האם ועדת המכרזים היא הגורם שיוכל להורות למגיש ההצעה לעשות כך או כך בתנאי המכרז.

<איתי עצמון: אני לא יודע.

<חוה ראובני: אפשר לקבוע שזה ייקבע במכרז.

<קרן טרנר: גם אם זה SPC, כלומר זו ישות חדשה, התאגיד פשוט מקים ישות חדשה שמתחילה מאפס.

איתן כבל: אני מציע את הדבר הבא, גברתי.

איתן כבל: אני לא יודע מי יבוא.

איתן כבל: אני לא חושב שזו צריכה להיות מניעה.

איתן כבל: יש כאן אופציות, או שהוא באופציה א' או שהוא באופציה ב'.

איתן כבל: למה לי לסגור בפני אנשים - - -

<חוה ראובני: כפי שייקבע בהוראות התהליך התחרותי.

איתן כבל: חברים יקרים - - -

<אסף וסרצוג: אופציה ב' נועדה למנוע סכסוכים צולבים, זה הכול.

<אסף וסרצוג: השאלה אם המדינה יכולה להבטיח את זה דרך זה, זה הכול.

<קרן טרנר: לא היינו רוצים שאגד תתחרה כאגד - - -

איתן כבל: אני מבין.

<אורי זליגמן: אבל התאגידים הקיימים - - -

איתן כבל: שנייה, חברים.

איתן כבל: אני מנסה לעזור.

איתן כבל: הדבר שמעניין אותי עכשיו איך אני לא פוגע בנהגי המוניות.

איתן כבל: מצד שני, כשאני לא פוגע, בזה שאני לא מגדיר כפי שאתם אומרים, אולי אני עלול לגרום שבדרך הזאת ייכנסו כוחות חזקים.

איתן כבל: אני אומר את הדבר הבא: קודם כול, האופציות יהיו קיימות.

איתן כבל: הרי העניין של אותם כוחות גדולים, הם יצטרכו ממילא לעמוד בכל הפרמטרים.

<קרן טרנר: כן, כן.

איתן כבל: כל העניין הוא שיכול להיות שמישהו פה רוצה לפעול בשיטה א' או בשיטה ב', כשהיום הוא לא יודע להגיד מה נכון לו, אז למה לי לעצור בעדו?

איתן כבל: לעניין הכוחות הגדולים, ממילא כבר עומדים בחקיקה הראשית ובכל התהליכים הנוספים עוד כלים שנותנים לוועדת המכרזים את הכוח למנוע מצב של כוחות גדולים שמשתלטים על השוק.

איתן כבל: כן, אדוני.

<אסף וסרצוג: זה לא רק לעניין של הגדולים.

<אסף וסרצוג: העניין הוא שברגע ששירות הוא שירות מסובסד, וזה יחול בתאגיד, לא משנה מה אותו תאגיד לצורך העניין, אם זה תאגיד של מונית שירות קיימת או תאגיד אחר, יש לך פעילות מסובסדת ויש חשש שאותה פעילות מסובסדת גם תסבסד פעילות אחרת שלא קשורה בכלל, שלא אמורה להיות.

<אסף וסרצוג: זה החשש.

<אסף וסרצוג: זה לאו דווקא לגדולים, לכן צריך לוודא שאנחנו מגדירים את זה.

<קרן טרנר: הכי בריא פעם שהחלטנו על כיבוד רב-קו וסבסוד זה לבוא ולהגיד שזה יהיה SPC, כלומר חברה ייחודית, כי תאגיד קיים יוכל להקים חברה חדשה אחד לאחד עם איזה שינויים שהוא ירצה.

<קרן טרנר: כדי לא להיות במצב שבו איזו חברה מצהירה על חשבונאות נפרדת, אבל ניגשת לחברה גדולה, נראה לי הכי נקי לעשות את זה SPC.

<אסף וסרצוג: כתאגיד נפרד.

איתן כבל: בבקשה.

<אורי זליגמן: אני לקוח מוניות השירות הפעילות.

איתן כבל: זה בא לטובתכם, מה שמציעים.

<אורי זליגמן: זה טוב, אבל אני לא רוצה לפגוע באפשרות של התאגיד הקיים, שהיום הוא רק עושה מוניות שירות, להתחרות.

<קרן טרנר: הוא צריך לפתוח את עצמו כחברה חדשה.

<אורי זליגמן: למה הוא צריך להקים עוד חברה בת?

<קרן טרנר: הוא פותח דף חדש, חלק, עם משרד התחבורה עם הרבה יותר ביקורת, פיקוח, רגולציה.

איתן כבל: גברתי, אני נוסע קדימה.

איתן כבל: בואו נחשוב מה נכון יותר לכם בתהליך, האם למנוע מצב שבו כוחות גדולים בדרך עקיפה ייכנסו או שאתה תצטרך בסך-הכול להקים חברה בת?

חיים כהן: אם מקימים חברה בת שיהיה כתוב למשל שמוניות המרכז הקימו חברה בת, הניסיון של מוניות המרכז ייחשב - - -

<קרן טרנר: ברור.

איתן כבל: ברור.

איתן כבל: זה ברור.

<שלמה בורה: איתן, תחדד את הנקודה הזאת.

<שלמה בורה: תחדד את זה.

איתן כבל: ברור, בורה.

<דרור גנון: תאגיד שהוקם רק לצורך הפעלת מוניות שירות, הוא לא יצטרך להקים חברה חדשה.

איתן כבל: חברים, אני רוצה להבהיר, כדי שנסכם את זה.

איתן כבל: חברים, בסך-הכול זה סעיף שבא לשרת אתכם.

איתן כבל: בתהליך הזה זה הולך לקראתכם במובן הזה של מניעת אפשרות של כניסה של כוחות בדרך כזאת או אחרת אל תוך השוק.

איתן כבל: יובהר שהקמת חברה בת לוקחת איתה את כל הזכויות של הניסיון וכו' וכו' גם אל תוך החברה הזאת.

<איתי עצמון: אם יהיה צורך להבהיר את זה בנוסח, אנחנו נבהיר.

<איתי עצמון: אני רק רוצה להבין את ההחלטה אם כך.

<איתי עצמון: הדרישה לקיום מערכת חשבונאית נפרדת – תימחק?

איתן כבל: כן.

איתן כבל: זה כדי שתנוח דעתכם.

<אורי זליגמן: כפוף להערה של היועץ המשפטי.

איתן כבל: אמרנו.

איתן כבל: כבר אמרתי את זה.

איתן כבל: אני חזרתי.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: מי בעד הסעיף עם התיקונים, ירים א ידו.

<איתי עצמון: סעיף קטן (ה).

<איתי עצמון: בעד – פה אחד

איתן כבל: אושר.

איתן כבל: תודה.

<איתי עצמון: אדוני, אני רוצה רק הבהרת נוסח קטנה.

<איתי עצמון: אם כבר דיברנו על תנאי המכרז, סוגיה שעלתה בדיון הקודם לעניין איתנות פיננסית.

<איתי עצמון: בדקתי שוב עם הממונה על הנוסח האם צריך לכתוב במפורש שהתנאים שעניינם איתנות פיננסית ייקבעו בתנאי ההליך התחרותי, והיא אמרה שיש צורך לכתוב זאת במפורש, את אותה כוונה.

<איתי עצמון: אני רוצה למען הסדר הטוב להבהיר את זה בוועדה, שאני אוסיף את זה בנוסח הצעת החוק.

איתן כבל: בסדר גמור.

איתן כבל: זה חשוב.

איתן כבל: זה חשוב מכל הכיוונים שהחוק יהיה ברור, שלא ייפלו אי-בהירויות.

חיים כהן: הכול ייבחן לפי תאגיד האם.

<קרן טרנר: ברור.

איתן כבל: ברור.

חיים כהן: תודה.

יעקב פרי: חוה, בבקשה.

<חוה ראובני: אנחנו עדיין בעמוד 2, אנחנו בסעיף שנוסף בנוסח הזה.

<חוה ראובני: ביטול 14ט.

<חוה ראובני: "סעיף 14ט לפקודה – בטל.

<חוה ראובני: " זה הסעיף של דמי הרישיון.

<חוה ראובני: 2,040 שקל למונית לשנה.

<חוה ראובני: אנחנו מבקשים לבטל את זה.

<חוה ראובני: זו בקשה שהועלתה פה.

<איתי עצמון: תוכלי לומר בקצרה מה קובע הסעיף היום?

<חוה ראובני: סעיף 14ט מחייב בעל רישיון הפעלה לשלם דמי רישיון בסך 170 שקל לחודש למונית שהוא מפעיל בקו.

<חוה ראובני: זה קצת יותר מ-2,000 שקל לשנה על כל מונית.

<חוה ראובני: אנחנו פשוט מבטלים את זה.

<קובי אקהאוז: כל הכבוד.

<קובי אקהאוז: מבטלים את האגרה.

יעקב פרי: יש הערות, בעיות?

<קריאות: - - -

איתן כבל: רבותיי, גם כשמבטלים אתם רוצים להעיר?

<יוני סוראני: מעכשיו מבטלים?

איתן כבל: הערות המעבר מבטלות.

<בן בדרי: אם מבטלים, אני מבקש - - -

איתן כבל: תקבל רשות דיבור.

<בן בדרי: אני מבקש.

איתן כבל: שנייה.

<איתי עצמון: הערה לסדר.

<איתי עצמון: הנושא של דמי הרישיון מופיע, אם אינני טועה, גם בסעיף 14יד.

<איתי עצמון: נצטרך למחוק משם את האזכור.

<איתי עצמון: זה תיקון טכני בלבד, אבל נצטרך למחוק את האזכור של דמי הרישיון מאותו סעיף.

איתן כבל: כן, אדוני.

<בן בדרי: אם ראיתם לנכון שצריך לבטל את האגרה הזאת, זו באמת החלטה נבונה, אולי תחשבו על החזר רטרואקטיבי של כל מה ששילמנו?

<קריאות: - - -

<בן בדרי: זה לא מצחיק.

איתן כבל: רעיון יצירתי.

איתן כבל: .. כן, אדוני.

<אלי אטלן: אם מבטלים את זה, אולי נבטל גם לשנה הזאת שהולכים להאריך לנו את הרישיון.

יעקב פרי: זה ברור.

<חוה ראובני: לא ברור.

איתן כבל: אז תבהירי.

<חוה ראובני: עוד לא קראנו את הוראות המעבר, אבל הוראות המעבר אומרות שמי שממשיך להפעיל, ממשיך להפעיל לפי החוק בנוסח הקודם.

<חוה ראובני: זה מכלול חדש למפעילים החדשים.

<חוה ראובני: אנחנו לא משנים את התנאים שבהם קיבלתם רישיונות מלכתחילה.

<בן בדרי: אמרתי את זה בציניות, אבל אנחנו נלחמנו בשביל הסובסידיות, מ-2007 - - -

יעקב פרי: חבר'ה, לא חייבים בכל דבר לעורר מהומות.

יעקב פרי: הבנו.

יעקב פרי: תודה.

יעקב פרי: הלאה.

<איתי עצמון: ניתן לאשר, אדוני, את סעיף 2א, ביטול סעיף 14ט לפקודת התעבורה, דמי רישיון.

יעקב פרי: מי בעד?

יעקב פרי: אני בעד.

יעקב פרי: בעד – פה אחד

יעקב פרי: עברנו הלאה.

<חוה ראובני: אנחנו עוברים לעמוד 5 אצלכם.

<חוה ראובני: תיקון סעיף 11, שזה תיקון סעיף 71ב.

<איתי עצמון: יש עוד סעיף שנותר.

<איתי עצמון: תיקון של סעיף 14טו, הסעיף שנוגע לתוקף הרישיונות.

<חוה ראובני: נכון תיקון הנוסח לגבי השנים.

<איתי עצמון: זה תיקון מהות.

<חוה ראובני: זה תקופות תוקף הרישיון.

<חוה ראובני: (א) כבר אושר.

<חוה ראובני: "בסעיף קטן (ב), במקום "שלא יעלו על שנה בכל פעם" יבוא "לתקופות נוספות של שנה" ובמקום הסיפה החל במלים "ואולם רישיון קו שירות" יבוא: "רישיון כאמור יחודש עד לתום התקופה שנקבעה לגבי קו השירות האמור בהליך התחרותי שהתקיים לפי סעיף 14ח(ב).

<חוה ראובני: " דיברנו על זה גם שתי ישיבות אחורה.

<חוה ראובני: הווה אומר שההליכים התחרותיים יהיו לתקופות של מספר שנים, נניח לצורך הדיון שש שנים.

<חוה ראובני: עם זאת, הרישיונות יינתנו בכל פעם לשנה אחת, גם כדי שתהיה נקודת ביקורת לוודא שהמפעיל עדיין עומד בכל התנאים וגם כדי להקל כלכלית.

<חוה ראובני: אם צריך למסור ערבות בנקאית על 225,000 שקל, ערבות בנקאית כזאת לשש שנים זה מאוד מאוד יקר לעומת ערבות כזאת לשנה אחת.

<חוה ראובני: אם הרישיון הוא לשנה, נותנים בכל פעם ערבות בנקאית בתוקף לשנה, חוסכים עלויות מימון מול הבנק.

<חוה ראובני: זה תהליך שיתבצע אוטומטית ובכל פעם הרישיון הוא לשנה אחת.

<קריאות: - - -

יעקב פרי: רבותיי, זה שיושב-ראש הוועדה יצא לאיזו הפסקה, לא נותן לכם שום אפשרות להשתולל.

יעקב פרי: ההפך הוא הנכון.

יעקב פרי: דוד חי, בבקשה.

<אורי דוד חי: אני בפעם שעברה ביקשתי בעניין הערבות הבנקאית – אנחנו מאשרים את הבנקים.

<אורי דוד חי: הבנק לוקח מאיתנו בסביבות 1,000-8,000 שקל על ערבות של 150 שקל.

יעקב פרי: 150,000 שקל.

<אורי דוד חי: על 150,000 שקל הוא לוקח לנו בין 8,000 ל-12,000 שקל, תלוי איזה תגית.

<אורי דוד חי: מדוע לא משרד התחבורה?

<אורי דוד חי: נניח שניתן לו צ'ק בנקאי במקום ללכת לבנק?

חיים כהן: או הפקדה.

<קריאה: כל דף ערבות זה בערך 400 שקל.

יעקב פרי: רבותיי.

יעקב פרי: אתה מעלה פה בעיה של דמי ערבות שמשלמים לבנקים - - -

<אורי דוד חי: או פיקדון.

יעקב פרי: מנכ"לית משרד התחבורה.

<קרן טרנר: הרעיון עלה גם בישיבה הקודמת.

<קרן טרנר: אנחנו לא מכירים יכולת כזאת, אנחנו כפופים לתנאים של מכרזים בשירות המדינה.

