ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 274, 2018-01-21 13:30

אברהם נגוסה: שלום לכולם.

אברהם נגוסה: אנחנו מתחילים את הישיבה של ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות בבאר שבע, במרכז קליטה חרוב, מרכז קליטה שמנוהל על ידי הסוכנות היהודית.

אברהם נגוסה: אנחנו הגענו מדיון קודם שקיימנו במרכז קליטה איבים.

אברהם נגוסה: כמובן יש פה פרוטוקול, אני מבקש שכל הדוברים יציגו את השם, את התפקיד, זה חשוב מאוד, כי יש לנו פרוטוקול של הכנסת.

אברהם נגוסה: יחד איתי נמצאים מהכנסת ציפי גלעדי, ראש תחום פרלמנטרי בכיר בוועדה, גם פליסיה מועלם, יועצת פרלמנטרית, ירון סבח, דובר, ישמבל קפלה, עוזר פרלמנטרי, גבי וורקו, עוזר פרלמנטרי, יוהנס אסנקה, עוזר פרלמנטרי.

אברהם נגוסה: כמובן מנהל היחידה לעלייה וקליטה ומשימות מיוחדות של הסוכנות היהודית, יהודה שרף, סוני רוט אודלר, מנהלת אגף הקליטה ופרויקט אתיופיה.

אברהם נגוסה: גם אדנה, מנהל פרויקט אתיופיה ישראל?

<אדנה טדלה: כן.

אברהם נגוסה: אוקיי.

אברהם נגוסה: אני צריך להגיד 'כל הצוות של הסוכנות היהודית', בלי להיכנס.

אברהם נגוסה: נציגי משרד הקליטה, משרד החינוך.

אברהם נגוסה: עיריית באר שבע, אנחנו רואים את אליסה ז'לודקוב, אמרתי נכון?

<אליסה ז'לודקוב: זו לא פעם ראשונה שאתה אומר את זה.

אברהם נגוסה: וגם כמובן מלקמו יעקב, מפקח במשרד החינוך, הרב מנחם ולדמן - - -

<יהודה שרף: הסוכנות היהודית.

<יהודה שרף: אנחנו פה.

אברהם נגוסה: וונדה אקלה, ארגוני העולים, ואנשים אחרים.

אברהם נגוסה: יש לנו רשמת פרוטוקול, מוריה ברקו, ואנחנו נתחיל.

אברהם נגוסה: מנהלת מרכז הקליטה תעדכן אותנו על הפעילות של המרכז.

<רוית כהן: שלום לכולם, ברוכים למרכז קליטה חרוב.

<רוית כהן: שמי רוית כהן, ביקשת שאציין לטובת הפרוטוקול.

<רוית כהן: לפני שאני אתחיל בסקירה על מרכז הקליטה ברשותכם הצצה קטנה וטעימה קטנה לחיים שלנו כאן בסרטון קצר.

<רוית כהן: (הקרנת סרטון).

אברהם נגוסה: אולי אני אגיד כמה משפטים באמהרית, כדי שהעולים יבינו מה אנחנו עושים פה, למה נפגשנו.

אברהם נגוסה: (מדבר באמהרית).

<רוית כהן: אז מעט רקע על מרכז הקליטה.

<רוית כהן: מרכז קליטה חרוב נפתח בספטמבר 2004, מאז ועד היום המרכז מתמחה בקליטת עולים חדשים מאתיופיה.

<רוית כהן: היום מרכז הקליטה מונה 482 עולים, שהם 229 ראשי אב.

<רוית כהן: הבניין מונה 14 קומות, 162 יחידות דיור, דירות בנות חדר עד שלושה חדרים.

<רוית כהן: כיום 160 דירות מאוכלסות, שתי דירות בלבד פנויות.

<רוית כהן: מבחינת מבני ציבור, אתם יכולים לראות את המועדון כאן, עם פינת המסורת ופינת מועדון הבוקר לצדנו, חדר מחשבים, חדר מוזיקה, חדר מתנדבים, ספרייה, ג'מבורי, משחקיית גן, חדר כביסה, מתפרה חדשה, חנות יד שנייה חדשה ולובי מרכזי.

<רוית כהן: מבחינת נתוני אכלוס, אמרנו 482 עולים שהם 105 משפחות, מהן 52 משפחות חד הוריות, 172 ילדים מטווח הגילאים אפס עד 18, 99 יחידים, מהם 30 קשישים, 175 עולים עלו ארצה בחודשים האחרונים, שנת 2017, 13 משפחות, 48 עולים נקלטו ממרכז קליטה מבשרת ציון שנסגר לאחרונה וארבעה זוגות קשישים.

<רוית כהן: מבחינת עקרונות שמנחים את העשייה שלנו כאן.

<רוית כהן: בראש ובראשונה עידוד העולים לעצמאות, מתן כלים לחיים עצמאיים בישראל בהתאם לציר הזמן בקליטה.

<רוית כהן: זה למעשה בא לידי ביטוי בכל מישורי החיים ומנחה אותנו בכל העשייה שלנו, אם זה לדוגמה, מבחינת אם הבית וליווי למשימות בהתחלה, עם העלייה, העולה ילווה באופן אינטנסיבי יותר, תוך כדי הדרכה מתמדת ועם הזמן הליווי יילך ויפחת על מנת להכין אותו לחיים עצמאיים.

<רוית כהן: העיקרון השני, חיזוק השפה העברית.

<רוית כהן: דגש על שיח בעברית והעשרת יכולת הביטוי האישית בעברית בכל המשרדים.

<רוית כהן: אנחנו מקפידים על זה, בכניסה של הסומכות לדירות, כולנו מודעים לחשיבות של השפה העברית ככלי מפתח במדינת ישראל.

<רוית כהן: העיקרון השלישי הוא קליטה דיפרנציאלית.

<רוית כהן: בניית תכנית קליטה אישית בהתאם ליכולותיו ומאפייניו הייחודיים של כל עולה ועולה.

<רוית כהן: היום יותר מתמיד העיקרון הזה מוביל אותנו ומנחה אותנו.

<רוית כהן: יש לנו עולים שבאו מסביבה קצת יותר כפרית, לצדם עולים שהגיעו עם נתוני השכלה גבוהה ואפילו תואר שני, קשישים לצד יחידים.

<רוית כהן: ובאמת כל עולה זוכה לתכנית אישית ולליווי אישי בהתאם ליכולות שלו ולצרכים המיוחדים.

<רוית כהן: וכמובן חיבור העולים לחברה הישראלית, מגוון פרויקטים לטובת חיבור העולים לקהילת העיר ולחברה הישראלית, שאני אספר על כמה מהם ממש עוד רגע.

<רוית כהן: האחרון מביניהם, חם מהתנור, פרויקט 'נר מחבר'.

<רוית כהן: היה לנו בחג חנוכה האחרון פרויקט מקסים שבמהלכו משפחות מדיור הקבע, מקהילת העיר בבאר שבע, אירחו להדלקת נרות חנוכה משפחות חדשות ממרכז הקליטה ונוצרו קישורים וקשרים יפים.

<רוית כהן: ואתם תטעמו מעוד כמה תיכף.

<רוית כהן: מבחינת אוכלוסיית מרכז הקליטה.

<רוית כהן: למעשה יש לנו כיום ארבעה פלחים מרכזיים, כשכמו שאמרתי קודם, קליטה דיפרנציאלית, כל פלח אוכלוסייה, יש לנו מוקדים שונים לעשייה ונקודות שמנחות אותנו בעשייה אצלם.

<רוית כהן: לדוגמה, העולים החדשים, קליטה ראשונית, אם זה הדרכה ראשונית, אינטייקים, שילוב במסגרות חינוך, אולפן ויהדות, סדנאות יסוד, איתור צרכים מיוחדים, משפחות לקראת עזיבה, סדנת מעברים, עידוד לעצמאות, יצירת רצף קליטה, חינוך, רווחה ותעסוקה.

<רוית כהן: אנחנו שמים על זה דגש מאוד מאוד חזק.

<רוית כהן: כל עולה לקראת העזיבה יודע לאיזה מסגרות חינוך הילדים ייקלטו.

<רוית כהן: מבחינת תעסוקה, אם יש שינוי אנחנו מלווים.

<רוית כהן: מבחינת רווחה, אם יש צרכים מיוחדים אנחנו אמונים על הקשר והדברים מאוד מאוד ברורים כבר בשלב הזה.

<רוית כהן: הפלח הנוסף, משפחות שטרם רכשו דירה.

<רוית כהן: פה אנחנו מתעסקים במה שקרוי מודל העמקת הקליטה וליווי וי איי פי.

<רוית כהן: משפחות שזקוקות לקצת יותר תמיכה, אנחנו מתאמצים בישיבות טיפוליות לחשוב יחד איך אפשר לתת להם את הפוש הנוסף הזה לקראת רכישת דירה.

<רוית כהן: פה נכנסים גם עולי מבשרת.

<רוית כהן: כולנו יודעים שהם עברו קליטה משנית ואנחנו מאוד מאוד רגישים לנושא הזה ועוטפים אותם.

<רוית כהן: העולים כולם שולבו.

<רוית כהן: כל ברי כושר התעסוקה שולבו בתעסוקה, חינוך, במסגרות אחר הצהריים במרכז הקליטה ואנחנו מאוד מקפידים על המעטפת שלהם.

<רוית כהן: הפלח הנוסף אלה יחידים, צעירים וקשישים.

<רוית כהן: כאן אנחנו מתמקדים בעידוד יציאה לשכר דירה, במיצוי זכויות לקשישים ונכים וכמובן קידום יכולות לימודיות ותעסוקה.

<רוית כהן: מבחינת הפילוח של אוכלוסיית מרכז הקליטה.

<רוית כהן: עולים חדשים, קליטה ראשונית, 37%, משפחות שטרם רכשו דירה 34% שפה נכנסות בעיקר החד הוריות ועולי מבשרת.

<רוית כהן: משפחות לקראת עזיבה 12% ויחידים ותיקים 17%.

<רוית כהן: אולפן ויהדות.

<רוית כהן: מבחינת אולפן עברית, היום לומדים במרכז הקליטה 107 תלמידי אולפן בשש כיתות שונות, שלוש כיתות עולים שאינם אורייניים, שתי כיתות עולים אורייניים, משכילים, עד עשר שנות לימוד ומשכילים מעל עשר שנות לימוד, וכיתת קשישים.

<רוית כהן: אני רוצה לומר תודה גדולה ליהודית גיגי ולגילי על שיתוף הפעולה המלא לאורך כל הדרך בכל מה שקשור לאולפן.

<רוית כהן: גם עוד לפני הקליטה הזו הן היו נכונות לבוא ולייצר איתנו מענים לאוכלוסייה שהייתה פה, אם זה לדוגמה צעירים ותיקים שקיבלו לימודי המשך ובתוך לימודי ההמשך של האולפן גם שזרנו את לימודי התיאוריה, שזה מאוד מאוד שירת אותם.

<רוית כהן: וגם היום, עם השוּנוּת, הרבה מאוד רגישות לצרכים ותודה לכן על כך.

<רוית כהן: מבחינת השבה ליהדות.

<רוית כהן: ישנן שש כיתות אולפן, שלוש כיתות של נשים, שלוש כיתות של גברים.

<רוית כהן: אנחנו ככה משתדלים לתת מעטפת רוחנית כמה שיותר רחבה לעולים ולחבר אותם לנושא הזה בפעילויות של מרכז הקליטה.

<רוית כהן: מתקיימות כאן הפרשות חלה מדי שבוע, שיעורי פרשת שבוע, הרצאות לקראת חגים.

<רוית כהן: הרב ולדמן סייע לנו והביא לכאן את הרב הראשי ליהודי אתיופיה, הרב ראובן וובשט, טקסי קבלת שבת וכו'.

<רוית כהן: אנחנו עוד מחכים ומצפים, יחד עם זאת, גם לתקצוב של המעטפת הרוחנית מאגף הגיור, שטרם הגיע.

<רוית כהן: מבחינת פילוח השכלה.

<רוית כהן: אמרתי קודם שיש לנו כיתת משכילים ואוכלוסייה שהגיעה לכאן בקליטה האחרונה, שהיא מעט שונה.

<רוית כהן: באמת יש כאן אוכלוסייה רחבה יחסית של משכילים.

<רוית כהן: כיום ישנם 29 משכילים מקרב העולים החדשים, שבעה שהם 10 ו-11 שנות לימוד, 12 שנות לימוד – ארבעה, 12 שנות לימוד פלוס תעודת מקצוע – שישה, תואר ראשון – עשרה, לציין שמתוכם ארבעה בלבד עם תעודות סיום מקוריות.

<רוית כהן: יש כאלה ששיתפו אותנו שהם היו צריכים לשלם על התעודה והיה להם קשה והתעודות נשארו באתיופיה.

<רוית כהן: ותואר שני יש לנו שניים, אחד מהם יושב איתנו כאן.

<רוית כהן: בהקשר הזה, אחרי הפילוח שנעשה, אנחנו שלחנו את כל התעודות למשרד החינוך, כי זה באמת הצעד הראשון לפני בניית תכנית אישית לכל עולה ועולה.

<רוית כהן: תיאמנו, בעזרת ה' בעתיד תיערך הסברה על ידי מינהל הסטודנטים פלוס ייעוץ פרטני, בדיקה פרטנית, איך אפשר לבנות מסלול המשך לכל אותם חבר'ה משכילים להשכלה גבוהה אצלנו.

<רוית כהן: 'הזדמנות שנייה', זה מותאם יותר לחבר'ה שהם פחות משכילים, אבל כן מעוניינים ברכישת תעודת מקצוע וזו תכנית שאנחנו מאמינים שתקום בקיץ, בספטמבר.

<רוית כהן: מבחינת תעסוקה ורכישות.

<רוית כהן: אנחנו רואים בנושא התעסוקה חשיבות מאוד מאוד גבוהה.

<רוית כהן: לקראת סיום האולפן מועברת סדנת הכנה לתעסוקה.

<רוית כהן: יש לנו רכזת חינוך מבוגרים, שאחראית על נושא התעסוקה, גם בסיוע בהשמה, אבל לא פחות גם בנושא של מיצוי זכויות אל מול מעסיקים, שכולם יידעו שהעולים לא באים לבד, אנחנו דואגים שהם מקבלים את כל מה שהם צריכים במסגרת העבודה.

<רוית כהן: כיום 90% מהעולים בעלי כושר עבודה מועסקים בבאר שבע וסביבתה, כגון בעיר הבה"דים, סודה סטרים, חרסה, טרה, כוח עזר בבית חולים סורוקה, באוניברסיטה ועוד.

<רוית כהן: מבחינת נתוני רכישות.

<רוית כהן: יש לנו מדריך רכישות נהדר, ציון טסמה.

<רוית כהן: מגיע לו באמת את כל המילים החמות.

<רוית כהן: הוא מלווה את העולים שלנו, החל מהשלב הראשון של פתיחת התיק ועד ממש אחרי העזיבה לדיור הקבע.

<רוית כהן: 181 עולים עזבו את מרכז קליטה חרוב בין 2016 ל-2017, 39 יחידים עזבו את מרכז הקליטה באמצעות מענקי שכירות או הלוואה, ו-16 משפחות, 56 נפש, רכשו דירות ועתידות לעזוב לדיור הקבע עד סוף 2018.

<רוית כהן: אני מאמינה שלמספר הזה יתווספו עוד חבר'ה במהלך השנה.

<רוית כהן: מבחינת חוג ידידים.

<רוית כהן: מרכז הקליטה שלנו עטוף ומקיים קשרים מאוד מאוד חמים עם כל גורמי הקהילה.

<רוית כהן: יש לנו כאן חבר'ה מהרשות, אנחנו מחוברים לאוניברסיטת בן גוריון, לרשות, למשטרת באר שבע, מכתשים, קק"ל ועוד רבים וטובים.

<רוית כהן: אני אספר על כמה, ברשותכם.

<רוית כהן: 'כולנו אנדינט', פרויקט הדגל של מרכז הקליטה, ראיתם לא מעט ממנו בסרטון הקודם.