<קרן טרנר: אין לנו איך להתעסק עם זה.

יעקב פרי: לדברי מנכ"לית משרד התחבורה זה בלתי אפשרי.

יעקב פרי: כן, אדוני.

<קובי אקהאוז: הערבות הבנקאית של ה-225,000 שקל, אם יש אשכול, והאשכול הזה אמרו שיהיה לא יותר משני קווים, זה על שני הקווים או על כל קו בנפרד?

<חוה ראובני: זה ערבות לרישיון לאשכול.

<חוה ראובני: הסעיף שאושר עוד במאי אומר שעד 35 מוניות זה ערבות של 225,000 שקל, תאגיד גדול יותר יצטרך להוסיף עוד 10,000 שקל בעד כל תחנת מוניות.

<קובי אקהאוז: לא משנה כמה קווים יהיו באותו אשכול?

<חוה ראובני: זה לא קשור לקווים, זה צריך רישיון.

איתן כבל: קיבלת תשובה.

איתן כבל: רצית משהו, ידידי מנתניה?

<אלי אטלן: רציתי לדעת שני דברים.

<אלי אטלן: היום כשאני קונה מונית אני לא משלם מכס עליה.

<אלי אטלן: עכשיו אני חברת הסעות ואני רוצה לקנות מכוניות, אני לא אשלם מכס עליהן?

יעקב פרי: תסביר.

<אלי אטלן: אני חברת הסעות, אני הולך למכרז - - -

יעקב פרי: אני מבין.

יעקב פרי: מהי השאלה?

יעקב פרי: השאלה אם אתה רוצה לקנות רכבים שתשתמש בהם להסעה, שעליהם לא תצטרך לשלם מכס?

<חוה ראובני: אם למונית זה מוניות.

<אלי אטלן: מחר אני כבר לא במכרז, אני אצטרך לשלם מיסים על הרכב?

<דרור גנון: כן.

<דרור גנון: כמו היום.

<דרור גנון: בדיוק כמו היום.

<חוה ראובני: רכב מפסיק להיות מונית - - -

<דרור גנון: הוא חוזר להיות רכב רגיל.

<אלי אטלן: אפילו שהוא ישן?

<דרור גנון: כן.

<דרור גנון: לפי הכללים של המכס.

יעקב פרי: גברתי סגנית ראש עיריית תל אביב.

<מיטל להבי: נקודת המוצא ונקודת היעד – האם יש מעורבות של המשרד שתהיה נקודה מסודרת?

<מיטל להבי: כיום יוצאים בצורה פרטיזנית, הם צריכים לשכור שטחים בצורה פרטית.

יעקב פרי: נקודת היציאה?

יעקב פרי: תחנת מוניות כאילו?

<מיטל להבי: לא.

<מיטל להבי: תחנת מוצא ותחנת יעד הן בדרך כלל מקומות שצריך לעמוד בהם כמה דקות.

<דרור גנון: נכון.

<דרור גנון: עירייה שלא תעמיד מקום, לא יהיה לה קו שירות.

<דרור גנון: חד וחלק.

<דרור גנון: כולל עיריית תל אביב.

<מיטל להבי: האם בדקתם שבמקומות שבהם החלטתם שתהיה נקודת מוצא יש איפה להעמיד?

<דרור גנון: ברוב המקומות יש היום.

<דרור גנון: במקומות חדשים נפנה לעירייה.

<דרור גנון: למשל אם בתל אביב יהיו מספר קווים, העירייה תצטרך לדאוג לתחנות קצה גם לאותם תאגידים.

<דרור גנון: מה שלא קורה היום.

<מיטל להבי: אתה יודע שהעירייה דואגת היום או עיריות דואגות היום ומשלמות.

<מיטל להבי: על כמה אתה התחייבת?

<יוני סוראני: ביקשו ממני עכשיו 60,000 שקל על השבחת נכס על מקום חניה למוניות בשטח שלנו.

יעקב פרי: אנחנו מאוד מאוד מסמפתים את נהגי המוניות ורוצים לעשות הכי טוב שאנחנו יכולים, אבל אני כבר מודיע לכם שלא נוכל לפתור את כל הבעיות, לא של העיריות, לא של הנכסים ולא של ההשבחות.

יעקב פרי: אנחנו נעשה הכי טוב שאנחנו יכולים במסגרת ועדת הכלכלה.

יעקב פרי: שתפו איתנו פעולה, אחרת הסיפור לא ייגמר.

יעקב פרי: אנחנו בלחץ על מנת לסיים אותו ולהעלות אותו ב-26 בחודש.

יעקב פרי: אנחנו נמצאים היום ב-20 לחודש.

<חוה ראובני: ב-21.

יעקב פרי: עוד יותר טוב.

<לאה ורון: כמובן צריך להכין את כל הנוסח, את כל מה שדיברו כאן.

יעקב פרי: צריך את כל הניירת ואת כל הנוסח להכין.

יעקב פרי: מי שיישאר בסופו של דבר עירום זה אתם.

יעקב פרי: אנחנו לא רוצים לתת לזה לקרות, אז שתפו איתנו פעולה.

יעקב פרי: בואו נתקדם קדימה.

יעקב פרי: כל אחד יעלה פה בעיה, יש פה בעיות כבדות, חלקן ניתנות לפתרון, חלקן לא ניתנות לפתרון, לכן תצטמצמו להערות הקונקרטיות.

<פנחס אייזן: כל הזמן נאמר שמנסים להקל עלינו.

<פנחס אייזן: בנושא הערבות דהיום כל תאגיד שם ערבות של 150,000 שקלים, 10, מוניות, 100 מוניות, 200 מוניות, לא משנה.

<פנחס אייזן: פר תאגיד זה 150,000 שקלים ערבות בנקאית.

<פנחס אייזן: כרגע מעלים את זה ל-225,000 ורק 35 מוניות.

<פנחס אייזן: אם התאגיד יהיה 70 מוניות?

<פנחס אייזן: אם מנסים להקל, מה הסיבה להגדיל את הסכום?

<חוה ראובני: אני יכולה להשיב?

יעקב פרי: אני יכול רק לבקש - - -

<פנחס אייזן: שנייה, אני מסיים.

<פנחס אייזן: אם החבר'ה המקצועיים האלה לפני עשר שנים החליטו ש-150,000 זה כלכלי - - -

יעקב פרי: פיני, אנחנו תופסים מהר ואנחנו נבקש ממשרד התחבורה לנסות לענות לך.

יעקב פרי: אני לא בטוח שהתשובה תמצא חן בעיניך, אבל ננסה לענות.

<חוה ראובני: דבר ראשון, 150,000 השקלים האלה נקבעו בשנת 2005.

<חוה ראובני: אנחנו כמעט 13 שנה אחרי.

<חוה ראובני: דבר שני, לפני 13 שנה חייבו לא רק 150,000 שקל, אלא גם 5,000 שקל פר מונית בודדת.

<חוה ראובני: אם תעשה את המתמטיקה של 35 מוניות, כל אחת 15,000, תגיע בדיוק לאותו מספר של 225,000.

<קריאות: - - -

<קובי אקהאוז: רכבים בודדים לא יצטרכו לשלם ערבות בנקאית?

<חוה ראובני: לא.

<חוה ראובני: זה בוטל בדיון שהיה במאי.

<קובי אקהאוז: רק תאגיד.

<קרן טרנר: אין מוניות שירות - - -

<דרור גנון: ביטלנו את האגרה, ביטלנו את ערבות המכס - - -

איתן כבל: חברים, הלכנו לקראתכם.

איתן כבל: סליחה, הגעתי.

איתן כבל: כבר אמרת להם על הביטול של האגרה - - -

<קריאה: לא.

<קריאה: עכשיו הודיעו.

איתן כבל: יפה.

איתן כבל: חברים, אנחנו חוזרים לסעיף.

איתן כבל: יש לי בקשה, בורה.

איתן כבל: תבינו שאם אתם רוצים לירות לעצמכם ברגל, אל תתנו לעסק להתקדם.

איתן כבל: אני לא מתכוון להרים את הקול שלי יותר, אני רוצה שהעניין יהיה ברור.

איתן כבל: אם אתם לא סומכים עליי, זו בעיה שלכם.

איתן כבל: מרגע זה כל מי שמפריע לי אני מוציא אותו למגינת לבי.

איתן כבל: אתם יודעים מה הייתי צריך לעשות?

איתן כבל: להגיד שתבחרו ביניכם שלושה נציגים ודברו איתי.

<יהודה בר אור: זה היה הדבר הכי טוב.

איתן כבל: תודה, יהודה.

<משה מלול: יהודה אתה חכם גדול.

<יהודה בר אור: ככה צריך להיות.

איתן כבל: משה, ביקשתי ממך עכשיו לענות לו?

<משה מלול: הוא חכם גדול, הוא חושב - - -

איתן כבל: תודה, משה.

איתן כבל: הרי אתם כל-כך מאוהבים אחד בשני, שאם אני אצא לרגע, אני אוכל לשמוע את הקְנָק שתעשו אחד לשני עד השירותים, אז בבקשה, תנו לי לנהל את הדברים לטובת כולכם.

איתן כבל: לא לטובת תחנה אחת, לא לטובת נהג אחד.

איתן כבל: לטובת כולכם.

איתן כבל: אולי יהיה מישהו שיהיה מרוצה מאוד, לא כי התכוונתי, כי זה חלק מהתהליך, אחד אולי יהיה קצת פחות מרוצה, אבל בסך-הכול הכללי נוכל להגיד שעשינו את המעשה הנכון.

איתן כבל: אני אגיד לכם עוד דבר כדי להפיס את דעתכם, שלא נחזור על העניין הזה.

איתן כבל: אני מבין, גברתי המנכ"לית, ודרור, חשוב לי שגם אתה תקשיב, שהנהגים וגם התאגידים מפחדים מאוד מאוד מהתהליך, שזה יגיע אליכם ולא יהיה להם אבא ואימא, אצל מי לצעוק.

איתן כבל: אני מודיע לכם שכאן נלווה את כל התהליך מקרוב.

איתן כבל: בכל שלב ושלב יהיה גם דיווח בכתב וגם דיווח בפני הוועדה, כדי שדעתכם תנוח שרצונו של המחוקק באמת מתקיים.

איתן כבל: זו הכוונה.

איתן כבל: אני מבקש עוד בקשה.

איתן כבל: חברות וחברים, אני יודע שכל אחד בא עם צרורו מביתו, עם ההרצאה שלו.

איתן כבל: כל אשר אני מבקש ברגע זה הרצאות רק לסעיפים שעליהם אנחנו מדברים, כי זה גם מסיט אותנו מהעניין וגם לא נותן לנו להתקדם.

איתן כבל: כן, בורה.

<שלמה בורה: איתן אנחנו עכשיו ב-2018, 2,040 השקלים האלה לכל מונית לשנה זה גומר אותנו.

איתן כבל: על מה אתה מדבר?

<שלמה בורה: אנחנו צריכים לשלם 2,040 שקל אגרה לכל מונית.

<שלמה בורה: אנחנו לא יכולים לעמוד בזה.

<קריאה: אין לנו את הכסף הזה.

<קריאה: מה שביטלו למכרז החדש.

<שלמה בורה: שיבטלו גם השנה.

<שלמה בורה: מה הבעיה?

<שלמה בורה: זה 700 מוניות בסך הכול.

איתן כבל: בורה, זה ניסיון טוב, אבל לא מוצלח.

איתן כבל: אני אסביר לך למה, מכיוון שכאן בעניין הזה פטרנו אתכם מדמי רישיון.

איתן כבל: זה 2,000 שקל - - -

<שלמה בורה: לא, לא.

<שלמה בורה: לא פטרתם אותנו.

<שלמה בורה: היא פטרה את זה במכרזים, לא עכשיו.

<קריאה: היא לא פטרה אותנו מזה.

איתן כבל: חברים יקרים.

איתן כבל: בורה, אני רוצה ללכת לקראתך, בסוף אני לא רוצה למצוא את עצמי מקבל החלטות שאין להן תוקף.

איתן כבל: אתה תצא מכאן מרוצה ותספר, וזה יחזיק מעמד במקרה הטוב עד שתגיע הביתה.

איתן כבל: אני צריך לקבל כאן החלטות וזו החלטה שהיא מאוד מאוד משמעותית, לא ציפיתם לה.

איתן כבל: ישבנו המנכ"לית, דרור ואני והיתה התלבטות, ואני אמרתי: כן, בעניין הזה נוותר להם.

<אילן זיקרי: אנחנו מדברים עכשיו על תקופת המעבר.

<אילן זיקרי: עד שנכנס ועד שנקבע זכיין, האגרות האלה, אנחנו לא עומדים בהן.

<אילן זיקרי: לנו היום קשה.

<קריאה: אנחנו צריכים לקחת הלוואות כדי לשלם את זה עכשיו.

<אילן זיקרי: תקופת המעבר הזאת, אנחנו הולכים - - -

איתן כבל: תיכף נגיע לתקופת המעבר.

איתן כבל: זה לא תקופת המעבר.

<שלמה בורה: היא באגרות עכשיו.

<שלמה בורה: היא קוראת את האגרות.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: האגרות על מה שיהיה.

<אילן זיקרי: בסדר.

<אילן זיקרי: טוב.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: בבקשה.

איתן כבל: הלאה.

<איתי עצמון: האם יש הערות לסעיף 7 להצעת החוק כפי שהוקרא?

איתן כבל: אלי אטלן, אם אתה לא שואל אותי לסעיף, אני מוציא אותך.

איתן כבל: אתה לוקח סיכון?

<אלי אטלן: כן.

איתן כבל: בבקשה.

<אלי אטלן: תחנת מוניות היא תחנה לא רווחית.

<אלי אטלן: אנחנו לוקחים מיסים מהנהגים לפי הצרכים שלנו.

<אלי אטלן: הנהגים, שיהיו בריאים, עושים הרבה בעיות בכבישים ועם הציבור.

<אלי אטלן: אתם רוצים מאיתנו 225,000 ועל כל מונית נוספת מעל 35,000 תוספת.

<אלי אטלן: אני מציע ואני חושב שזה הדבר הכי טוב, לגבות מהנהג לא 5,000, אפילו 7,000 ושהקנס יקבל הנהג כדי שילמד לתת שירות.

<קריאות: - - -

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: מי יקבל את הקנס כשמכריחים אותו, ואני לא יכול לראות את זה, שאומרים לו שיעלה למונית גם אם הוא עייף, גם בגשם וגם - - -

<אלי אטלן: זה תיקח ממני.

איתן כבל: באמת?

איתן כבל: מה תגיד לו?

איתן כבל: אתה תגיד שאתה אמרת לו?

<אלי אטלן: אם הנהג לא עובד לפי כללי הרישיון, שיקנסו אותו.

איתן כבל: יקירי, תודה רבה.