<רוית כהן: למעשה ישבנו וחשבנו איך אנחנו יכולים לסייע לילדים שעוזבים את מרכז הקליטה בקליטה המשנית שלהם, בקליטה הנוספת, כשהם עוברים לקהילה.

<רוית כהן: מה שעשינו זה ליצור חיבור בינם לבין ילדים בוגרי מרכז קליטה חרוב, שכבר עברו לקהילה, באמצעות הפעלת חוגים יצירתיים שונים פה במרכז הקליטה, בהם הילדים ישתתפו ביחד, חוג צילום, חוג שירה, חוג אקרובטיקה, חוג ריקוד.

<רוית כהן: מה שקרה למעשה זה שהחברה שלנו, שמתגוררים פה היום, הכירו חברים שעזבו כבר לדיור הקבע וביום שאחרי, בקיץ, כבר היו להם פנים מוכרות בבתי הספר, בשכונות, ומי שככה ליווה אותם בתהליך היפה הזה.

<רוית כהן: קשרי קהילה-משטרה.

<רוית כהן: כולנו מכירים את המורכבות ביחסים בין הקהילה האתיופית למשטרה, במיוחד בשנים האחרונות מאז אותו מקרה של חייל שהוכה.

<רוית כהן: אנחנו חברנו למשטרת באר שבע, מש"קית קהילה מגיעה לכאן, מעבירה סדנאות הסברה על המשטרה, כל מיני סדנאות לרווחת העולים, קיימנו יום משותף, יום ילק"מ, יום קהילה משטרה, הגיעו לכאן מכל מוסדות המשטרה, כלבנים, חבלנים, פרשים וכו', וממש היה יום מקסים ומקרב לבבות.

<רוית כהן: ותכנית מיל"ה, בהובלת העובדים הסוציאליים.

<רוית כהן: מדובר בתכנית מניעתית לנוער, משטרת ישראל למען הנוער.

<רוית כהן: תכנית שעשינו לקחת קצת הסבה לכיוון של מניעה.

<רוית כהן: עשרה מפגשים חווייתיים לנוער שלמדו במהלך המפגשים כל מיני דברים חשובים מבחינת מניעה.

<רוית כהן: פרויקט נוסף ומקסים, שותף אלינו כאן שלומי נומה, מרכז הצעירים - - - למעשה במהלך הפרויקט הזה מגיעים אלינו חבר'ה ממרכז הצעירים בעיר ומעבירים כאן אצלנו, בחדר המוזיקה המקסים שלנו, שאני אשמח אם תהיה לנו הזדמנות לראות אותו גם אחר כך, שיעורי מוזיקה פרטניים וקבוצתיים לילדים.

<רוית כהן: בעצם מבחינתנו זה win win, אנחנו גם זוכים לחשוף את הילדים שלנו לקהילה, גם זוכים לשיעורי מוזיקה בעלות מינימלית וככה כולנו מרוויחים מהעניין הזה.

<רוית כהן: בני עקיבא שלי.

<רוית כהן: בשנה האחרונה הוקם כאן סניף בני עקיבא ייחודי במרכז הקליטה, שמובילות אותו רכזות החינוך ובנות השירות.

<רוית כהן: מה שמיוחד בסניף הזה זה שנוער הפנימיות ונוער מרכז הקליטה באופן טבעי הוא זה שמעביר את המפגשים בתוך מרכז הקליטה לילדים, הם המדריכים, ובמסגרת הפרויקט מתקיימות פעילויות משותפות עם סניפים אחרים ברשות.

<רוית כהן: פרויקט אביב.

<רוית כהן: פרויקט מאוד ותיק במרכז הקליטה, מלווה אותנו שנים, כיום 15 סטודנטים מהפקולטה לרפואה באוניברסיטת בן גוריון, מגיעים לכאן, חונכים באופן פרטני וקבוצתי את הילדים, מלווים אותם וככה שותפים למסיבות חג, באירועים, בקייטנת קיץ, וזה קשר מאוד מאוד משמעותי ומודל חיובי לילדים שלנו.

<רוית כהן: זה מאוד משמעותי עבורנו.

<רוית כהן: אח בוגר מכתשים.

<רוית כהן: גמלאי מפעל מכתשים מלווים את קבוצת הילדים במרכז הקליטה לאורך השנה, אחת לשבוע וכמובן במסיבות חג וכדומה.

<רוית כהן: לאחרונה, אני חושבת שנה, פתחנו חנות יד שנייה במרכז הקליטה שמתופעלת גם על ידי צוות וגם על ידי עולי מרכז הקליטה.

<רוית כהן: הפרויקט הזה נותן מענה לתופעה.

<רוית כהן: אל"ף, רצינו למגר תופעה של ביגוד שמגיע למרכז הקליטה ומונח ככה בחוץ בצורה שהיא לא הולמת ולא מכבדת את העולים, ומצד שני גם כן להשתמש בדברים היפים והטובים שמגיעים.

<רוית כהן: הדברים נבחרים ממש בקפידה על ידי הצוות והעולים שמתפעלים את המקום ונמכרים בעלות מינימלית לרווחת כל הצדדים וזה באמת יפה.

<רוית כהן: אני ארצה להעביר את זכות הדיבור לעובדים הסוציאליים שלנו.

<רוית כהן: קצת לספר על תחום הרווחה במרכז הקליטה.

<דן עמרם: קוראים לי דן עמרם, עובד סוציאלי במרכז הקליטה כבר שש שנים בערך.

<דן עמרם: אני אתן רקע לגבי האתגרים שעומדים בפנינו, לאחר מכן השותפה שלי, אמילי, העובדת הסוציאלית השנייה, תרחיב.

<דן עמרם: אני חושב שאחד האתגרים הקשים והמורכבים במרכז הקליטה זה הניסיון לשלב בין כל האוכלוסיות השונות.

<דן עמרם: כולם יוצאי אתיופיה, אבל יש שדות שונים במרכז הקליטה, בין קשישים לצעירים, בין משכילים לחסרי השכלה, וכל שדה צריך את התנאים שלו כדי להתפתח ולהתקדם הלאה.

<דן עמרם: אני חושב שזה דבר שאנחנו משקיעים בו הרבה מאוד מחשבה כדי לראות איך לא זונחים אף שדה ובמקביל מצליחים סימולטנית, כמה שאפשר, עם כל האתגרים, לטפח את כל הצדדים השונים.

<דן עמרם: חשוב לזכור גם, במסגרת העבודה הסוציאלית, שבכל שדה, כמה שצריכים את היחס הפרטני שהם צריכים אותנו יותר מלהתפתח, אלא גם להתקיים ולשרוד, מהקשיים השונים וזה המון עבודה סביב הרקע הזה.

<דן עמרם: מפה אני חושב שאמילי תוכל להרחיב לגבי הפרויקטים עצמם.

<אמילי ישי: נעים מאוד, אני אמילי, אני עובדת סוציאלית כבר שנה במרכז הקליטה.

<אמילי ישי: למעשה כשאנחנו בונים איזה שהיא תכנית טיפול או בכלל תכנית עבודה עם עולה, חשוב מאוד לשים לב לציר הזמן ולנקודת הזמן שבה הוא נמצא, כלומר מה שרלוונטי לעולים חדשים כמו סדנאות של מניעה, של סמים ואלכוהול, סדנאות של קצת הסברה על בטיחות בבתים, גם סדנאות של פיקוד העורף, על המצב הביטחוני שיש פה במדינה, לא בהכרח רלוונטי לאנשים שנמצאים שלב אחד רגע לפני היציאה שלהם לקהילה, לכן הרבה פעמים אנחנו עסוקים הרבה פעמים במיפוי, למפות את השטח, גם ביחד עם הצוות, של אימהות הבית והמדריכות והסומכות.

<אמילי ישי: אנחנו מקבלים את הצרכים של העולים, הם באים ובשיחות איתם אתה יכול להבין מה הצורך של אימהות חד הוריות, מה הצורך של קשישים - - - ולכן אנחנו נותנים פה איזה שהוא סל כלים של סדנאות כמו סדנאות למשפחות ולאימהות חד הוריות.

<אמילי ישי: קצת לדבר על המקום שלי כאמא, על תעסוקה, גם לדבר על סוגיות שעולות בבית מבחינת החינוך של הורה וילד.

<אמילי ישי: יש לנו סדנאות לנערות מתבגרות.

<אמילי ישי: בנינו חמישה מערכי שיעור והנערות ביקשו להמשיך את הסדנה, זה נותן כל מיני סוגיות שכל נערה מתמודדת, החל מאיך להגיד 'לא' כשאני נמצאת בסיטואציה שאני לא רוצה, דימוי גוף, דימוי עצמי.

<אמילי ישי: את כל הסדנאות חשוב להגיד שמעבירות המדריכות, מדריכות הסמך.

<אמילי ישי: אנחנו יושבים יחד איתם, בונים את מערכי השיעור ולמעשה הן מעבירות, כי אנחנו יוצאים מתוך נקודת הנחה, שאל"ף, השפה זה איזה שהוא כלי שמאוד מחזק והיכולת שלהם, הן עושות ביקורי בית והן מכירות אותן, הם חווים אותן בהרבה סיטואציות שאני בהכרח, כאשת טיפול, זה אולי קצת מרתיע, או המעמד קצת נותן להם תחושה של אי נוחות.

<אמילי ישי: זה לחלוטין בסדר מצדנו.

<אמילי ישי: לגבי הקהילה.

<אמילי ישי: כל משפחה שעוברת אנחנו מאוד מנסים לרשת אותה בכמה שיותר כלים שקיימים בקהילה.

<אמילי ישי: לצורך העניין אם זה משפחות שצריך איזה שהיא תשומת לב יותר קשובה ברווחה, אז אנחנו נפגשים יחד עם המשפחה, קובעים זמן מול העובדת הסוציאלית שאמורה לקבל את התיק על מנת שהיא תכיר את המשפחה, תכיר את הסוגיות ואת האתגרים שהמשפחה מתמודדת.

<אמילי ישי: אם זה בעניין של תעסוקה, אנחנו חושפים אותם לקורסים שיש, אם זה במוקד הקליטה ואם זה בארגונים אחרים שנותנים מענה לגבי תעסוקה, קורסים וסדנאות.

<אמילי ישי: ומאוד מאוד חשוב לנו כמובן להיות קשובים כמה שיותר לעולים ולהבין את הצורך שלהם, אחרת העבודה לא תוכל להיות - - -

אברהם נגוסה: מה בעניין הגברים?

אברהם נגוסה: בדרך כלל אלימות במשפחה נובעת בכלל שינוי התפקיד במשפחה, האם יש סדנאות שאתם מעבירים לגברים, שהם יבינו את המציאות בישראל?

אברהם נגוסה: יש גם?

<אמילי ישי: יש סדנה שנקראת הורות במעבר תרבותי, שזו סדנה שאנחנו עושים לזוגות ביחד.

<אמילי ישי: ואנחנו שוקלים באמת לעשות סדנאות רק לגברים.

<אמילי ישי: אני יכולה להגיד לך, כעובדת סוציאלית, כאשר אני נתקלת בסוגיה ואנחנו נתקלים לא מעט בסוגיות שבהן יש איזה שהיא הרגשה של איום או תחושה לא נעימה בבית, אנחנו מקיימים שיחות בנפרד, גם לאישה, גם לגבר, אנחנו מלווים אותם לאורך כל הטיפול, אנחנו זמינים להם, כמה שניתן, אבל באמת זו נקודה שהיא מאוד חשובה.

<רוית כהן: אני רוצה להוסיף כמה מילים בעניין הזה.

<רוית כהן: אנחנו גם לאורך השנים זיהינו את הצורך להעצים את אוכלוסיית העולים החדשים ואחת הסדנאות שאתה יכול לראות שרשומה שם למטה, זאת סדנת עוצמה לגברים.

<רוית כהן: זו סדנה שלא נותנים אותה בשלב הראשון של הקליטה, אבל עם המשך יש תכנית לקיים סדנה שהיא מעצימה, מעבר לזוגיות ומעבר, אך ורק לאוכלוסיית הגברים, מתוך אותה תפיסה שזו באמת אוכלוסייה שהכי פחות מועצמת באופן טבעי עם תהליך המעבר לארץ ישראל.

<רוית כהן: זה משהו שאנחנו נגיע אליו.

<רוית כהן: סקירה קצרצרה מרכזת החינוך, צביה.

<רוית כהן: סקירה קצרה על החינוך הפורמלי והבלתי פורמלי במרכז הקליטה.

<צביה ולדמן: אנחנו נדבר יותר על החינוך הפורמלי.

<צביה ולדמן: אנחנו נעזוב את התינוקות ומעונות, זה יותר של אימהות הבית, הגנים.

<צביה ולדמן: רבקה, רכזת החינוך השנייה לא נמצאת, שהיא אחראית גם על הגנים, 48 גנים.

<צביה ולדמן: יש לנו 48 ילדים ביסודי, יש לנו 30 ילדים בתיכון ו-18 ילדים בפנימיות וכולם משובצים פה בבתי ספר בבאר שבע, במוסדות חינוך דתי.

<צביה ולדמן: מבחינת חינוך בלתי פורמלי יש לנו ילדים מגיל 5 ומעלה במועדוניות אחר הצהריים.

<צביה ולדמן: כמובן כל הסקירה של החוגים לפני זה, כל הילדים משתתפים פה בחוגים ומקבלים תגבור לימודי ועזרה וכל מיני תכניות רחבות במועדוניות לילדים.

<צביה ולדמן: יש לנו קבוצה של גנים שיש להם פעמיים בשבוע, יש לנו קבוצה של כיתות א' עד ג', יש לנו קבוצה של ד' עד ו' ויש לנו את בני הנוער.

<צביה ולדמן: זהו, פחות או יותר.

<צביה ולדמן: כל יום יש לנו חוגים.

<צביה ולדמן: 'עשר אצבעות' זו תכנית של הטאבלטים, הם לומדים חשבון באמצעות הטאבלטים.

<צביה ולדמן: רופאים צעירים, כל יום ראשון בני הנוער יוצאים לאוניברסיטה ומקבלים קצת חוויה של אוניברסיטה, קצת לימודים על הנושא של גוף האדם באמצעות הסטודנטים שלנו לרפואה.

<צביה ולדמן: אנחנו מתחילים קבוצת מנהיגות של קק"ל, העצמה לבני הנוער גם כן, יש לנו להקת ריקוד מסורתי, חוג כדורגל אחת לשבוע, חוג מחשבים בשעות אחר הצהריים, למרות שחדר המחשבים שלנו קצת מקרטע, אבל מדי פעם אנחנו מנסים, כשהוא עובד, אז אנחנו פועלים שם.

<צביה ולדמן: זהו, פחות או יותר.

<רוית כהן: פנאי והעשרה לגיל הרך.

<רוית כהן: יש לנו חדר ג'מבורי למעלה ומשחקיית גן שמופעלים על ידי צוות מרכז הקליטה פעמיים בשבוע, לטובת הקניית הרגלי פנאי משותפים לילדים והוריהם, הפגה, הנאה והעשרה.

<רוית כהן: עוד הצצה לתכנית מקסימה במרכז קליטה חרוב, אנחנו קוראים לה 'מאסטר שף חרוב', זה בעצם סדנאות בישול שמועברות בקבוצות שונות, ליחידים צעירים, להורים ולמבוגרים.

<רוית כהן: חלק מהסדנאות מועברות להורים וילדים יחד, כדי להעלות גם את המודעות לתזונה בריאה, שעולים בלאו הכי באים איתה ולפעמים היא ככה הולכת ומתעמעמת, אז חשוב לנו מאוד לחזק אותה.

<רוית כהן: חיסכון כלכלי, צרכנות נכונה, לגבי אוכלוסיית היחידים שנטו יותר לקנות בחוץ, וחיזוק קשר הורה-ילד, זה תופעת לוואי חיובית של הסדנאות האלה.

<רוית כהן: תרומה לקהילה.

<רוית כהן: סיפרתי על הרבה מאוד קשרים והרבה מאוד תשומות שאנחנו מקבלים מהקהילה וחשוב לנו מאוד כבר בשלב הזה גם לתת לקהילה בחזרה.