איתן כבל: אני הייתי צריך להוציא אותך, אבל אני אוותר לך הפעם.

איתן כבל: זו היתה שאלה מהבית.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: מי בעד סעיף 7(2) להצעת החוק, כפי שהוקראה?

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: הסעיף אושר.

איתן כבל: הלאה.

<חוה ראובני: סעיף 11 להצעת החוק, תיקון סעיף 71ב.

<חוה ראובני: סעיף 71ב לפקודה, עניינו בהקמת מרכז מידע ארצי לתחבורה ציבורית.

<חוה ראובני: הוא נחקק לפני מספר שנים.

<חוה ראובני: הרעיון הוא מידע לציבור.

<חוה ראובני: מוניות השירות לא שולבו בו בזמנו.

<חוה ראובני: היום כחלק מהתפיסה הכוללת החדשה של מוניות שירות, כחלק יותר מעורב בתחבורה הציבורית, כחלק משלים, יחד עם הכרטוס המשותף ויחד עם התאמת הקווים והחיבורים ביניהם, אנחנו מבקשים שהמפעילים ימסרו את המידע גם הם למרכז השירות.

<חוה ראובני: כמובן המידע מותאם, כי אם קווי האוטובוס צריכים לתת מידע גם על תחנות, מוניות השירות לא צריכות לתת מידע על תחנות, אז במקום זה משך הנסיעה המשוער לפחות מקצה לקצה על הקווים.

יעקב פרי: חוה, מה ההבדל בין "של אוטובוס" ובין משך זמן משוער במונית בין תחנת מוצא לבין תחנת יעד?

יעקב פרי: מה ההבדל ביניהם?

<קרן טרנר: "של אוטובוס" כתוב היום בחוק, ואנחנו אומרים שזה יבוא אחרי המילים האלה.

<חוה ראובני: זה עניין של נוסח.

<חוה ראובני: אנחנו מוסיפים כאן את החיוב שלהם.

<חוה ראובני: היום מה שנאמר זה משך הנסיעה המשוער בין תחנה לתחנה.

<חוה ראובני: בין תחנה לתחנה זה רק לאוטובוסים, למוניות אין תחנות.

<שלמה בורה: אם יש פקקים, מה עושים?

איתן כבל: זה לא לעניין.

איתן כבל: נהיית נהג אוטובוס עכשיו?

איתן כבל: כשאני בא אליהם, מה הם אומרים לי?

יעקב פרי: היו פקקים.

איתן כבל: בשביל זה הבאנו אתכם?

איתן כבל: בשביל לשמוע את אותם תירוצים שנהגי אוטובוס נותנים לנו?

<איתי עצמון: יש לי הערה לסעיף.

<איתי עצמון: מכיוון שהסעיף הזה הוא תמונת ראי לחובתם של בעלי רישיונות לאוטובוסים, אני מציע להתאים את נוסח הסעיף.

<איתי עצמון: כלומר, אותה חובה שחלה על בעלי רישיונות לאוטובוסים לעדכן באופן שוטף על הנתונים אמורה לחול גם על המידע שמוסרים בעלי רישיונות לקווי שירות.

<קרן טרנר: בהתאמות הנדרשות.

<איתי עצמון: כתוב היום בפקודה באופן מפורש שהם צריכים לעדכן.

<חוה ראובני: זה כתוב לגבי אוטובוסים במפורש.

איתן כבל: בבקשה.

<בן בדרי: אתם דורשים את כל הדרישות האלה, כשבמקביל אתם משווים אותנו לאגד ולדן ולכל המפעילים הגדולים.

<בן בדרי: אני מבקש שתבדקו איזה מענקים הם קיבלו לצורך הפעלת המידעים האלה, תפעולם, ושאותו תקצוב יעבור גם למוניות, זה יהיה הוגן.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: תודה, אדוני.

איתן כבל: אני מבין את מה שאתה אומר.

איתן כבל: זה הייתי עושה אם הייתי משאיר אותך בלי רב-קו מסובסד.

איתן כבל: תודה.

<חוה ראובני: אני מבקשת לציין שהשילוב הזה שלכם במרכז המידע יאפשר לשירותים דוגמת "move it" וכו' לתת תוכניות נסיעה שכוללות מוניות שירות.

איתן כבל: יקירי, אם אתה רוצה, שאנשים עם מוגבלויות כאלה ואחרות יעלו איתך, אם אתה רוצה, אנשים שהם ברב-קו המסובסד, לא רק, אבל בוודאי אם אתה רוצה אחד כמו שהיה פה השבוע, העיוור - - -

<בן בדרי: אדוני היושב-ראש, אולי לא הסברתי את עצמי נכון.

איתן כבל: הבנו.

איתן כבל: הבנו.

איתן כבל: הבנו, בגלל זה ענינו.

<בן בדרי: כנראה לא הבנתם נכון, חברות האוטובוסים מקבלות תקציבים לדברים האלה.

איתן כבל: הבנתי.

איתן כבל: תודה.

חיים כהן: בקשר לסעיף הזה רציתי להגיד לכם שיצא לי לייצג בתביעה ייצוגית את תאגידי השירות על כך שנתבעו שהם לא קיימו את ההוראה הזאת.

חיים כהן: הבעיה בהוראה הזאת שחייבים להוסיף את הסעיף שההנחיות הנ"ל יבוצעו בהתחשב בכך שמדובר במוניות שירות אשר מעצם טיבן לא עוצרות בכל תחנה ותחנה, שזה דבר שצריך להתאים לסעיף.

<חוה ראובני: לכן לא נאמר שהם ימסרו מידע על התחנות.

חיים כהן: גם הזמן המשוער צריך להיות כפוף לכך ולוח-הזמנים המתוכנן.

איתן כבל: חברים יקרים, אני מביא בחשבון שנהג שכבר אמר שהוא עומד לפשוט רגל, נתנו לו רב-קו מסובסד כדי שייקח נוסעים, לא כדי שיראה אותם בדרך וימשיך לתחנה הבאה.

חיים כהן: אבל זמן משוער - - -

<קרן טרנר: אני מניחה שתראו את כל המפה של איפה כל רכב נמצא לרווחת הציבור.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר לך, חיים, אני בטוח שצופים בנו עכשיו החבר'ה מאגד, מדן ועוד אחרים, והם כולם יבינו.

איתן כבל: תהיה תחרות בעזרת השם שתריבו על כל נוסע.

חיים כהן: זה סעיף שייושם אחרי התחרות.

<אורי דוד חי: לא יחסרו נוסעים אחרי הסובסידיות.

איתן כבל: אתה רואה, יהיה לך לשלם 20,000.

חיים כהן: איתן, זה סעיף שמיושם אחרי התחרות.

חיים כהן: זמן משוער – אין אפשרות - - -

איתן כבל: חיים, העניין ברור.

איתן כבל: אני מעלה להצבעה.

<איתי עצמון: סעיף 11 עם התיקון שהוספתי.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: מי בעד ירים את ידו?

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אושר.

איתן כבל: הלאה.

<חוה ראובני: תיקון סעיף 71ג.

<חוה ראובני: עקב טעות שהיתה, אפילו שהנוסח כבר ברשומות, אני מתקנת תיקון קטן.

<חוה ראובני: 12 להצעת החוק, תיקון סעיף 71ג.

<חוה ראובני: "בסעיף 71ג לפקודה, סעיפים קטנים (ג) ו- (ד) – בטלים.

<חוה ראובני: "

איתן כבל: מה זה אומר?

<חוה ראובני: סעיף קטן (ג) זו החובה להציב שלטים בתחנות המוצא ובתחנות היעד.

<חוה ראובני: מבטלים את החובה הזאת, היא מיותרת, אין בה היגיון, היא לא תורמת שום דבר.

איתן כבל: אתם רוצים להשאיר אותה, בורה?

<שלמה בורה: לא אמרנו כלום.

איתן כבל: אם תתעקשו.

איתן כבל: ..

<קריאות: - - -

איתן כבל: לא יודע.

איתן כבל: אני כבר לא יודע.

איתן כבל: מי בעד, ירים את ידו.

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: הביטול אושר.

איתן כבל: הלאה.

<חוה ראובני: 13 זה הוראות מעבר.

איתן כבל: חוץ מהוראות המעבר יש לנו עוד משהו?

<חוה ראובני: לא.

<חוה ראובני: מהות – לא.

איתן כבל: אם יש עוד דברים שצריך, אני מעדיף לפני כדי להתמקד בהוראות המעבר.

איתן כבל: הראש שלהם זה כמו ממטרה, הם כל הזמן קופצים נושא.

איתן כבל: אני רוצה שכולם יהיו בהוראות המעבר.

איתן כבל: אתה לא דיברת.

איתן כבל: בבקשה.

<הייתם עבד אלחק: תודה, אדוני היושב-ראש.

<הייתם עבד אלחק: לגבי הנת"צ בצפון, האם יתאפשר לנו לעלות על הנת"צ?

<קרן טרנר: איזה נת"צ?

<הייתם עבד אלחק: בצפון.

<הייתם עבד אלחק: בקריות לחיפה.

<הייתם עבד אלחק: יש שם נתיב לתחבורה ציבורית, ואתם היום הגדרתם אותנו כתחבורה ציבורית, האם יתאפשר לנו לעלות על הנת"צ?

<קרן טרנר: אתה מדבר על המטרונית?

<הייתם עבד אלחק: על המטרונית.

<קרן טרנר: אני לא יודעת להגיד לכם.

<הייתם עבד אלחק: הנתיב של המטרונית.

איתן כבל: קודם כול, הייתם, זה לא קשור לעניין אבל זה כן קשור.

איתן כבל: המשימה שלנו בסוף, ללא שום קשר לדיון הזה, שנת"צים יהיו פרוסים בכל נקודה בארץ, כל הארץ בעזרת השם.

איתן כבל: אולי האתגר הגדול, גם של משרד התחבורה, זה להרים את המדרגה הזאת, שיהיו נת"צים שתיסע בהם רק תחבורה ציבורית.

איתן כבל: בנוסף, אנחנו רוצים שפקחים יוכלו לאכוף את התהליך הזה, כדי שבאמת תהיה לזה אפקטיביות.

<הייתם עבד אלחק: בנושא הזה, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לחדד שברגע שאנחנו בעזרת השם נזכה במכרזים - - -

<קרן טרנר: זה לא יהיה אותו קו בכלל.

<הייתם עבד אלחק: הנוסעים שנוסעים ברב-קו, אם הוא ירצה לנסוע במונית, תהיה סכנת חיים.

<הייתם עבד אלחק: יחצה את הכביש וייסע במונית במקום לעלות בנת"צ.

<הייתם עבד אלחק: לפי דעתי גם פה צריך להתייחס לנושא הזה.

איתן כבל: זה לא המקום הזה, אבל כבר נענה לך.

<קרן טרנר: הערה טובה.

<קרן טרנר: קודם כול, לגבי הקווים אנחנו אכן צריכים לראות שהקישוריות בינם לבין האוטובוסים נעשית בצורה טובה - - -

איתן כבל: שלא יהיה כמו ז'בוטינסקי פתח-תקוה.

<יוני סוראני: דווקא עשו עבודה טובה שם מבחינת הנת"צ.

<יוני סוראני: עשו עבודה טובה, משרד התחבורה, עם הנת"צ בפתח-תקוה תל-אביב.

<קרן טרנר: המחוזות שלנו שאחראים על צד התשתית לא על צד שירות התחבורה הציבורית עוברים עכשיו על הקווים ומוודאים – כמו שכל הציבור מעיר עכשיו גם המשרד מעיר – אם הקישוריות בטוחה והאם היא בסדר.

<קרן טרנר: באופן כללי אנחנו שואפים שנתיבי התחבורה הציבורית ישמשו כמה שיותר תחבורה ציבורית.

<קרן טרנר: דבר ראשון נוסע שם אוטובוס עם 50 נוסעים ומעלה.

<קרן טרנר: ככל שיש עודף קיבולת השאיפה היא להכניס עוד רכבים רבי קיבולת כמו מוניות השירות, אבל זה נבחן פר נת"צ, פר הסדר שיש בארץ.

<קרן טרנר: אני לא יכולה להגיד קטגורית אם כן ואם לא, וגם אם כן, יכול להיות שבעתיד לא, וגם אם לא עכשיו, בעתיד זה כן.

<קרן טרנר: סמכות המפקח על התעבורה היא לקבוע בעבור כל נת"צ, ובכל תקופה לתקן ולשנות, מי יכול לנסוע בנת"צ.

<קרן טרנר: מה שעומד לנגד עינינו זה כמה שיותר תחבורה ציבורית שתיסע בצורה טובה בנת"צ.

<קרן טרנר: אם הנת"צ מפוצץ, כנראה שלא נאפשר למוניות.

<קרן טרנר: ואם הוא לא מפוצץ, יכול להיות שכן, אבל זה תלוי פר נת"צ.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני לא רוצה לפתוח כאן את הדיון.

איתן כבל: אני רק רוצה לומר שבקרוב מאוד, בתיאום גם עם משרד התחבורה ומשרד האוצר, אנחנו הולכים לעשות שימוע תחבורה ציבורית של חמישה דיונים, ואחד הנושאים המרכזיים שיונח לשולחננו זה עניין של פריסת הנת"צים שהוא אמור להיות כלי מרכזי בתהליך.

איתן כבל: נתחיל את הוראות המעבר, רק יש לי בקשה, זה נושא רגיש, זה נושא טעון, זה נושא שלאנשים כאן יש מה לומר.

איתן כבל: אני מציע שכל אחד יאמר את הדברים שלו באופן הכי מכובד ונראה איך אנחנו יוצאים מכאן עם תוצאה טובה.

<שלמה בורה: רק ברשותך, נפתח קודם כול את העניין של האגרות של השנה הזאת בהוראת המעבר, שזה מציק לנו.

<שלמה בורה: 2,040 השקלים האלה שיש לשלם השנה.

<קריאה: לבטל אותם.

<שלמה בורה: לבטל אותם, בטח.

איתן כבל: בבקשה.

<חוה ראובני: אני אסביר מה קראתי פה.

איתן כבל: בבקשה.

<חוה ראובני: הוראת המעבר אומרת שמי שהיה בעל רישיון ביום 11 באוגוסט 2016, שזה תאריך החלטת הממשלה לעניין ההסדר החדש של מוניות השירות – לא היום, 11 באוגוסט 2016 – הפעיל ברישיון קו שירות למוניות, הוא יהיה זכאי להמשיך להפעיל אותו בתנאים של החוק הקודם עד ה-31 בדצמבר 2019, אם הוא ירצה בכך.

<קריאה: אם הוא לא רוצה?

<חוה ראובני: זכאי, לא חייב.

<חוה ראובני: על-פי בקשה.

<חוה ראובני: רוצה ללכת הביתה, יכול ללכת הביתה.