<רוית כהן: אז בכל מיני דרכים אנחנו יוצאים אל הקהילה, בני נוער, ילדים, גם מבוגרים, אם זה קמחא דפסחא לקשישים פה בעיר, מסגרת פרויקט אביב לקראת חג הפסח, וחלוקת סופגניות בחנוכה לבתי אבות, לבית חולים סורוקה וכו', זה ערך שמאוד מאוד חשוב לנו להכניס אותו כבר בשלב הזה.

<רוית כהן: סמינרים וטיולים כמובן.

<רוית כהן: החבר'ה של האולפן יכולים לספר, הם היו בירושלים, היו גם בכנסת, בוועדה שלכם, בבית התפוצות, מדרשת בו גוריון.

<רוית כהן: ועוד יהיו, לפנינו, יפו-תל אביב.

<רוית כהן: טקסים, חגים ומועדים.

<רוית כהן: כמובן כל חגי ישראל נחגגים כאן, כדי לחבר את העולים באופן העמוק ביותר לחברה ובעצם למה שקורה כאן, בישראל.

<רוית כהן: ועוד הצצה קטנה לעתיד.

<רוית כהן: אנחנו צפויים להקים בקרוב גן משחקים.

<רוית כהן: משרד הקליטה והסוכנות היהודית נרתמו לטובת הקמת גן המשחקים.

<רוית כהן: פרויקט אלמה זה רקמה מסורתית, שוורד אחיהון מובילה אותו, צפוי להתחיל כאן בקרוב.

<רוית כהן: הקמת מועדון נוער, בזכות ידידי פה, אלי בוזגלו, גם עתיד לצאת אל הפועל בקרוב.

<רוית כהן: להקת ריקודים ייצוגית, זה משהו שככה מתבשל, ועיתון מרכז הקליטה.

<רוית כהן: וחשוב לי להגיד שאנחנו כל הזמן עסוקים בחשיבה מתמדת איך אנחנו יכולים לשפר עוד קצת ולהעלות עוד קצת את השירות שלנו לעולים עם הרבה שיח עם העולים ושמיעה של הצרכים והרצונות שעולים מהם.

<קריאה: עיתון זה יפה.

<רוית כהן: וגם חשוב לי לומר שכל היופי הזה, אמנם אנחנו צוות מדהים, באמת, יש לי צוות נהדר פה במרכז הקליטה ועושים פה המון, אבל הרבה גם בסיוע המעטפת שלנו, שזה כל החברים שיושבים כאן לצדי, גם ברשות, גם בסוכנות היהודית, אז זה המקום גם לומר תודה על כל העזרה הזו.

<רוית כהן: וזה פתוח לשאלות, או לחברי הפאנל.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: יש מישהו מהסוכנות שרוצים להוסיף?

אברהם נגוסה: יש מישהו מהסוכנות, לפני שאני פונה למשרדים אחרים?

אברהם נגוסה: אוקיי, אז אנחנו נפנה למשרד החינוך.

אברהם נגוסה: חברי הכנסת לא הגיעו בגלל עיסוקים אחרים, הפרוטוקול, כל חבר כנסת יקבל את הפרוטוקול, לכן זה חשוב לנו שיופיע בפרוטוקול.

<יהודית גיגי: כפי שנאמר, האולפן כאן הוא אולפן מאוד מצליח, מאוד מגוון, מקיים למידה מתוקשבת, הגל האחרון של העולים, כיתות נפתחו בספטמבר, היום היה להם מבחן אמצע והמבחן הבא יהיה מבחן סיום.

<יהודית גיגי: יש פה כיתת משכילים מאוד מרשימה, אני לא ראיתי כיתה כזאת הרבה שנים שאני מלווה את עולי אתיופיה, באמת אנחנו מצפים להישגים מאוד גבוהים לכיתה הזאת.

<יהודית גיגי: יש כאן תלמידה שרוצה לברך בעברית, אם אפשר לאפשר לה דקותיים.

<יהודית גיגי: תלמיד, בבקשה.

<יהודית גיגי: תזמיני אותו.

<דייר במרכז הקליטה: שמי גשאם, אני בן 26, אני מאתיופיה, המקצוע שלי מהנדס מכונות.

<דייר במרכז הקליטה: אני חיכיתי באתיופיה לעלות לישראל, 20 שנים, אני רווק, אני גר במרכז הקליטה עם המשפחה שלי.

<דייר במרכז הקליטה: אני רוצה ללמוד באוניברסיטה, אני גם רוצה להתגייס לצבא.

<דייר במרכז הקליטה: מאתיופיה יש לי תואר ראשון, מהנדס מכונות.

<דייר במרכז הקליטה: אפשר לדבר באמהרית?

אברהם נגוסה: כמה זמן אתה בארץ?

<דייר במרכז הקליטה: אני בישראל שלושה חודשים.

<יהודית גיגי: הוא הגיע ללא ידע בשפה העברית.

אברהם נגוסה: אתה רוצה להגיד גם באמהרית?

<דייר במרכז הקליטה: כן.

<דייר במרכז הקליטה: (מדבר באמהרית).

אברהם נגוסה: (מדבר באמהרית).

<דייר במרכז הקליטה: (מדבר באמהרית).

אברהם נגוסה: מה שהוא אומר, שאלה שהגיעו עם תואר ראשון, למדו תואר ראשון, אבל הם לא באו עם התעודה האורגינלית שלהם, למה?

אברהם נגוסה: הם התבקשו לשלם לכל תעודה 40,000 ביר, 1,500 דולר.

אברהם נגוסה: אין להם את הכסף.

<קריאה: משרד החינוך יכול להכיר בהם?

<קריאה: הוא לא יכול.

אברהם נגוסה: אני רוצה קודם לתרגם את העניין.

אברהם נגוסה: באמת איך הבעיה הזו לא ידועה, באמת, לפני.

אברהם נגוסה: אני בטוח שאולי אפשר למצוא פתרון.

אברהם נגוסה: קודם כל אני גם למדתי באתיופיה, הבאתי גם תעודה, זה דבר חדש.

אברהם נגוסה: אני לקחתי בחינם.

אברהם נגוסה: אני חושב שיש הרבה שקיבלו בחינם.

אברהם נגוסה: כנראה זו מדיניות חדשה שאנחנו לא הכרנו.

<רוית כהן: אברהם, מתוך עשרה עם תואר ראשון רק ארבעה הגיעו לכאן עם תעודה.

אברהם נגוסה: (מדבר באמהרית).

<גשאם-דייר במרכז הקליטה: (מדבר באמהרית).

<קריאה: החינוך באתיופיה, ההשכלה הגבוהה היא חינם, בסוף כל אחד יוצא וצריך לקבל - - - רק אחרי חמש שנים שהוא - - - הוא מקבל את התעודה.

אברהם נגוסה: הבנתי.

אברהם נגוסה: (מדברים באמהרית).

<קריאה: כשהוא נמצא בארץ, בהנחה שהוא מוצא את הכסף, את ה-1,500, הוא יכול לקבל את התעודה?

<דייר במרכז הקליטה: (מדבר באמהרית).

אברהם נגוסה: (תרגום חופשי מאמהרית): אם יש לו נציג שם, הוא נתן ייפוי כוח שם, אז זה אפשרי.

<קריאה: לא כולם נתנו, לצערנו.

אברהם נגוסה: אני חושב שאם נמצא את הכסף זו לא תהיה בעיה להוציא.

אברהם נגוסה: (מדבר באמהרית).

<דייר במרכז הקליטה: (מדבר באמהרית).

אברהם נגוסה: (תרגום חופשי מאמהרית): הוא הודה למנהלת מרכז הקליטה ולכל הצוות על הטיפול, העזרה, על הסיוע שהם נותנים והוא אומר תודה רבה.

אברהם נגוסה: הוא גם אמר תודה רבה לנו.

<דייר במרכז הקליטה: (תרגום חופשי מאנגלית): אני רוצה להודות לחברי הכנסת ולאורחים שבאתם לבקר אותנו, בשם מרכז הקליטה הזה.

<דייר במרכז הקליטה: רוית וכל הצוות תומכים בנו מאז שהגענו.

<דייר במרכז הקליטה: היו לי בעיות בריאות כשהגעתי לכאן וקיבלתי סיוע ותודה רבה לארגונים של הקהילה האתיופית ולאחרים, אני באמת מעריך את זה.

<דייר במרכז הקליטה: כשהייתי בבית חולים הם התקשרו ובאו לבקר בביתי.

<דייר במרכז הקליטה: אז תודה, אני מעריך את המאמצים של כולם.

<דייר במרכז הקליטה: וליושב ראש, יש לנו משפחות באתיופיה, אמא של אשתי באתיופיה ואחרים.

<דייר במרכז הקליטה: הרבה מהאנשים הגיעו לישראל, אבל יש הרבה אחרים שמחכים תקופה ארוכה בגונדר והרבה קרובי משפחה, מה התכנית שנעשית כדי להביא אותם?

<דייר במרכז הקליטה: ובישראל, מחוץ למרכז הקליטה, יש לנו ילדים והילדים האלה הולכים לבתי ספר ומצבם לא הכי טוב.

<דייר במרכז הקליטה: אינני יודע למה, אולי זה בעיות סביבתיות.

<יהודה שרף: (תרגום חופשי מאנגלית): לא הבנתי, מה הבעיה בקשר לילדים?

<דייר במרכז הקליטה: (תרגום חופשי מאנגלית): הילדים פה לומדים בבתי ספר, יכול להיות שזו הסביבה, יש קשיים כאלה ואחרים.

אברהם נגוסה: (תרגום חופשי מאנגלית): פה, בישראל?

<דייר במרכז הקליטה: (תרגום חופשי מאנגלית): כאן בישראל.

<דייר במרכז הקליטה: טוב לראות את השילוב שלהם בחינוך, אולי - - -

אברהם נגוסה: (תרגום חופשי מאנגלית): למה אתה מתכוון כשאתה אומר שזה הסביבה?

אברהם נגוסה: הם חולים?

<דייר במרכז הקליטה: (תרגום חופשי מאנגלית): הם חדשים פה, כחדשים יש קושי בהתאמה לסביבה.

<דייר במרכז הקליטה: אולי בגלל שהם ילדים.

אברהם נגוסה: (תרגום חופשי מאנגלית): אז מה הבעיה?

אברהם נגוסה: הם חולים?

<דייר במרכז הקליטה: (תרגום חופשי מאנגלית): הם לא חולים, הם לא באמת מוצאים את עצמם בסביבה.

<יהודה שרף: איך הילדים האחרים?

<דייר במרכז הקליטה: כן, הילדים ו - - -

<יהודה שרף: - - - את הבנת מה שהוא אמר?

<רוית כהן: הוא דיבר על הבן שלו, אני מניחה - - - ודיבר אל אברהם, שיש להם קשיי הסתגלות בבית הספר.

<קריאה: זה מקרה חריג, הילד שלו חולה תקופה, מהרגע שהוא הגיע הוא לא נמצא הרבה בבית הספר.

<יהודה שרף: הבנתי.

<יהודה שרף: נטפל בזה אחר כך.

<דייר במרכז הקליטה: (תרגום חופשי מאנגלית): ויש לי עוד שאלה.

<דייר במרכז הקליטה: אנחנו לא יודעים מה התכניות לעתיד, באשר לקריירה שלנו.

<דייר במרכז הקליטה: כמו שחברי אמר, מה נעשה בעתיד, אנחנו לא יודעים, יש לנו ניסיון בעבודה, כולל אשתי, היא הייתה אחות בבית חולים.

<יהודה שרף: (תרגום חופשי מאנגלית): יש לך תעודות?

<דייר במרכז הקליטה: (תרגום חופשי מאנגלית): כן.

<דייר במרכז הקליטה: יש לה מסמכים, אבל היא לא הביאה את התעודות המקוריות, משום שזה לוקח חמש שנים לקבל את התעודות המקוריות, אבל יש לנו מסמכים, יהיה לנו בהמשך.

אברהם נגוסה: (תרגום חופשי מאנגלית): הבאת מסמכים?

<דייר במרכז הקליטה: (תרגום חופשי מאנגלית): כן, יש לי.

אברהם נגוסה: (תרגום חופשי מאנגלית): גם על הניסיון בעבודה?

<דייר במרכז הקליטה: (תרגום חופשי מאנגלית): כן, אבל אנחנו לא יודעים מה יקרה בהמשך, מה יקרה עם הקריירה שלנו.

<דייר במרכז הקליטה: אנחנו רוצים לדעת, אנחנו לא מקבלים הסברים פה במרכז הקליטה.

<דייר במרכז הקליטה: בגלל הבעיות הבריאותיות שלי, הייתי בבית חולים, לא התמדתי באולפן.

<דייר במרכז הקליטה: שאנחנו צריכים לתכנן לעתיד.

<דייר במרכז הקליטה: אנחנו נהיה פה שנתיים, או לא יותר משנתיים, מה תהיה התמיכה של הממשלה.

<דייר במרכז הקליטה: הזמן עובר וזה לא יהיה קל בזמן הזה לרכוש בית, אז מה התכנון שלנו לעתיד?

<דייר במרכז הקליטה: תודה רבה שהגעתם.

אברהם נגוסה: (תרגום חופשי מאנגלית): כמה ילדים יש לך?

<דייר במרכז הקליטה: (תרגום חופשי מאנגלית): יש לי שלושה ילדים, אחת למדה ארבע שנים סטודנטית, היא לא הביאה את כל המסמכים מהאוניברסיטה, היא לא סיימה את הלימודים כי עלינו לארץ, האחרים בבית ספר יסודי.

<יהודה שרף: (תרגום חופשי מאנגלית): דיברת אנגלית, אבל אני לא בטוח שכל חבריך מבינים אנגלית.

<דייר במרכז הקליטה: (תרגום חופשי מאנגלית): אולי כדי לשתף את השאר אני יכול לחזור על זה באמהרית.

<יהודה שרף: (תרגום חופשי מאנגלית): לא, זה בסדר.

<יהודה שרף: אני אענה לך, אני אעשה את זה בעברית ויתרגמו להם את זה לאמהרית.

<דייר במרכז הקליטה: (תרגום חופשי מאנגלית): אוקיי.

<דייר במרכז הקליטה: אני יכול לחזור על זה באמהרית?

אברהם נגוסה: (מדבר באמהרית).

<דייר במרכז הקליטה: (תרגום חופשי מאנגלית): תודה, שוב, שבאתם לבקר אותנו פה, אני מעריך את זה, שבאתם לסייע לנו.

אברהם נגוסה: (מדבר באמהרית).

<דייר נוסף במרכז הקליטה: (תרגום חופשי מאנגלית): תודה על רשות הדיבור, ותודה, ד"ר אברהם, על המפגש.

<דייר נוסף במרכז הקליטה: הבעיה שלי היא שאני סיימתי לימודים ובאתי לכאן ואני לא יודע מה לעשות.

<דייר נוסף במרכז הקליטה: זה לא אומר ש - - -

אברהם נגוסה: סיימת תיכון באדיס אבבה, יש לך את תעודת הבגרות?

<דייר נוסף במרכז הקליטה: (תרגום חופשי מאנגלית): כן, יש לי - - - והבעיה שלי היא - - - בלי עזרה אני לא יכול לעשות כלום.

<דייר נוסף במרכז הקליטה: אז מה אני אמור לעשות?

אברהם נגוסה: (תרגום חופשי מאנגלית): יש לך תעודה שסיימת תיכון, אבל אין לך את תעודת הבגרות ואתה רוצה ללכת ללמוד באוניברסיטה.

<דייר נוסף במרכז הקליטה: כן.

אברהם נגוסה: (תרגום חופשי מאנגלית): האם פנית פה למשרד?

<דייר נוסף במרכז הקליטה: (תרגום חופשי מאנגלית): כן, הבאתי להם את המסמכים והם שלחו אותי למשרד החינוך בירושלים, ושלחתי את זה לשם.

<יהודה שרף: (תרגום חופשי מאנגלית): מתי שלחת את זה?

<דייר נוסף במרכז הקליטה: (תרגום חופשי מאנגלית): לפני שלושה חודשים.