<חוה ראובני: חלקם כבר לא פועלים היום, כאלה שפעלו ב-11 באוגוסט 2016.

יעקב פרי: בפועל זה כמעט שנתיים.

<חוה ראובני: זה יוצא כמעט שנתיים מעכשיו.

<חוה ראובני: זו הוראה בסיסית לגבי המפעילים הקיימים, שזכותם, אם ירצו, להמשיך להפעיל עד סוף 2019, בכפוף למה שיש בסעיף קטן (ב) אחריו.

<חוה ראובני: אני אקרא את סעיף קטן (ב) כי זה חלק מאותו הסדר.

איתן כבל: בבקשה.

<חוה ראובני: הווה אומר שצריך להיות מפגש רצונות.

<חוה ראובני: שני הצדדים צריכים לרצות בזה.

<חוה ראובני: גם המפעיל צריך לרצות בזה וגם המפקח על התעבורה.

<חוה ראובני: יכול להיות מצב שבו יש קו שפועל היום, והוא כבר יצא למכרז - - -

<יהודה בר אור: מי זה המפקח על התעבורה?

<חוה ראובני: אני באמצע דיבור, מר בר אור.

איתן כבל: תנו בבקשה לסיים.

<חוה ראובני: אני אגמור לדבר ואני אברח... בסדר?

איתן כבל: יהודה, אני רוצה שהיא תסיים.

איתן כבל: אני רוצה לשמוע פה את הזבובים שמסתובבים.

איתן כבל: היא תסיים, תסביר, ואז אני אאפשר לכל אחד מכם.

<יהודה בר אור: מי המפקח על התעבורה?

איתן כבל: תן לה לסיים.

איתן כבל: יהודה, לא מתאים לך.

איתן כבל: נהיית נהג מוניות שירות?

איתן כבל: אתה ספיישל, מיוחד.

<חוה ראובני: אני ממשיכה (ב) ו-(ג).

<חוה ראובני: הרעיון הוא מפגש רצונות.

<חוה ראובני: זאת אומרת, אם יש מצב שבו כבר יצא ההליך התחרותי והסתיים במקום מסוים, איפה שיש מפעיל ותיק קיים, המפקח על התעבורה יגיד: תודה רבה, להתראות.

<חוה ראובני: נגמרה התקופה, קיבלת מה שקיבלת ב-20016 – נגמר.

יעקב פרי: חוה, גם אם זה לפני ה-31 בדצמבר?

<חוה ראובני: כן, כי יכול להיות שכבר יש מפעיל חדש.

<חוה ראובני: מעבר לזה אי-אפשר.

<חוה ראובני: (ג) סוגר את הנושא הזה.

<חוה ראובני: זאת אומרת שהם ממשיכים לפעול לפי הדין הקודם.

<איתי עצמון: לפי הדין הקיים היום לפני התיקון, על כל הוראותיו.

<חוה ראובני: לפני כל החקיקה שעשינו.

<חוה ראובני: כמו לפני שנה ולפני חמש שנים.

איתן כבל: עוד סעיף?

<איתי עצמון: לא.

<איתי עצמון: זה לפני - - -

<חוה ראובני: לפני - - -

<קרן טרנר: עדיף הכול.

<קובי אקהאוז: עדיף סעיף סעיף.

איתן כבל: חברים, אני זה שקובע פה.

איתן כבל: במקרה הזה לשמחתם ולצערי.

איתן כבל: נעבור דבר דבר.

איתן כבל: חשוב שבעניין הזה כל אחד יאמר את דעתו, נראה איך אנחנו מוצאים את נקודת האיזון הנכונה.

איתן כבל: בבקשה.

<אילן זיקרי: לגבי הסעיף הראשון, שמדבר על התנאים הישנים, הקודמים.

<אילן זיקרי: אם אנחנו רוצים שהרצונות שלנו ייפגשו לפי הסעיף השני, מתי שיבוא הזכיין ויזכה בהסכמה, נפנה את המקום, או שאם אנחנו זוכים, אנחנו ממשיכים, לגבי עניין האגרה של ה-2,040, היום משרד התחבורה והאוצר חייבים להבין מה הביא אותנו עד הלום.

<אילן זיקרי: הוצאות התפעול של המונית, זה בנוסף לדברים שגרמו לנו לסגור מוניות.

<אילן זיקרי: זה חלק חשוב.

איתן כבל: נשמה, זה רשום לפניי.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: בבקשה.

<קובי אקהאוז: אני קשור היום עם נתב"ג במכרז ואני צריך לשנה החדשה לחתום איתם על חוזה.

<קובי אקהאוז: לדוגמה תוציאו בעוד חצי שנה מכרז על נתב"ג, אני לא זכיתי בו לצורך העניין, האם אני יכול לקבל מהם אם אני יוצא, הפרת חוזה עם קנסות?

<דרור גנון: התשובה היא כן.

<דרור גנון: החוזה שלך יחודש בהתאם לתהליך המכרזי ולצפי של כניסת מפעיל חדש.

<דרור גנון: אנחנו נסגור את זה עם רשות שדות התעופה.

<קרן טרנר: ברור שאם הוא לא זוכה, אנחנו - - -

<קובי אקהאוז: זאת אומרת, אני לא יוצא פגוע.

<דרור גנון: לא תיפגע משום דבר.

<דרור גנון: לא תיפגע.

איתן כבל: אני רוצה לחזור לפרוטוקול.

איתן כבל: אני אומר את זה, גברתי מנכ"לית משרד התחבורה, שיהיה ברור שלא ייווצר מצב שאם הם לא זוכים חס וחלילה לשיטתם, שהם מוצאים את עצמם נפגעים.

איתן כבל: האחריות היא עליכם.

<קרן טרנר: אכן.

איתן כבל: אני אומר את הדברים בצורה ברורה מאוד, שייכתבו.

איתן כבל: זה דבר שאנחנו לא כותבים כמובן בחוק, אבל הוא ברור, הוא חלק בלתי נפרד מהתהליך.

<קובי אקהאוז: עוד שאלה.

<קובי אקהאוז: אם ייבחר זכיין חדש, איך אני בתור תאגיד שרוצה להיטמע בתוך התאגיד החדש – איך אני אכנס?

<קובי אקהאוז: יהיה מנגנון הגנה שהם יקלטו גם אותי?

<קובי אקהאוז: האם יש מצב כזה?

<דרור גנון: הם לא יכולים לקלוט אותך, מי שזכה – זכה.

<דרור גנון: הוא מפעיל.

איתן כבל: הבנתי מה שאתה אומר.

איתן כבל: הוא זכה, אני רוצה ללכת לעבוד אצלו נניח.

<קובי אקהאוז: מה אני הולך לעשות?

<קובי אקהאוז: איך אני מוגן?

<קרן טרנר: אי-אפשר לחייב גורם פרטי - - -

<דרור גנון: הוא יצטרך לדבר עם בעל התאגיד.

איתן כבל: אתה גורם פרטי?

<קובי אקהאוז: כן.

איתן כבל: אני יכול להכריח אותך ולהחליט מי יעבוד אצלך?

<קובי אקהאוז: אתה לא יכול להכריח, אבל זה אומר שאם מישהו אחר זוכה, אני צריך את המונית שלי לזרוק לים ולא לעשות שום דבר.

<קובי אקהאוז: איפה מנגנון ההגנה שלי?

<קובי אקהאוז: אם אני עומד באמות המידה, שיקלוט אותי.

איתן כבל: תראו מה אתם אומרים לי.

איתן כבל: כשנוח לכם, אתם אומרים לי: מה אתה מתערב לי?

איתן כבל: אני פרטי ואני רוצה תחרות.

<גבי צלקה: למה אתה שולל את עצמך?

<גבי צלקה: אל תשלול את עצמך.

<קריאה: - - -

איתן כבל: קובי, אתה נהג מונית לא רגיל, אתה שואל שאלות חכמות.

<משה מלול: נהגי המוניות שואלים שאלות לא חכמות?

<משה מלול: אני רוצה להבין.

<משה מלול: אני לא חושב שנהגי מוניות - - -

איתן כבל: אני צוחק.

איתן כבל: די.

איתן כבל: בחייאת דינק.

איתן כבל: אתה עף על עצמך עכשיו, אחי.

<משה מלול: אני לא רוצה שתפגע בנו.

איתן כבל: אנחנו פה פועלים ותופרים את הדברים, שים לב, בתפירה מאוד מאוד דקה ועדינה.

איתן כבל: אני לא יודע, גם לא צריך, זו גם לא חובתי, לתת את כל התשובות.

איתן כבל: בסוף יש כאן חבר'ה שישבו עם החברות שזכו, ינסו להשתלב בדרך כזאת או אחרת, בדרך הלגיטימית.

איתן כבל: אני לא יודע להגיד לאחד הגופים פה שיזכו נניח – להגיד לו שאם זה וזה לא זוכה, תקבל אותו בתנאים כאלה וכאלה.

איתן כבל: אני לא יודע להגיד את זה.

יעקב פרי: זה בלתי אפשרי.

איתן כבל: זה בלתי אפשרי.

איתן כבל: אבל מכיוון שאנחנו יודעים שחסרים 6,000 נהגי - - -

<קריאה: 6,300.

איתן כבל: קובי, יש מחסור מטורף.

איתן כבל: לא מחסור רגיל, מחסור מטורף.

איתן כבל: מה אחת הבעיות שיש לנו היום?

איתן כבל: עקב המחסור לצערי לוקחים מן היקב ומן הגורן בלי להסתכל אם זה נהג טוב, לא נהג טוב, עם עבירות, בלי עבירות.

<קרן טרנר: על עבירות מסתכלים, אבל - - -

איתן כבל: עבירות זה תיקון שלי, אני רוצה להזכיר לך, שגרמתי לכם לתקן את החוק.

איתן כבל: זה לאחרונה.

<קרן טרנר: שלא תחשוב שאנחנו לא מיישמים.

איתן כבל: לא אמרתי שלא.

<שלמה בורה: אם יוצא מכרז, ואנחנו עובדים, יש לנו אפשרות לגשת למכרז תוך כדי עבודה?

איתן כבל: בוודאי.

איתן כבל: בוודאי, אחי.

איתן כבל: אתה מאתגר אותי בשאלות שלך.

<שלמה בורה: למה לא לתת עד סוף 2019?

<שלמה בורה: פתאום המפקח על התעבורה יכול למחוק אותך באמצע 2019 - - -

איתן כבל: לא, לא, נשמה.

איתן כבל: תן לי.

איתן כבל: בורה, נשמתי, כנראה שכחת מה אמרת לי.

איתן כבל: הרי מה רצינו?

איתן כבל: עקב העובדה שלצערי לא הצלחנו למצוא את המנגנון להחיל את הרב-קו עוד לפני, כמערכת, התחייבתי בפניכם שלפחות נדאג שהמכרזים יתבצעו במהירות.

איתן כבל: אלי, אתה זוכר?

איתן כבל: הנחת העבודה שמישהו שחקן אמיתי בשוק, רוב הסיכויים שלו, אם אין בעיה שאנחנו לא רואים לנגד עינינו, הוא יזכה.

איתן כבל: זו הנחת העבודה אם אתה בסדר ומרוצים ממך.

איתן כבל: מה אתה חושב?

איתן כבל: ועדת המכרזים לא יודעת איך 4, 5, עובדים?

איתן כבל: איך 16 עובד?

איתן כבל: מכירים את זה.

איתן כבל: לא שאני יודע לתת התחייבויות, אלא אם כן חס וחלילה יתברר שיש חור בתקציב, דברים שאני לא יודע להגיד ואף אחד לא יודע.

איתן כבל: אתה מבין?

איתן כבל: לכן בנקודה הזאת המהירות היא כדי לאפשר לכם כבר להיכנס בכללים החדשים.

יעקב פרי: מה שהיושב-ראש אומר שלמהירות יש מבחינתכם יתרון.

איתן כבל: יתרון.

יעקב פרי: יתרון ולא חיסרון.

איתן כבל: בדיוק.

<שלמה בורה: מה עם ה-5,000 ערבות?

איתן כבל: כפרה עליך, אתה סוחט את התימני.

איתן כבל: נכון, בורה?

איתן כבל: בבקשה, קובי.

איתן כבל: שאלה אחרונה.

<קובי אקהאוז: גנון, מכיוון שנתב"ג זה לא אותו קו כמו בכל המדינה, ושם אנחנו משלמים דמי הרשאה לנתב"ג, שזה סכומים לא מבוטלים.

<קובי אקהאוז: מה קורה עם כל הכספים האלה?

<קובי אקהאוז: האם משרד התחבורה יתחיל לפקח על זה?

<קובי אקהאוז: אלה סכומים, ואני אפילו לא יכול לדמיין גם קנסות וגם דמי הרשאה.

<קובי אקהאוז: מה יקרה?

<דרור גנון: כרגע מאחר שאתה ממשיך באותם תנאים ובאותה מתכונת, כנראה שזה יהיה באותם תנאים.

איתן כבל: חברים, יש לי בקשה.

איתן כבל: זה לא שעת שאלות בכנסת.

איתן כבל: אני לא מזלזל בזה, אני מבין את העניין.

איתן כבל: אני מבקש מכם בבקשה – במחילה קובי, כמו שאצלנו אומרים בבית הכנסת – רק לסעיף.

איתן כבל: אני מתחייב שכל שאלה – יכול להיות, דרור, גברתי המנכ"לית, אני מציע שאולי אפילו תעשו דיון, אפילו תעלו את זה על הכתב, או אפילו אני אבוא לפה יחד איתכם ונעשה פורום של שאלות.

איתן כבל: בסוף זה הפרנסה שלהם, ואני לא מזלזל בשום שאלה מן השאלות שנשאלות כאן.

איתן כבל: הייתם.

<הייתם עבד אלחק: אדוני היושב-ראש, חבל שמשרד התחבורה לא מזמין אותנו.

<הייתם עבד אלחק: על חלק מהשאלות שנשאלות פה היינו יכולים לקבל תשובות ממשרד התחבורה ואנחנו לא מקבלים אותן.

<הייתם עבד אלחק: לדוגמה אני השנה, אני מדבר על התאגיד שלי, אני מתקשה להפעיל את הקו, מכיוון שיש מכסה מינימלית להפעיל את הקו.

<הייתם עבד אלחק: האם השנה הם יתחשבו?

<הייתם עבד אלחק: יש כאלה עם מכסה מינימלית של 16, ואני למשל עם 33.

<הייתם עבד אלחק: אני מתקשה להפעיל את ה-33.

<הייתם עבד אלחק: האם יורידו את החוק הזה?

איתן כבל: אני כבר יודע מה שאתה אומר.

איתן כבל: אחד הדברים שאמרתי, וזה הוכנס בכללים החדשים, שיהיה אפשר לתת גיבוי, לנייד.

איתן כבל: מה שאתה מבקש על-פי הכללים הישנים אי-אפשר לעשות עכשיו.