<יהודה שרף: (תרגום חופשי מאנגלית): אני מעריך את המוטיבציה שלך, אבל דבר ראשון, אתה צריך לסיים את האולפן, כדי לשפר את העברית שלך ואתה צריך ללכת לעוד אולפן יהדות.

<יהודה שרף: בינתיים, אחרי כמה חודשים של אולפן אני בטוח שידברו איתך מהמרכז - - - ייקחו את כל המסמכים שלך למשרד החינוך ואני בטוח שהם יפתרו לך את הבעיה.

<יהודה שרף: הם יפתרו לך את הבעיה במהלך השנה שאתה תהיה פה, לומד עברית.

<יהודה שרף: קודם אתה צריך ללמוד לדבר עברית.

<יהודה שרף: אתה מבין מה שאני אומר?

<דייר נוסף במרכז הקליטה: (תרגום חופשי מאנגלית): מעט.

<יהודה שרף: (תרגום חופשי מאנגלית): אז אתה צריך ללמוד עברית.

אברהם נגוסה: אני לא מבין, למה צריך לשלוח.

אברהם נגוסה: פה לא מדובר בתואר, מדובר פה על תעודת בגרות.

אברהם נגוסה: למה צריך לשלוח למשרד החינוך?

אברהם נגוסה: לא צריך.

<רוית כהן: הוא עדיין צריך לקבל הכרה, למיטב ידיעתי, מהמדינה.

<רוית כהן: זה תנאי ראשון - - -

<יהודית גיגי: בוודאי.

<יהודית גיגי: חייבים.

<יהודית גיגי: יש שני גופים במשרד החינוך, האחד גוף שעושה הערכה של תארים אקדמיים וגוף נוסף שעושה הערכה של השכלה תיכונית, 12 שנות לימוד ובגרות.

אברהם נגוסה: אבל למה?

אברהם נגוסה: זו מדיניות חדשה?

<יהודית גיגי: לא.

<יהודה שרף: לא, אברהם, זה תמיד היה.

אברהם נגוסה: לפני חודש הייתה לי פגישה עם כל ראשי האוניברסיטאות, הם אמרו לי חד משמעית שאם באים עם תעודה של בגרות, אנחנו פה אומרים שזה הפסיכומטרי, באתיופיה זה נקרא 'מטריקוליישן', אם מישהו בא וסיים תעודת מטריקוליישן אז האוניברסיטה מקבלת אותה לפי התוצאה ומכניס אותו ללימודים.

אברהם נגוסה: יכול להיות שנה ראשונה מכינה - - -

<יהודית גיגי: אני לא יודעת אם מדובר בזה.

אברהם נגוסה: אם מדובר בתואר, אני יודע שצריך לשלוח אותו למחלקת הכרת תארים במשרד החינוך, אבל השכלה תיכונית לצורך המשך לימודים אקדמיים.

<רוית כהן: למיטב הבנתי במינהל הסטודנטים, אמנם זה עולם ומלואו וצריך ללמוד, הם יודעים הכי טוב להסביר את התחום שלהם, אבל למיטב הבנתי יש מושג שנקרא תעודה שקילה, תעודה לא שקילה, וצריך - - -

אברהם נגוסה: אני אגיד לך, מינהל הסטודנטים, יכול להיות שנציג משרד העלייה והקליטה יסביר לנו, למיטב ידיעתי מינהל הסטודנטים לא עוסק בתעודות.

אברהם נגוסה: מינהל הסטודנט מקבל אם התלמיד התקבל במכללה או באוניברסיטה, הוא צריך להשיג את האישור שהוא התקבל במוסד להשכלה גבוהה ואז לבוא למינהל הסטודנטים כדי לקבל את המימון, זה הנוהל.

<יהודה שרף: אברהם, תקשיב.

<יהודה שרף: קודם כל יש כאן בעיות פרטניות שאני חושב שהן צריכות להיפתר בצורה פרטנית, אבל לצורך העניין, קודם כל הבחור נמצא שלושה חודשים בארץ.

<יהודה שרף: הוא צריך שידברו איתו כשיסיים את האולפן, כשתהיה לו עברית, כשאפשר יהיה בכלל לתקשר אותו.

<יהודה שרף: אחת.

<יהודה שרף: דבר שני, במינהל הסטודנטים יש מושג שנקרא הכוונה, כדי למנוע בירוקרטיה עתידית.

<יהודה שרף: ואני, מבחינה זו אומר לך שמשרד העלייה והקליטה, ואני מכיר אישית את איציק אוחנה ואת האנשים שלו, הם בבירוקרטיה, זה צפון דרום.

<יהודה שרף: יבוא איש ההכוון, יראה את הדברים ויגיד לבחור 'תשמע, אתה צריך לעשות ככה או ככה', או 'אין שום בעיה, תגמור את העברית, נמליץ לך', מה שאני אומר לכל עולה שצריך גיור, 'נמליץ לך לעבור את הגיור ואז יש לך כמה אפשרויות'.

<יהודה שרף: אחת, ללכת למוסד אקדמי, ללמוד מה שאתה רוצה ולעשות עתודה ב' בצבא, שזה הדבר שאני הכי ממליץ לעולה חדש.

<יהודה שרף: לעשות עתודה ב'.

<יהודה שרף: דבר שני, לא ללכת כרגע לאקדמיה, אלא ללכת לצבא.

<יהודה שרף: זאת אומרת יש כל כך הרבה מגוון, אבל עם כל הכבוד לבחור, ואני מעריך אותו כי הוא ילד נמרץ ורוצה, קצת סבלנות.

<קריאה: עוד לא מלאו לו 18.

<יהודה שרף: הוא בן 17 וחצי.

אברהם נגוסה: כן.

אברהם נגוסה: (מתרגם לאמהרית).

<ורד אחיהון: ברמה טובה לעבור את העברית, זה לא רק ללמוד.

<ורד אחיהון: יש להם אולפן א' ואולפן ב' שהרמה שלהם תהיה ברמה של אולפן ב' אז יהיה אפשר בכלל לפתוח במסלול של לימודים אקדמאים או הכשרה מעשית.

<ורד אחיהון: עכשיו הם צריכים להתעסק בלימודי האולפן שלהם.

<ורד אחיהון: יעברו את האולפן ברמה ב', שהיא רמה טובה, זה לא רמה א'.

<ורד אחיהון: יש רמה א' אולפן ורמה ב'.

<ורד אחיהון: עולים מאתיופיה מקבלים עשרה חודשים בגלל הקושי.

<ורד אחיהון: הם יעברו עשרה חודשים, יעברו את רמה א' שלהם, יעברו את רמה ב' ואז הדרך תהיה פתוחה - - -

<יהודה שרף: כן, הכול.

<יהודה שרף: יש לו את המסלול עד הסוף.

<קריאה: אני חייב להגיד שאלשדי לומד, הוא התלמיד הכי טוב בבית הספר שבו הוא לומד, הוא מתקדם יפה מאוד.

<קריאה: אם היינו מתעקשים איתו הוא היה גם מדבר איתנו בעברית.

<קריאה: הוא נמרץ, הוא חותר קדימה על הכיפק, יש לו קבלות.

<יהודה שרף: זה בסדר גמור, אבל החיפזון הוא מהשטן.

אברהם נגוסה: רגע, אחד, אחד.

אברהם נגוסה: עכשיו הפכנו לכנסת.

<יהודה שרף: כן.

<יהודה שרף: אבל צריך לתת תשובה לבחור מהבירה.

אברהם נגוסה: כן.

אברהם נגוסה: אתה רוצה לתת לו?

<יהודה שרף: אני אדבר בעברית, שיתרגמו לאמהרית, כדי שכולם יבינו.

<יהודה שרף: (מתרגם לאנגלית).

<דייר במרכז הקליטה: כן, תודה.

<יהודה שרף: קודם כל אני רוצה להגיד לך ששתיתי אצלך בירה וזו הייתה בירה נהדרת בגונדר.

אברהם נגוסה: דשן?

<יהודה שרף: כן.

<יהודה שרף: לגבי הילד שאמרת, זו בעיה פרטנית, שלא צריכים לשתף פה את כולם.