<הייתם עבד אלחק: היה אפשר.

איתן כבל: חברים, בכללים החדשים, אחד הדברים שלמדתי מכם בדיונים זה מערכת הניוד.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: חברים, יש לי בקשה, לא שאלות כלליות על התחנה.

<משה מלול: שתי שאלות.

<משה מלול: השאלה הראשונה, מבחינה חוקית לא הבנתי למה אי-אפשר ליישם בתקופת המעבר את החוק שמעבירים עכשיו?

<משה מלול: השאלה השנייה, תאגידים שפועלים עכשיו מה-1 באוגוסט 2016, הם יכולים לפעול עד סוף שנת 2019.

<משה מלול: לאותו קו מתי עושים את המכרז?

<משה מלול: אם הוא רוצה להשלים עד 2019, הוא יכול לסיים עד 2019 ואחרי זה לעשות - - -

איתן כבל: לא, לא.

<משה מלול: אם הוא רוצה לפני זה?

<משה מלול: איך זה הולך?

איתן כבל: אני מסביר.

איתן כבל: אפילו אני כבר יודע לענות, כי זה גם מה שביקשתי.

איתן כבל: ביקשתי שהמכרזים ייצאו לאלתר, מייד, בכל מקום שאפשר להוציא, כדי לא לייצר את המצב שבו אני אומר לך: אח שלי, אתה רוצה רב-קו?

איתן כבל: לך תקנה, לך עכשיו תחליף את כל המכשור במוניות, ובעוד שלושה חודשים, כיוון שאצלך נניח עשו את זה ממש מהר, אומרים לך: אדוני, סע הביתה, הפסדת.

איתן כבל: תבוא ותגיד לי: סליחה, בשביל זה השקעתי את כל עשרות האלפים האלה בהחלפת ציוד, הכנסת רב-קו וכל הדברים האלה, ואתה זורק אותי הביתה?

איתן כבל: לא נעמיד את עצמנו במצב כזה.

איתן כבל: זאת התחייבות שגם ביקשתי מהמנכ"לית, גם השר ביקש אותה, בדיוק מהמקום הזה, כדי להכניס את השוק במינימום לטלטלות וכדי שהשירות לא ייפגע.

איתן כבל: הרי אתה רוצה לפעול במוטיבציה, כי יסתכלו עליך, בתקופה הזאת אתה נותן עבודה, זה חלק מהעניין.

איתן כבל: מה שאני מנסה לומר לך על שתי השאלות שלך שאני מבין אותן, בשיח שהתקיים בינינו גם על הדברים האלה חשבנו.

איתן כבל: ניסיתי בעקבות השיחות הרבות שאני מקיים איתכם להתחבר מה שיותר אל הרצונות שלכם, אל הבעיות שאתם מביאים איתכם ולהוריד אותן למינימום.

איתן כבל: אני לא יודע לתת תשובה על הכול, אבל אני כן יודע לנסות להוריד את זה למינימום.

איתן כבל: חיים, אחרי זה זליגמן.

חיים כהן: שתי הערות קצרות לסעיף.

חיים כהן: אני חושב שצריך להוסיף לסעיף הזה שאין האמור בסעיף זה כדי לפגוע מהוראות סעיף 14ח2(ג)(1א).

חיים כהן: זאת אומרת, התחשבות בין היתר בניסיונו של המבקש.

חיים כהן: זאת אומרת, שלא ייחשב שסעיף המעבר הזה מרוקן מתוכן את אותו יתרון שנותנים לתאגידים על ניסיונם.

<קרן טרנר: - - -

<דרור גנון: זה על העבר, זה לא קשור.

<קריאה: באיזה מובן - - -

חיים כהן: במובן הזה שלכאורה יש פה הסכמה.

חיים כהן: הוא אפילו כבר אמר: אני מפסיד את המכרז.

איתן כבל: חיים, כפרה עליך, אל תכניס אותו לדיכאון.

חיים כהן: זה מה שהוא אמר, לכן צריך לכתוב שאין בזה כדי לפגוע בכך שיינתן אותו - - -

איתן כבל: חיים, כבר קבענו את זה באמות המידה, אנחנו כבר אחרי, הדברים ברורים מאוד.

איתן כבל: כל הסעיפים כאן אומרים רק דבר אחד: מי מהתחנות הקיימות שיודעות לעשות עבודתן באופן סביר – לא אמרתי אפילו מצטיינים ביותר – אין סיבה - - -

חיים כהן: שיובהר הדבר הזה.

<איתי עצמון: אין צורך להבהיר.

<חוה ראובני: אלה שני תהליכים שמסתיימים במקביל.

<שלמה בורה: - - - כמו כל הטכנולוגיה.

<שלמה בורה: משרד התחבורה צריכים להשתתף איתנו 50%.

איתן כבל: אין בעיה, כפרה עליך.

איתן כבל: ..

איתן כבל: גם מהרב-קו תיתן לו 50%.

חיים כהן: הערה נוספת לנוסח - - -

<שלמה בורה: - - - השר אמר.

איתן כבל: בורה, על כל תיקוף, 50% מהמשרד...

<אילן זיקרי: זו באמת הערה במקום.

איתן כבל: תן לי.

חיים כהן: אני מציע שבהוראת המעבר יהיה פרק זמן מסוים, מינימלי, של הודעה לתאגיד על כוונה להוציא את המכרז.

חיים כהן: למשל לפחות חצי שנה יודיעו לתאגיד הספציפי שהולך לצאת למכרז - - -

איתן כבל: חיים, אני רוצה לענות לך.

איתן כבל: מה העניין?

איתן כבל: אתה משכלל את הצעד התימני.

איתן כבל: אני אסביר לך למה אתה משכלל את הצעד התימני.

איתן כבל: אנחנו רוצים כל הזמן לעשות את זה מה שיותר מהר.

איתן כבל: כדי שכולכם תרוויחו, עכשיו אני אודיע חצי שנה מראש.

איתן כבל: זה לא יהיה.

איתן כבל: חיים, אני אעמוד פה עם שוט – סליחה, במחילה, כדימוי - - -

יעקב פרי: איתן, זה גם תהליך פומבי.

איתן כבל: בוודאי.

<קרן טרנר: השאיפה שלנו זה לצאת כמה שיותר מהר - - -

איתן כבל: בוודאי.

איתן כבל: גם נעקוב מקרוב, כמו שאמרתי, בחובת הדיווח.

איתן כבל: יהיה בחוק חובת דיווח.

איתן כבל: נגיע לזה.

<גבי צלקה: איתן, בואו נעבור למה - - -

איתן כבל: אני יודע למה אתה מחכה, אתה כבר רוצה לדעת איך אתה ממיר את הז'יטונים...

<גבי צלקה: אז יאללה, תפסיקו עם השאלות שלכם.

איתן כבל: עו"ד זליגמן, בבקשה.

<קריאות: - - -

איתן כבל: חברים, תנו לעו"ד זליגמן.

<אורי זליגמן: בסעיף הזה מדובר על תקופת מעבר מאוד קצרה.

<אורי זליגמן: אני בעבר הייתי היועץ המשפטי של אגד והתמודדתי גם - - -

<גבי צלקה: תקופת המעבר בסדר, עזוב.

<קריאות: - - -

<גבי צלקה: מספיק.

<גבי צלקה: תנו להם לצאת למכרזים.

<גבי צלקה: נו, באמת.

<אורי זליגמן: שמע אותי.

איתן כבל: אני אאפשר לך.

איתן כבל: אל תדאג.

<גבי צלקה: שיגעתם את כולם עם הדבר הזה – תקופת מעבר.

איתן כבל: חברים, אתם עושים לי סחרחורת עם הטוויסט.

איתן כבל: אף אחד ברגע זה לא מפריע לעו"ד זליגמן.

<קריאה: תנו לו להמשיך.

<גבי צלקה: מי שרוצה, שימשיך - - -

<לאה ורון: אדוני מפריע.

איתן כבל: אני לא רוצה להוציא אף אחד היום.

<קריאה: אותם אנשים מדברים שלוש פעמים.

<אורי זליגמן: בפועל מדובר בתקופה קצרה מאוד.

<אורי זליגמן: מה שקרה באגד, בדן ובקווים אחרים, שלמעשה נתנו להם תקופת מעבר הרבה יותר גדולה.

<אורי זליגמן: אלה שאני מייצג אותם, וזה רוב האנשים פה, אנחנו מבקשים שתהיה תקופת מעבר שיעשו דבר כזה, שאותן מוניות פעילות היום יזכו אוטומטית במכרז לשש שנים עם הרב-קו.

<אורי זליגמן: צריך להתחשב שהקווים האלה, הקווים שפירטו, אותם קווים שאני מייצג, יש רכבת קלה שתיכנס, כל הדברים האלה יתרחשו בעוד תקופה ארוכה.

<אורי זליגמן: גם אגד, גם דן וגם אחרים זכו ברב-קו בלי שום קשר לזה שהם המשיכו להפעיל.

<אורי זליגמן: אגד למשל בירושלים, יש לה עד היום גם רב-קו, לא הוציאו אותם למכרז.

<אורי זליגמן: עשו תמורה אדירה בקווי האוטובוסים במזרח ירושלים, המדינה השקיעה בהם לפי הפרסומים של משרד התחבורה 64 מיליון שקל.

<אורי זליגמן: אני חושב שאפשר לתת יתרון ולהגיד למוניות השירות הפעילות היום: זכיתן ברב-קו, תפעלו בדיוק לפי הוראות החוק הזה לשש שנים, ואחרי שש שנים תתמודדו רגיל במכרז.

<שלמה בורה: שיענו לו.

איתן כבל: אני רוצה לענות.

איתן כבל: חברים, די.

איתן כבל: במחילה, אני מכבד אותך מאוד מאוד, אני אפילו מרשה לעצמי להגיד לך שאתה ואני בידידות.

איתן כבל: כבר הגענו לסוף ופתאום פקחתי את העיניים ואני רואה שאני בהתחלה.

איתן כבל: הדיון הזה כבר הסתיים.

איתן כבל: אנחנו פה כפסע לפני הדיבור על ההמרה.

איתן כבל: אתה יודע וכל מי שיושב כאן יודע – אני לא רוצה לחזור על הנאום שלי שאני רוצה להזכיר לכם שרק לפני חודשיים לא היה בידיכם כלום.

איתן כבל: ותראו בסוף, יושבים פה שני אנשים בכלל מהאופוזיציה כדי להעביר לכם את החוק.

איתן כבל: עד לרגע זה לא עשיתי ואני גם לא אעשה - - -

<בן בדרי: אני לא יודע למה כולם שותקים.

איתן כבל: שנייה.

<בן בדרי: איתן, אני חייב להגיד משהו.

<בן בדרי: אני מ-2008-2007 עליתי במעלית בוויכוח די לוהט עם מר אלכס לנגר, שהיה מפקח על קצין התעבורה, כשהתחלנו לדבר על סובסידיות למוניות.

<בן בדרי: דרור גנון ואלכס לנגר ירדו איתי במעלית ואמרו: אתה חולם בהקיץ, תרד מהעץ מהר.

<בן בדרי: זה לא יקרה, זה לא יהיה.

איתן כבל: תודה רבה.

<בן בדרי: כשזה קורה, אתם מוציאים אותנו למכרזים, וזה קורה לאחרים, לא בשבילנו.

<בן בדרי: אנחנו נלחמנו יחד איתך ובזכותך, כשזה סוף סוף קורה מגיעות הסובסידיות המיוחדות, שזה היה אמור להציל את הענף, ואתם מכניסים עכשיו את כל השחקנים החדשים.

<בן בדרי: למה לא לעשות כמו שהעורך-דין מציע, לתת שש שנים מעבר, להאריך את זה ולאפשר לאנשים האלה לחזור לעצמם?

איתן כבל: נתתי לך.

איתן כבל: חברים, בואו לנו נגחך את הדיון.

איתן כבל: אני אומר את זה במובן הכי מכובד שיש, באמת אני אומר את זה.

איתן כבל: חברים, אתה אומר למישהו משהו ואתה אומר: אתה חונן לאדם דעת ומלמד לאנוש בינה, ואחר-כך הוא אומר: אתה צדקת, זה לא יעזור.

איתן כבל: אנחנו כבר במקום אחר, אנחנו לא שם.

איתן כבל: אני לא רוצה אפילו לפתוח את זה, כי אנחנו כבר שם, אנחנו כבר בסוף הדרך.

איתן כבל: הנחת העבודה שמי שנמצא כאן, אם לא תהיה דרמה גדולה, אתם שחקנים ותיקים, אתם אנשים ותיקים, יש מחסור גדול מאוד בשוק - - -

<בן בדרי: ניפגש עוד שנה, ואתה - - -

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני מעלה להצבעה את סעיף - - -

<איתי עצמון: 13 (א) עד (ג).

<בן בדרי: - - -

איתן כבל: עוד לא הגענו.

<בן בדרי: אבל זה בתוך הסעיף הזה.

איתן כבל: אל תדאג.

<אורי זליגמן: רק משפט אחד.

איתן כבל: בבקשה.

<אורי זליגמן: בזמנו, כשזה עלה פה בוועדה, אמרו שיש חוות-דעת - - -

איתן כבל: אתה צודק.

איתן כבל: בגלל זה אני לא אצביע.

איתן כבל: אנחנו נקרא עד הסוף ונעשה הצבעה במקשה אחת ונבדוק אם אני יכול להיענות לבקשה שלך.

<אילן זיקרי: כולל הערבות של ה-5,000?

<חוה ראובני: בואו נבטל את כל החוק הקודם.

איתן כבל: הבקשה שלכם, עם כל הכבוד - - -

<חוה ראובני: שמעתי כאן שלושה סעיפים שונים.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר שאלה אנשים בעזרת השם שכולם יהיו חלק בלתי נפרד, אבל יש מצב שגם לא.

<בן בדרי: איתן, ממש קצר - - -

איתן כבל: בן-אדם באמצע הדברים שלו.

איתן כבל: עו"ד זליגמן.

<בן בדרי: תן לי ממש קצר, משהו שאף אחד עוד לא דיבר עליו וזה קשור לכולם.

איתן כבל: אין לי ספק.

<אורי זליגמן: אני מבקש לציין לפרוטוקול שבזמנו, כשהעליתי את ההצעה הזאת, היתה חוות-דעת של משרד המשפטים שאי-אפשר לתת רב-קו בלי לזכות במכרז.

<אורי זליגמן: טרחתי וכתבתי חוות-דעת למה לא צריך וזה לא נכון, ולא קיבלתי תשובה ממשרד המשפטים ואנחנו כנראה נצטרך לפעול.

איתן כבל: אני כבר אומר לכם את הדבר הבא, מי שירצה ללכת אחר-כך לבית המשפט, אני האחרון שאוכל למנוע את ההליך הדמוקרטי.

איתן כבל: אני בביטחון אומר לך, אני יודע מה תהיה התשובה, בוודאי כשפרוטוקולים מהדיונים האלה יימסרו.

איתן כבל: משפט, בבקשה.

<בן בדרי: אני רוצה שתרחיבו בקשר ל-2016, איך זה נקבע, ולמה שני שלישים מהעוסקים בענף, פרנסתם הולכת להיזרק לפח.

<בן בדרי: הם הראשונים שנפגעו.

<בן בדרי: למה לא להחליף את כל ה-2,300 במנגנון - - -

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: תודה, יקירי, זה דיון שקיימנו חזור וקיים וטחנו אותו מכל כיוון.

איתן כבל: די, בואו נקרא את הדבר הכי חשוב.

<יוני סוראני: האם משרד התחבורה או משרד המשפטים יכולים להגיד מדוע לא ניתן שכל אותן חברות שעובדות ופעילות כן ימשיכו שש שנים בלי מכרז?

<יוני סוראני: מדוע זה בלתי אפשרי?

<יוני סוראני: זה לא ניתן משפטית?

<איתי עצמון: אני רוצה להזכיר לרגע אולי פיל שנמצא כאן בחדר ואנחנו לא מדברים עליו.

<איתי עצמון: אני לא אומר את זה בלי הבנה אליכם, אל בעלי הרישיונות הקיימים, שמדובר על מטה לחמכם, אבל צריך לזכור שלפי הרפורמה שהיתה ב-2005 הרישיונות ניתנו לקבוצה מצומצמת בלבד כהוראת שעה, שהוארכה פעם אחר פעם, פעמיים בצווים שאושרו כאן בוועדת הכלכלה, ולאחר מכן רק בגלל שהרפורמה לא התקדמה, רפורמה שמונחת כרגע על השולחן לא התקדמה, והיה צורך כדי להמשיך וללבן את הסוגיות שעלו מתוך הרפורמה להאריך שוב ושוב את תוקף הרישיונות.

<איתי עצמון: אני חייב להסב את תשומת הלב לכך שיש קושי משפטי לתת שוב את אותם רישיונות לאותה קבוצה מצומצמת.

<איתי עצמון: אני לא כל-כך מבין מה זה אומר תחרותי שיזכו בו באופן אוטומטי, אותה קבוצה מצומצמת.

<איתי עצמון: אני לא מבין איך זה עומד משפטית אם בין היתר זה עלול ליצור בעיה עם עיקרון היסוד וחופש העיסוק, זכות היסוד לחופש העיסוק.

<איתי עצמון: אני באמת חושב שכל המתווה הוא מתווה שנותן מענה לקשיים השונים של בעלי הרישיונות הקיימים, ותיכף נגיע למתווה ההמרה - - -

<קריאה: - - -

<איתי עצמון: אל תפריע לי.

<איתי עצמון: תיכף ניכנס לסעיף מסגרת, מה שנקרא "מתווה ההמרה", שגם הוא סעיף די חריג בחקיקה.

<איתי עצמון: אני מוכרח להגיד שהוא לא קל משפטית, משרד התחבורה יפרט אותו כרגע, הוא יגיע לכאן בתקנות, באישור ועדה.

<איתי עצמון: אני באמת חושב שלא ניתן משפטית לקבל את ההצעה הזאת של זכייה אוטומטית בהליך תחרותי - - -

<אורי זליגמן: זה מה שקרה ב-2005.

<איתי עצמון: - - -

<קריאה: היה דבר כזה.

<קריאה: זה לא משהו חדש.

<קריאה: עשו את זה בקווים אחרים של אוטובוס.

<איתי עצמון: אל תפריע לי.

<יוני סוראני: באגד, עד היום.

איתן כבל: חברים.

<איתי עצמון: זה דבר שחייבים להביא בחשבון.

<קריאה: אפשר לענות ליועץ המשפטי?

איתן כבל: יקירי, אתם כבר בבג"ץ.

<קריאה: ליועץ?

איתן כבל: לא, לא, לא.

איתן כבל: אתה כבר בבג"ץ.

<קריאה: לענות ליועץ המשפטי.

איתן כבל: במחילה, נתתי לך, תכבד אותי.

<קריאה: לענות ליועץ המשפטי.

איתן כבל: אל תענה.

איתן כבל: לא, לא, לא.

<קריאה: - - -

איתן כבל: חברים יקרים, סליחה, לא.

איתן כבל: חברות וחברים, לכו לבג"ץ, שיהיה בהצלחה.

איתן כבל: בבקשה, חוה.

<חוה ראובני: (ד).

<איתי עצמון: לפני מתווה ההמרה אני מניח שלנציג משרד המשפטים יהיה מה לומר בעניין הזה.

<איתי עצמון: הונחה על שולחן ועדת הכלכלה, לבקשתך, אדוני, חוות-דעת בנושא מתווה ההמרה מפי המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, אבי ליכט, שהתייחס לדרך להסדיר את הנושא הזה בהצעת החוק הזאת.

<איתי עצמון: הוא גרס אז שיש לפרסם הצעת חוק נפרדת בעניין הזה, ואני יודע שיש גם חוות-דעת מעודכנת של המשנה הנוכחי לעניינים כלכליים-פיסקליים.

<איתי עצמון: אני מציע שלפני שתקריאי את ההסדר נציג משרד המשפטים יפרוס את התמונה בפני הוועדה.

איתן כבל: בבקשה, דרור.

<דרור וגשל: אני רק אתקן, לא היתה חוות-דעת של המשנה הקודם, יש מכתב שנשלח לוועדה בנושא שהתבקש.

<דרור וגשל: במכתב הזה נאמר בקצרה מאוד שמכיוון שאז סברנו בטעות שהנושא הסתיים בוועדה, ולכן צריך להביא הצעת חוק ממשלתית חדשה, אמרנו שנדון בכול כשתגיע ההצעה הממשלתית.

<דרור וגשל: בסוף הבנו שזה פוצל, ולכן בהמשך לבקשתו של היושב-ראש גיבשנו חוות-דעת חדשה, אני אוכל להגיד פה את העיקרים שלה אם תרצו.

איתן כבל: בבקשה.

<דרור וגשל: בחוות-הדעת אנחנו מתייחסים בעיקר לשאלת הפיצוי, שאלת הסובסידיה לקיימים, מה שהעלה עו"ד זליגמן.

<דרור וגשל: זו שאלה שמשרד התחבורה ומשרד האוצר בכלל לא העמידו אותה על הפרק, הם חשבו שלא היה צריך לתת את הסובסידיה הזאת, על רקע הנימוקים המקצועיים שסובסידיה כזאת לא רק שהיא לא תעזור למשק, שיהיה בה איזה צורך ציבורי, אלא שהיא עלולה רק לפגוע ואף לסכל.

<דרור וגשל: במצב הזה שבה הסובסידיה, אין לה שום הצדקה מקצועית או ציבורית, ברור שאין סיבה לתת עוד הטבה.

<דרור וגשל: השאלה שאנחנו היינו צריכים להכריע בה היתה שאלת הפיצוי.

<דרור וגשל: בשאלת הפיצוי אין לי אלה לחזור על מה שהיועץ המשפטי של הוועדה אמר.

<דרור וגשל: ענייננו ברפורמה שהתחילה בשנת 1999.

<דרור וגשל: בשנת 1999 משרד התחבורה פרסם את המדיניות שלו, שרישיונות למוניות שירות יינתנו בהליכים תחרותיים, ב-2002 יש החלטת ממשלה שקבעה את זה, בעקבות החלטת הממשלה הזאת ב-2005 הגענו לחקיקה, כשהחקיקה הזאת אז הסתכלה – נערך אותו דיון שהיה פה, היו פה הרבה אנשים שהיו להם רישיונות, שקיבלו רישיונות בכל מיני דרכים, מבקר המדינה העיר - - -

<גבי צלקה: לא.

<גבי צלקה: אתם שלחתם אותנו.

איתן כבל: לא חשוב.

איתן כבל: אל תקטע.

איתן כבל: די הוא באמצע עניין מאוד מאוד חשוב.

איתן כבל: בבקשה.

איתן כבל: הוא לא מתעמת איתכם עכשיו.

איתן כבל: הוא מציג חוות-דעת.

איתן כבל: בבקשה.

<דרור וגשל: קצת לגבי הנסיבות של איך הרישיונות האלה התקבלו.

<דרור וגשל: לא ניכנס לנקודה הזאת, זה לא הכי חשוב, אבל כדאי לעיין בדוחות מבקר המדינה מאותה תקופה.

<דרור וגשל: אז הוחלט, כדי לאזן את כל הטענות שעולות פה עכשיו – הרי קיבלנו רישיונות לפני כל-כך הרבה שנים – אז אמרו שמי שכבר יש לו, שיישאר.

<דרור וגשל: היתה אופציה של מכירה.

<דרור וגשל: אלה שהיו קיימים, היו יכולים למכור את מה שהיה להם לחדשים, אבל ב-2005 ניקינו שולחן.

<דרור וגשל: אמרנו שכל הרישיונות בטלים, אנחנו נותנים רישיונות חדשים, ורישיון הוא לא זכות קנויה.

<דרור וגשל: זה דבר שחשוב להבין.

<דרור וגשל: מי שנתנו לו רישיון, אין לו זכות קנויה לשוב ולקבל את הרישיון.

<דרור וגשל: זה ביחס לכל מי שקיבל את הרישיון ב-2005.

<דרור וגשל: ידעת שאתה נכנס לשוק ש"עומד למות".

<דרור וגשל: ב-2005 זה היה עד 2010, היתה אפשרות להארכה, אבל כל מי שנכנס אחרי וקנה רישיונות ממפעילים קיימים, קנה את זה על ראשו.

<אורי אברהם: לא על ראשו, אתם אמרתם לנו.

איתן כבל: בבקשה.

איתן כבל: זאת חוות-הדעת שלו.

איתן כבל: הייתי רוצה שתתפרץ כשהשופט בבית המשפט מדבר.

איתן כבל: .. הוא נותן את חוות-הדעת עכשיו, וחשוב שתקשיבו.

איתן כבל: זה לא נושא לניגוח.

איתן כבל: נפתח אחר-כך שיחה.

איתן כבל: בבקשה.

<דרור וגשל: כל מי שהיה קיים עוד לפני הרפורמה ב-2005, אמרו לו: בבקשה, תמשיך ותפעל עד סוף התקופה, שבינתיים הוארכה.

<דרור וגשל: מייד אחרי שהתיקון ב-2005 עבר הוגש בג"ץ.

<דרור וגשל: יש בג"ץ, בג"ץ "טקסי המרכז", אחת מחברות המוניות שיושבות פה, ובבג"ץ הזה בית המשפט העליון העביר ביקורת קשה מאוד על ההסדר שעבר פה ב-2005, כי ההסדר הזה, כמו שאמר היועץ המשפטי של הוועדה, פוגע מאוד בחופש העיסוק.

<דרור וגשל: הוא מנע מאנשים שרצו להיכנס לשוק הזה, אז זה היה עד 2010, בדיעבד זה התארך עד 2018, להיכנס לשוק.

<דרור וגשל: השוק הזה היה של אנשים שנמצאים כאן עכשיו, ולכן לדעתנו לא היה צריך לתת פיצוי לאף אחד, גם לא לפעילים.

<דרור וגשל: מה שאנחנו אפשרנו זה לתת תקופת מעבר.

<דרור וגשל: היה העניין שהחוק הוארך והוארך, אנשים עדיין עובדים, אי-אפשר לשבור מטה לחמם של אנשים ביום אחד, ולכן צריך לתת להם תקופת מעבר כדי להתארגן.

<דרור וגשל: חוות-הדעת שלנו אומרת, ואני מקדים פה את הדיון הבא שיהיה.

<דרור וגשל: הרציונל, ההיגיון שעומד מאחורי תקופת מעבר אומר: עכשיו מוציאים אותך, ניתן לך עוד זמן להתארגן כדי שתמצא עבודה חדשה, ובסוף התקופה אתה יוצא.

<דרור וגשל: כלומר, מי שמממש את תקופת המעבר שלו, לא אמור לקבל שום פיצוי.

<דרור וגשל: הוא המשיך לפעול באופן בלעדי כמונופול בשוק, ולכן הוא כבר קיבל, הוא עוד פעם ממשיך לעשות את אותם רווחים.

חיים כהן: מתי יש מכרז לחמת גדר?

איתן כבל: חיים, תן לו לסיים.

איתן כבל: לך לא מתאים, חיים.

חיים כהן: חמת גדר וערוץ 2.

איתן כבל: חיים, תן לו לסיים.

איתן כבל: בבקשה.

<דרור וגשל: עם זאת, משרד התחבורה וגם אדוני – אז בזמנו ביקשנו שזה יהיה תקופה של שנתיים, עד 2019, שהוא ימשיך לעבוד – אדוני ביקש שהדברים יקרו כמה שיותר מהר.

<דרור וגשל: כתוצאה מזה כן נצטרך לשקול, וזה יהיה במסגרת התקנות שיהיו, אולי בכל זאת יהיה אפשר לתת פיצוי גם לאותם אלה שיישארו, אם זה בהתאם לצרכים של משרד התחבורה שיישארו אותם אנשים.

<דרור וגשל: כרגע זה צריך להיקבע במסגרת הפיצוי, והכללים שייקבעו במסגרת התקנות, וזה מה שאנחנו הולכים לקרוא.

<קרן טרנר: אנחנו בוודאי לא רוצים לטלטל את הענף.

<קריאה: איזה פיצוי.

<קריאה: על איזה פיצוי אתה מדבר?

איתן כבל: עוד לא קראנו.

איתן כבל: חיים, משפט.

איתן כבל: לא עדיף שנקרא קודם ותוכל להתייחס?

איתן כבל: חבר'ה, תהיו קשובים ולא לקפוץ.

חיים כהן: רציתי להתייחס לחוות-הדעת שלו, זה הכול.

איתן כבל: עזוב עכשיו את חוות-הדעת שלו, אנחנו קוראים פה את הסעיפים.

חיים כהן: אבל חוות-הדעת שלו - - -

איתן כבל: חיים, אתה יודע מה היתרון בחוות-דעת, אתה רוצה תאתגר אותה.

איתן כבל: אני לא יכול עכשיו להגיד לו: אדוני, קח את חוות-הדעת שלך, סע הביתה.

איתן כבל: הוא היה שמח.

<אסף וסרצוג: הוא בן-אדם רגיש.

<אסף וסרצוג: ..

איתן כבל: הוא גם רגיש, דרור.

איתן כבל: מה שאני מנסה להגיד שזאת חוות-הדעת שהונחה על-ידי משרד המשפטים, המשנה ליועץ המשפטי לממשלה.

איתן כבל: זה לא אני.

איתן כבל: חלק מהתיקונים הם בלחץ של משרד התחבורה ושלי באופן אישי, כדי שהדברים ייראו יותר טובים עבורכם.

איתן כבל: למרות שנאמר לי בהתחלה, חברות וחברים, בצורה הכי ברורה – הייתי צריך שתשמעו את הוויכוח, עם כל הכבוד לי, הוויכוח המשפטי הקשה – אמרו לי בצורה שאיננה משתמעת לשתי פנים: אדוני, אתה מבקש דברים שהיינו צריכים כבר מזמן.

איתן כבל: אני לא אעמיד את עצמי, ודאי לא כיושב-ראש ועדת הכלכלה, בחזית כשממילא אני יודע מראש שאני אחטוף בראש.

חיים כהן: רציתי להגיד לחוות-הדעת משפט אחד.

חיים כהן: חוות-הדעת עומדת על שולחן הוועדה, אני רוצה לומר בקצרה שחוות-הדעת הזאת, נעשתה מבלי שנתקבלה עמדת עורכי-הדין של התאגידים, חוות-הדעת הזאת אינה עומדת במבחן משפטי, והדברים שנאמרים הם מפלים.

חיים כהן: אני מצטט מדבריך, יש פה מיצוי של הדין עם החלשים.

חיים כהן: חוות-הדעת הזאת, אם היא היתה נכונה וכנה, צריכים ליישם אותה לגבי שורה ארוכה של משאבים שהמדינה מחלקת לשורה ארוכה - - -

איתן כבל: חיים, אבל אני - - -

חיים כהן: לא אני אמרתי את זה, אתה אמרת.

איתן כבל: חיים, אני רק יושב-ראש ועדת הכלכלה, אני לא ראש הממשלה, לא שר האוצר, לא שר התחבורה, אולי יום אחד.

איתן כבל: בבקשה, חוה.

איתן כבל: תסבירי כל פסקה.

<חוה ראובני: הסעיף הזה אומר שיהיו תקנות שיובאו כאן לוועדה על הפחתת האגרה לרישיונות להפעלת מונית.

<חוה ראובני: כיוון שהן משפיעות על אגרות, הן טעונות הסכמה של שר האוצר.

<איתי עצמון: זה המספר הירוק.

<חוה ראובני: זה המספר הירוק וכמה רישיונות האגרה בעדן תופחת.

<חוה ראובני: למי שהוא בעל רישיון ותיק פעיל, אני מזכירה - - -

<קריאה: מה זה "ותיק פעיל"?

<איתי עצמון: יש הגדרה.

<חוה ראובני: אני מזכירה – זה בדיוק מה שעמדתי להגיד – בעל רישיון ותיק פעיל הוא מי שהיה לו רישיון קו שירות תקף ב-11 באוגוסט 2016.

<קריאה: זה תאגיד?

<חוה ראובני: תאגיד.

<חוה ראובני: רישיון הפעלת קו שירות.

<חוה ראובני: זה הסעיף הראשון שיהיו תקנות להפחתת האגרה וכמות הרישיונות.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: (2).

<חוה ראובני: זה כבר טכני, מתי מגישים בקשה כזאת ומתי מקבלים רישיונות בהנחה לפי ההסדר הזה.

<איתי עצמון: אני עוצר אותך כאן.

<איתי עצמון: יכול להיות שצריך יהיה להבהיר כאן, כדי לאפשר שההסמכה תהיה רחבה מספיק – לאפשר לשר לקבוע הוראות שונות לסוגי בעלי רישיונות, ככל שיהיה בכך צורך.

<איתי עצמון: כלומר, להתחשב בתקופה שבה פעל בעל רישיון.

יעקב פרי: זה בתקנות.

<איתי עצמון: כן.

<איתי עצמון: שמסגרת ההסמכה תהיה יותר רחבה.

איתן כבל: שיהיה להם יותר מרחב.

<איתי עצמון: ולעניין המועדים אני מציע לכתוב גם תנאים.

<איתי עצמון: אני מבין שזה לא יהיה רק הוראות טכניות.

<איתי עצמון: כלומר, יכול להיות שייקבעו גם תנאים בעניין הזה.

<קרן טרנר: הפעלת הקו.

איתן כבל: (3).

יעקב פרי: מה זה במחצית?

<חוה ראובני: חצי מהקיים.

<חוה ראובני: היום זה בערך 240,000 שקל, מחר 120,000.

<חוה ראובני: חצי מחיר, וזה מיועד לנהגים עצמם שהם לא בעלי זכויות בתאגידים.

<חוה ראובני: הם אלה שהיו בשטח, הנהגים בפועל, אלה שבאו והיו או שכירים או שילמו דמי סדרנות או איך שאתם קוראים לזה, כדי להשתלב באיזה תאגיד, אבל הם לא היו בעלי מניות בתאגיד עצמו.

<חוה ראובני: גם לקבוצה הזאת ייקבעו הוראות ותנאים שהם יקבלו מספרים ירוקים בחצי מחיר.

איתן כבל: בבקשה, רצית לשאול שאלה.

<גבי צלקה: בסדר גמור.

<גבי צלקה: למה לא מגיע לנהגים?

איתן כבל: שקט.

<איתי עצמון: שאלה ראשונה.

<איתי עצמון: האם מדובר בנהגים שעסקו בנהיגה במונית ערב תחילתו של התיקון הזה?

<דרור גנון: לא.

<דרור גנון: אוגוסט 2016.

<קרן טרנר: הכיוון היה נהגים שנוהגים שלוש שנים נכון לאוגוסט 2016.

<איתי עצמון: זה לא לגמרי ברור כאן.

<איתי עצמון: צריך להבהיר את הנקודה הזאת.

<איתי עצמון: שאלה נוספת לעניין ההגבלה על בעלי עניין באותם תאגידים – באיזה תקופה?

<איתי עצמון: אם אתם רוצים לקבוע תקופה, צריך להסמיך את השר לקבוע את התקופה שתבוא בחשבון לגבי בעלי עניין בתאגיד.

<חוה ראובני: אנחנו אומרים שהם לא היו בעלי עניין.

<איתי עצמון: כן.

<איתי עצמון: שלא היו בעלי עניין בתאגיד באיזה תקופה.

<דרור וגשל: התקופה שמקנה את הזכאות.

איתן כבל: אני אאפשר לכולם.

איתן כבל: חברים, בקיצור.

<יהודה בר אור: אתם עושים פה מכירת חיסול?

איתן כבל: יהודה.

<גבי צלקה: קודם כול, זה דבר מבורך.

<גבי צלקה: השאלה היחידה שלי - - -

<יהודה בר אור: - - -

<גבי צלקה: זה מבורך לכולם.

<גבי צלקה: למה?

<גבי צלקה: לא עבדת בתור נהג גם כשאתה בעל עניין?

<גבי צלקה: זו השאלה שלי עכשיו.

<גבי צלקה: איתן, קודם כול, זה דבר מבורך - - -

<יהודה בר אור: על מה מדובר בכלל?

<יהודה בר אור: אפשר להבין - - -

איתן כבל: יהודה, תן לו לסיים.

איתן כבל: סליחה, אתה יוצא מפה כשאתה לא מבין מה אני אומר?

<יהודה בר אור: אני רוצה להבין.

איתן כבל: אדוני ימתין.

<גבי צלקה: אני, כבעל עניין בתאגיד, עבדתי גם כנהג, נתתי שירות לאנשים.

<גבי צלקה: האם מגיעה לי הזכות הזאת?

<דרור וגשל: לא.

יעקב פרי: גם כבעלים וגם כנהג?

<דרור וגשל: לא.

<דרור וגשל: התשובה היא לא.

<קרן טרנר: אני רגע רוצה לחדד.

<קריאה: אפשר להסביר את זה?

<גבי צלקה: אפשר להסביר?

<גבי צלקה: מה אנחנו עושים?

<קרן טרנר: תמיד דיברנו על בעלי המוניות ועל התאגידים.

<קרן טרנר: ברגע האחרון עוד עלתה הסוגיה מה קורה עם מי שמטה לחמו נשבר והוא שכיר, והוספנו עוד רובד שהולך לקראתם.

<קרן טרנר: אני מבינה שאולי אתם גם וגם, אבל פה הסעיף הזה הוא סעיף שנועד למי שהיה רק שכיר, לא בעלים, לא שום דבר, והוא מקבל פיצוי נמוך יותר מהפיצוי שמקבלים התאגידים, אבל בכל זאת הולכים לקראתו במשהו.

איתן כבל: תודה.

<גבי צלקה: בסדר גמור.

<חיים משה: קו 164 בפתח תקווה.

<חיים משה: אנחנו 25 בעלי מוניות, כולם עובדים בפועל - - -

איתן כבל: מה יעשו עורכי-הדין, כפרה עליכם, אם אתם שואלים את כל השאלות פה?

<חיים משה: - - - אנחנו לא נהנה מזה?

<גבי צלקה: הוא אמר שיש מתווה אחר לנהגים.

<קרן טרנר: אתם תהיו במתווה שבסעיף (1) ו-(2).

איתן כבל: לכל אחד יש מענה, שהוא יובא גם בתקנות.

איתן כבל: ועוד איך יש לכם.

איתן כבל: בבקשה, מוניות 4, 5.

<אבי גזית: אני מנהל מוניות קווים 4 ו-5, התאגדות מוניות השירות הפעילות.

<אבי גזית: חברים בתחנה אצלנו מכרו בתים והשקיעו הון עתק בשביל להיות חברים בתחנה, אנשים ששירתו בצבא קבע קיבלו פיצויים וקנו זכות בתחנה.

<אבי גזית: היום זורקים אותם, אני לא רוצה להגיד לכלבים, אבל הם לא יקבלו שום פיצוי.

<אבי גזית: הפיצוי שמזכירה פה חוה הוא סכום פיצוי מצחיק, ולא מדובר בכלל לתת את זה לתאגיד ולחברים שקנו בהון עתק את הזכות בתחנה, אלא לנהגים השכירים.

<אבי גזית: זה לא מובן לי.

<קרן טרנר: סעיפים (1) ו-(2) זה לבעלים של התאגידים בעלי הרישיונות, סעיף (3) הוא לנהג שכיר.

<שלמה בורה: מה סעיפים (1) ו-(2) אומרים?

איתן כבל: בורה.

<אבי גזית: זה לזרוק 1,700 משפחות לכל הרוחות והשדים.

איתן כבל: יקירי, אתה יכול להגיד את זה יותר בקול, זה יישמע יותר דרמטי.

איתן כבל: אני רק רוצה להזכיר בעניין הזה, חברות וחברים, שבנקודת המוצא יכול להיות שמישהו יאתגר אותנו בעניין הזה, אני לא בטוח שגם את זה בית המשפט היה אומר שצריך לתת.

איתן כבל: חברים, אנחנו יושבים פה בחדר סגור, משוחחים עם עצמנו, כל אחד מושך לכיוון שלו, כאילו לא היה אתמול, כאילו לא היה תהליך, כאילו לא היה כלום.

איתן כבל: אפשר לקחת עורכי-דין ולאתגר את העניין, כמו כל הימור שאתה עושה.

איתן כבל: אני טוען שבעניין הזה, מי שייקח על עצמו את ההימור, יתרסק.

איתן כבל: אני מציע לכולכם, כפי שאני רואה את הדברים, להתמקד כדי שתזכו.

איתן כבל: אין שום סיבה שאתם ביכולות שלכם, במקצועיות שלכם, לא תהיו במקום הזה.

איתן כבל: נקודת המוצא המשפטית היתה, וזו היתה חוות-הדעת הראשית – אפשר להגיד: כן חוות-דעת, לא חוות-דעת – שהם לא צריכים לקבל כלום, בכל הכבוד.

<אבי גזית: איתן, הערה קטנה.

איתן כבל: כן.

איתן כבל: בבקשה.

<אבי גזית: לאגד לקחו 4% מהקווים שלהם ופיצו אותם מעל 900 מיליון שקל.

איתן כבל: תן לי.

איתן כבל: אני לא ממליץ לאדוני ולאף אחד מהיושבים כאן להיות אגד או דן בתהליכים שהם עברו, פעם אחת, ופעם שנייה, אני חוזר ואומר לכם בחברות ובהגינות כלפיי שהשיח היום הוא שיח אחר לגמרי ממה שהיה כשהתיישבנו פה.

איתן כבל: אז לא דיברנו על אגד ודן, דיברנו על לחם-עבודה, תזכרו את זה.

איתן כבל: התווכחנו, עלינו, ירדנו.

איתן כבל: אי-אפשר לשכוח את התהליכים האלה.

איתן כבל: באמת אני אומר את זה.

<שלמה בורה: מה עשיתם לגבי הבעלים?

<שלמה בורה: מה לגבי הבעלים, היא לא אמרה.

איתן כבל: היא אמרה.

איתן כבל: אמרה.

<שלמה בורה: מה מגיע?

<שלמה בורה: מה הפיצוי לבעלים?

<קרן טרנר: בסעיפים (1) ו-(2).

איתן כבל: תחזרי על זה, חוה, עוד פעם.

<קריאה: זה עוד לא נקבע, זה ייקבע בתקנות.

איתן כבל: לא.

איתן כבל: יהיה פיצוי, הוא יובא לכאן.

<חוה ראובני: כאן זה רק הסמכה להסדיר פיצוי.

איתן כבל: מה שעשינו פה זה סעיף הסמכה שכל נושא ההמרה לסוגיו יובא לוועדת הכלכלה בתקנות.

<לאה ורון: ברור שהאגרה תהיה מופחתת.

איתן כבל: ברור שהאגרה תהיה מופחתת.

<דרור וגשל: וגם קבענו שהפיצוי יינתן רק לפעילים.

איתן כבל: נכון, זה ברור.

איתן כבל: אלה שתי נקודות שנותנות את העוגנים.

איתן כבל: עכשיו נתווכח על מועדים ושיעורים וכל הדברים האלה.

איתן כבל: בורה, יהיה בסדר.

איתן כבל: בבקשה.

<אלי אטלן: יש לי 100 נהגים, 50 מוניות, בכל מונית יושבים שני נהגים, ולסירוגין הם מתחלפים.

<אלי אטלן: מי ייתן לי - - -

איתן כבל: כפרה עליך, אתה מארגן לנו שאלות - - -

<אלי אטלן: אני צריך לבוא הביתה עם תשובות.

<יהודה בר אור: השאלה העיקרית, סליחה - - -

איתן כבל: אני אאפשר לך, יהודה.

איתן כבל: אאפשר.

<דרור גנון: שניהם יהיו זכאים.

<דרור גנון: כל מי שעבדו יהיו זכאים אם הם עומדים בקריטריונים.

איתן כבל: יש קריטריונים.

איתן כבל: חברים, לפני שאני נותן ליהודה בר אור.

איתן כבל: דרור, חברים, אנחנו בסוף.

איתן כבל: סליחה, בורה, אני רוצה שגם אתה תקשיב.

איתן כבל: לפני שאני מעביר את השרביט לשאלה לחברי יהודה בר אור, אני רוצה להזכיר שאנחנו צריכים להכניס לחוק את העניין של חובת הדיווח לוועדת הכלכלה, וגברתי על-ידי מנכ"ל משרד התחבורה.

איתן כבל: אני לא רוצה את זה על-ידי שר שייתן לי הרצאות, אני צריך את הגורם המקצועי שיידע לענות לי ולהתמודד עם השאלות שנשאלות כאן סביב השולחן או שיעלו בבוא העת.

איתן כבל: זה דבר אחד.

איתן כבל: דבר שני - - -

<יוני סוראני: איתן, יש לי שאלה מאוד חשובה.

איתן כבל: כפרה, עליך.

איתן כבל: הייתי מרשה לך לשאול שאלה לא חשובה?

<יוני סוראני: לא.

<יוני סוראני: היא מאוד חשובה.

איתן כבל: שנייה, תן לי.

איתן כבל: דבר שני – מה עוד?

<איתי עצמון: יש לקבוע סעיף תחילה.

איתן כבל: דבר שלישי, לפני שאני מצביע, אם יהיה שקט, אני אכריח אותם לוותר לכם.

איתן כבל: יהודה בר אור.

יעקב פרי: לוותר על מה?

<יהודה בר אור: אני מזועזע רק מהמחשבה איזה דברים אתם הולכים לעשות.

<יהודה בר אור: קודם כול, שאלה ראשונה.

<יהודה בר אור: צריך להתחיל להבין את העניין הזה, שהזכות הציבורית היא לא קניין של אף אחד, היא קניין של אנשים שקנו אותה בכסף ולא קיבלו אותה אף פעם מאף אחד.

<יהודה בר אור: הם קנו אותה בכסף, ולכן אם רוצים לתת את זה בכסף, אני בעד.

<יהודה בר אור: אם רוצים בלי כסף או בחצי מחיר, אני נגד.

<יהודה בר אור: דבר שני, כמה אנשים רוצים עוד להכניס למוניות הספיישל שגם ככה רוויות מעל ומעבר כדי לרצות את כל העולם ואישתו?

<קריאה: יהודה, יהודה, המדינה גדלה, יש שכונות וערים.

<יהודה בר אור: אני לא הפרעתי לך לדבר, אל תפריע לי.

<יהודה בר אור: כמה אנשים צריכים להיות במספר הזה?

<יהודה בר אור: 100, 1,000, 5,000?

<יהודה בר אור: אם נהג שבת יקבל, אם נהג 2 יקבל, אם נהג 3 יקבל – מי יקבל?

<יהודה בר אור: האם יהיה פה מצב שפתאום נראה שבמקום לפצות את ה-740 האלה שבאמת עבדו כמו חמורים ועוד כמה מאלה שנתנו מ-2016 פיצוי, יבואו לנו עכשיו עם פיצוי של עוד כמה אלפים שיכניסו בפנים?

<יהודה בר אור: הדבר הזה לא עולה על הדעת.

<יהודה בר אור: לא קיבלנו שום תשובה כמה ייכנסו לעניין הזה?

איתן כבל: תודה, יהודה.

איתן כבל: בבקשה.

<קריאות: - - -

<קריאה: אני חושב שאתם לא מבינים - - -

<יהודה בר אור: התפקיד שלי הוא להגן על - - -

איתן כבל: יהודה.

איתן כבל: חברים.

<קריאות: - - -

<יהודה בר אור: אני לא עושה חשבון לאף אחד מכם.

איתן כבל: יהודה, אתה צודק.

<יהודה בר אור: באתי לפה שעות בשביל לשמור עליכם?

<יהודה בר אור: אתם שמרתם על עצמכם.

<יהודה בר אור: תראו כמה אנשים.

<יהודה בר אור: אני בודד, אחד.

<יהודה בר אור: פה יש חוסר צדק.

איתן כבל: תודה.

<קריאות: - - -

<קריאה: מה לגבי הפיצוי של - - -

איתן כבל: הוא אמר, אנחנו מביאים את זה בכללים מיוחדים.

<קריאות: - - -

<יהודה בר אור: - - -

<קריאות: - - -

<יהודה בר אור: - - - אמרתי את זה ליושב-ראש.

<יהודה בר אור: זה הגינות זה?

איתן כבל: אל תגיד.

איתן כבל: אני רק רוצה לומר לכם שאני שוקל לקראת התקנות ברצינות את ההצעה, אז כדאי שתתחילו לדבר ביניכם.

איתן כבל: אני יודע שזה קשה, יותר קל לדבר איתי.

איתן כבל: בבקשה.

<יהודה בר אור: הנה, דיברנו על - - -

איתן כבל: יהודה.

איתן כבל: יהודה אחי.

איתן כבל: בבקשה.

<יוני סוראני: הייתי רוצה שאולי משרד התחבורה ומשרד המשפטים יבדקו איך בנו את כל המבנה הזה של תאגיד של מוניות.

<יוני סוראני: איך שהם מדברים על פיצוי, כנראה יש להם חוסר הבנה בבסיס.

<יוני סוראני: מה שקורה שהתאגיד בנוי מחברי תחנה, וכל הנהגים השכירים לא קשורים לתאגיד.

<יוני סוראני: זאת אומרת, הם אומרים: אנחנו ניתן פיצוי לתאגיד ולנהגים השכירים - - -

איתן כבל: נשמה, תקשיב.

איתן כבל: זה בתקנות.

<יוני סוראני: אני אקצר לך את זה.

<יוני סוראני: אני אקצר לך.

איתן כבל: תן לי לענות לך.

איתן כבל: ברשותך, אני כבר לא שם.

איתן כבל: תן לי.

איתן כבל: יהיו פה תקנות.

איתן כבל: יהיו תקנות, תוכל להתייחס.

איתן כבל: אם אדוני יחשוב שאין הוגנות או הגינות בתקנות - - -

<יוני סוראני: לא על זה אני מדבר.

איתן כבל: אתה כן.

איתן כבל: אתה לא שם לב.

איתן כבל: תאמין לי.

איתן כבל: מה שאתה מבקש לגבי המבנה, לגבי איך הפיצוי, אלה הפרטים, זה לא פה.

איתן כבל: כאן קבענו את המנגנון העליון.

איתן כבל: איך זה יתבצע, זה תקנות.

איתן כבל: רציתם תקנות, הנה תקנות.

<יוני סוראני: אני לא מתווכח, רק שאני מנסה להסביר לכם שהנהגים השכירים הם לא חלק - - -

<אסף וסרצוג: זה לא נהגים שכירים, אתם כל הזמן חוזרים על זה.

<אסף וסרצוג: יש בעלי התאגיד ויש נהגים.

<יוני סוראני: זה אותו דבר.

<יוני סוראני: בעלי התאגיד - - -

<קריאות: - - -

איתן כבל: גברתי המנכ"לית.

איתן כבל: יהודה.

<קריאה: אני יכול להעיר הערה, איתן?

איתן כבל: אתה לא דיברת בכלל, בבקשה.

<סמי אסעד: אני מכפר אבו סנאן - - -

<קריאות: - - -

איתן כבל: חברים יקרים, זה לא הוגן.

איתן כבל: תן לנציג מאבו סנאן.

<קריאה: תנו לאדון לדבר.

איתן כבל: בבקשה, דבר.

איתן כבל: מוסה.

<סמי אסעד: לא, סמי.

איתן כבל: סמי, סליחה.

איתן כבל: אני מתנצל.

איתן כבל: יש סמ"ך.

<סמי אסעד: רציתי לשאול.

<סמי אסעד: היא דיברה וגם הנציג של משרד המשפטים על נהג שכיר שיש לו הטבה, הוא יכול לקנות ב-50% את הזכות.

<סמי אסעד: מה עם הפיצוי של התאגידים?

<סמי אסעד: מה שהבטחתם?

איתן כבל: זה גם יש.

איתן כבל: גם וגם.

איתן כבל: יש גם וגם.

<קריאה: זה יהיה בתקנות.

<סמי אסעד: אדוני היושב-ראש, מה שאני מבקש שתתחשבו לא 1 ל-5 או 1 ל-7.

<סמי אסעד: זה פיצוי מצחיק.

<סמי אסעד: לפחות יהיה 1 ל-1, האגרה לא תהיה - - -

איתן כבל: סמי, נשמה.

איתן כבל: סמי מאבו סנאן - - -

<קריאות: - - -

איתן כבל: סמי מאבו סנאן, יהיו תקנות, שם נתווכח על כל הדברים האלה.

<אבי גזית: אני יכול הערה קצרה?

איתן כבל: בבקשה.

<אבי גזית: היו עד לא מזמן קריטריונים במשרד התחבורה שנהג שכיר שעבד X שנים קנה במשרד התחבורה באגרה מאוד מאוד מופחתת.

<יהודה בר אור: 10 שנים עברו מאז.

<דרור גנון: יותר אפילו.

<יהודה בר אור: 10 שנים עברו - - -

איתן כבל: חברים, אני מציע לכם - - -

<יהודה בר אור: - - - למעלה מ-10,000 נהגי מוניות קנו ב-240,000 שקל.

איתן כבל: יהודה, בתקנות תשב לידי.

איתן כבל: איך שהם ידברו, תגיד להם את האמת.

איתן כבל: חברים, לבקשה של בורה.

איתן כבל: בורה, אני נענה חלקית.

איתן כבל: זה עניין משפטי, אני לא יכול להיענות לכל ה-100%.

איתן כבל: בדקתי את זה, אי-אפשר.

איתן כבל: אני לא רוצה שפה נפתח ונעכב את כל התהליך הזה.

איתן כבל: אני מבקש שתהיה הנחה של 50% - - -

<איתי עצמון: מדמי הרישיון לשנה הקרובה.

<בן בדרי: "חוק בורה".

איתן כבל: בבקשה.

<חוה ראובני: 13ג – להתייחס לסעיף 14ט?

איתן כבל: תיכף ניכנס לזה.

איתן כבל: האמת היא שרציתי, אבל אי-אפשר משפטית.

<איתי עצמון: שנת 2018.

<דרור גנון: החל מה-31, מכניסת החוק לתוקף.

<דרור גנון: שאלה ששילמו בעבר לא יגידו - - -

<איתי עצמון: בוודאי.

<איתי עצמון: זה לא רטרואקטיבית.

<קריאה: - - -

איתן כבל: לא.

איתן כבל: אני כבר מזהיר, זה לא יהיה רטרואקטיבית.

<איתי עצמון: רק מ-31 - - -

איתן כבל: אנשים לא יתחילו לבוא ויבואו אליי לקבל אישורים.

<קריאה: רק מ-2016.

<דרור גנון: רק מ-31 בינואר, החלק היחסי.

איתן כבל: חברים, זה מכניסת החוק עד סוף 2018.

איתן כבל: הלאה.

<שלמה בורה: מהשנה הזאת, מה-1 בפברואר.

איתן כבל: בסדר.

איתן כבל: הלאה.

<פנחס אייזן: - - - אמרה שלושה סעיפים.

<פנחס אייזן: לסעיף (3) היא יצקה תוכן.

<פנחס אייזן: היא אמרה שנהג שכיר במקום 240,000 ישלם 120,000.

<קרן טרנר: (1) ו-(2) יהיו בתקנות.

איתן כבל: (1) ו-(2) אמרנו בתקנות.

<איתי עצמון: הכול בתקנות.

<פנחס אייזן: שנייה רגע.

<קריאות: - - -

איתן כבל: שנייה.

איתן כבל: תנו לו.

<פנחס אייזן: סעיפים (1) ו-(2) צריכים לצקת תוכן לסעיפים.

איתן כבל: זה בתקנות.

<פנחס אייזן: אם אפשר שבסעיפים (1) ו-(2) הפיצוי - - - זה ההגינות, שיהיה יותר מסעיף (3) - - -

איתן כבל: זה רק בתקנות, נשמה.

איתן כבל: אני לא יכול לכתוב את זה פה.

איתן כבל: נתווכח על זה בתקנות.

<פנחס אייזן: שיהיה ברור - - -

איתן כבל: לא יקירי.

איתן כבל: די.

איתן כבל: תקריא, בבקשה.

<סמי אסעד: מתי התקנות?

<סמי אסעד: מתי התקנות?

איתן כבל: - - - בבקשה.

<איתי עצמון: הנושא הראשון, אדוני.

<איתי עצמון: ביקשת שיהיה דיווח לוועדת הכלכלה של מנכ"לית משרד התחבורה.

<איתי עצמון: אני מציע שהסעיף יקבע כדלקמן: המנהל הכללי של משרד התחבורה והבטיחות בדרכים ידווח לוועדת הכלכלה של הכנסת בדיון שתקיים הוועדה בהשתתפותו על יישום הוראות החוק, לרבות לעניין התקדמות התהליך התחרותי, כמפורט להלן.

<איתי עצמון: כלומר, יהיו שלושה דיווחים: הדיווח הראשון יימסר עד ה-30 ביוני 2018, הדיווח השני יימסר עד 1 בפברואר 2019, לגבי ששת החודשים שקדמו ל-1 בינואר, והדיווח השלישי יימסר עד 1 באוגוסט 2019, לגבי ששת החודשים שקדמו ל-1 ביולי 2019.

<איתי עצמון: שלוש ישיבות.

איתן כבל: בעזרת השם.

איתן כבל: הלאה.

<איתי עצמון: הנושא השני, אדוני, מכיוון שתוקף הרישיונות כידוע עומד לפקוע ב-31 בינואר, ומכיוון שאני לא בטוח שנספיק גם להניח את הצעת החוק, גם שמליאת הכנסת תצביע בקריאה השנייה והשלישית וגם שמחלקת רשומות במשרד המשפטים תספיק לפרסם את החוק, אני מציע שהתחילה תהיה ב-1 בפברואר 2018, תחילת הצעת החוק.

איתן כבל: בסדר גמור.

איתן כבל: זה תהליך טכני.

<חוה ראובני: גם אם היא תתפרסם יומיים-שלושה אחרי.

איתן כבל: חברים, זה טכני.

איתן כבל: בורה, אתה שומע משהו שאתה קצת לא מבין, אתה כבר חושב שגונבים אותך.

<איתי עצמון: לא, לא.

<איתי עצמון: זה לטובתם.

איתן כבל: זה לטובתך.

<איתי עצמון: זה למנוע לקונה משפטית בפעילות של מוניות השירות.

<איתי עצמון: מי בעד?

<איתי עצמון: בעד – פה אחד

איתן כבל: תודה רבה.

<איתי עצמון: כל הסייגים שהוקראו עם השינויים.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: תודה רבה לכם, תם ונשלם, ברוך ה' בורא עולם.