<יהודה שרף: רכזת התרבות ורוית המנהלת תשב איתך ועם אשתך ויסבירו לכם בדיוק מה צריך לעשות ואם צריך טיפול מסוים דרך משרד החינוך ועוד, ואתה תהיה שותף לכל דבר ונראה איך נתקדם עם זה.

<יהודה שרף: לגבי מה שהבאת על איחוד המשפחה של אמא של אשתך שנשארה שם.

<יהודה שרף: הדרך לטפל בדברים האלה היא לא דרך קלה וחבר הכנסת נגוסה יכול להעיד.

<יהודה שרף: אתה יודע יותר טוב ממני כמה זמן חיכית בגונדר שהמשפחה שלך מכאן ביקשה להביא אותך לארץ.

<יהודה שרף: אז אני מסתכל לך בלבן של העיניים ואומר לך שזה לא קל.

<יהודה שרף: מה שצריך לעשות זה לפנות למשרד הפנים, ופה מרכז הקליטה יסביר לך, צריכים לכתוב להם מכתב עם כל הפרטים שלך, אם יש לאשתך, חוץ מהצד שלך, עוד משפחה בארץ.

<יהודה שרף: אני לא מכיר.

<יהודה שרף: זה לא יהיה פשוט וזה לא יהיה קל.

<יהודה שרף: אני לא יודע לתת לך תשובה ברורה, זו לא הסמכות של הסוכנות היהודית לאשר, אנחנו מתעסקים בלהביא ומי שיצטרך לקבוע את זה אלה אנשי משרד הפנים.

<יהודה שרף: אני אגיד לך רק את האמת ואני לא אספר לך סיפורים ולא אצבע את זה בוורוד שזה יהיה יפה.

<יהודה שרף: אני אגיד לך רק את האמת, גם אם האמת כואבת.

<קריאה: (מתרגם את הדברים לאמהרית).

<יהודה שרף: אני לא הבנתי אם יש לך תעודת השכלה מקורית, כן או לא.

<קריאה: כן.

<יהודה שרף: אוקיי.

<יהודה שרף: אם יש לך תעודת השכלה מקורית, מצוין.

<יהודה שרף: עכשיו אני אתן לך עצה.

<יהודה שרף: אנחנו נעזור לך למצוא עבודה, כל עוד שאתם במרכז קליטה אנחנו נעזור לך למצוא עבודה, אבל קצת סבלנות, למה?

<יהודה שרף: כדי לעבוד בארץ לא מספיק לדעת רק אנגלית או אמהרית, חייבים לדעת עברית.

<יהודה שרף: לא מספיק אולפן ראשון, כי אתה יש לך תואר שני ואני לא רוצה שאתה תעבוד עבודה שלא מתאימה לך.

<יהודה שרף: אתה לא העולה הראשון שאני מדבר איתו שיש לו תואר שני, ומה שאני מציע לך זה סבלנות.

<יהודה שרף: תגמור את האולפן, תעשה עוד שני אולפנים אחרי זה, שתהיה לך עברית כמו שאני מדבר, כמו שעולה חדש שנמצא הרבה זמן בארץ מדבר.

<יהודה שרף: ואני מבטיח לך שאיש שלי שקורים לו מאיר יבוא, יתפוס אותך ביד ויילך איתך עם קורות חיים ועד שלא תהיה לך עבודה הוא לא יעזוב אותך.

<יהודה שרף: אתה תגיד לו 'די, תעזוב אותי', הוא לא יעזוב אותך.

<יהודה שרף: אבל תעשה את כל המסלול.

<יהודה שרף: יושבת כאן יהודית, מנהלת האולפן, את כל המסלול איתם, שתוכל לכתוב ולדבר עברית טובה.

<יהודה שרף: אתה תהיה מסודר בארץ.

<יהודה שרף: עניתי על הכול?

<קריאה: כן.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: מלקמו יעקב, מפקח במשרד החינוך, בבקשה.

<יעקב מלקמו: קודם כל תודה רבה על ההצגה המאוד מקצועית ומפורטת על כל פרט ופרט, יישר כוח.

<יעקב מלקמו: ראיתי פה עבודה מקצועית מאוד ויישר כוח רב, רוית, ולצוות שלך.

<יעקב מלקמו: אני מעדיף באמהרית, לפנות לעולים.

<יעקב מלקמו: (מדבר באמהרית).

אברהם נגוסה: תודה.

<יהודה שרף: שאלת לגבי משכנתא.

<יהודה שרף: זה עוד מוקדם, אבל תהיה לכם פגישה, לכל משפחה.

<יהודה שרף: תהיה לכם שיחה כללית לגבי איך רוכשים דירה במשכנתאות.

<יהודה שרף: יושב שם הבחור, שהוא אחראי על הדיור, אבל זה עוד מוקדם, אבל הוא יושב עם כל משפחה ומשפחה ויסביר.

<יהודה שרף: מי שאחראי על המשכנתאות זה לא אנחנו, זה הממשלה, דרך משרד העלייה והקליטה ומשרד השיכון, אבל אנחנו נחבר ביניכם, נסביר לכם, נביא לכם את האינפורמציה והמדע, מה מי ואיך.

<יהודה שרף: אנחנו יודעים, זה בתהליך הקליטה, מגיע גם השלב הזה.

<רוית כהן: מבחינת זמנים התבקשנו לסיים.

<רוית כהן: יש מישהו שרוצה אולי באופן אישי אחר כך - - -

<קריאה: (מתרגם לאמהרית).

אברהם נגוסה: כן, בבקשה.

<שלמה אילן: אני רוצה לנצל את ההזדמנות לספר על פעילות לילדים בקיץ שבזכות מחלקת הקליטה העירונית וורד אחירון מהסוכנות, אנחנו עושים בבאר שבע בשנתיים האחרונות, במקום להפעיל אולפני קיץ במתכונת לימודית מנותקת רק לעולי אתיופיה, בשנתיים האחרונות שילבנו אותם במפעלי הקיץ העירוניים, אני חושב שלשביעות רצון כל הצדדים.

<שלמה אילן: יש פה את צביה ממרכז הקליטה.

<צביה ולדמן: הייתי גם בנורית לפני זה.

<שלמה אילן: יש פה ארבעה מרכזי קליטה.

<שלמה אילן: על כל פנים המסגרת הזאת, אני חושב שהיא טובה מאוד וראויה לחיקוי גם במקומות אחרים וזו הזדמנות טובה להודות גם לעירייה, שלומי נומה ישב איתנו קודם ויצא.

<אליסה ז'לודקוב: יש לוויה היום, אנחנו מתנצלים.

<שלמה אילן: אבל גם הוא וגם אליסה ובעיקר הגמישות של ורד אפשרו פה את ההפעלה הזאת אני חושב שזו מסגרת מבורכת.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אליסה את רוצה להתייחס?

<אליסה ז'לודקוב: אני רק רוצה להודות על ההזדמנות שיש כאן את רוית ומרכז קליטה מסודר כל כך בחוכמה, כל כך טיפולי, קהילתי, ואנחנו רק רוצים לשתף ולהשיג הישגים טובים בשביל קליטת העולים בעיר.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אנחנו לקראת סיכום הדיון.

אברהם נגוסה: אתה אחרון, בקיצור.

אברהם נגוסה: (מדבר באמהרית).

<דייר במרכז הקליטה: קוראים לי מפרשה, אני בן 23, נולדתי באתיופיה, בכפר - - - אני עליתי לישראל לפני - - -

אברהם נגוסה: תגביר את הקול.

<דייר במרכז הקליטה: לפני חמישה חודשים, עם אשתי והבן שלי.

<דייר במרכז הקליטה: באתיופיה למדתי שמונה שנים, אחר כך עבדתי במקצוע - - -

<רוית כהן: חייט.

<דייר במרכז הקליטה: חייט.

<דייר במרכז הקליטה: עבדתי שש שנים, הייתה לי חנות.

<דייר במרכז הקליטה: עכשיו אני גר במרכז קליטה.

<רוית כהן: מפרשא עלה בספטמבר.

<רוית כהן: כל הכבוד על העברית.

<דייר במרכז הקליטה: (מדבר באמהרית).

אברהם נגוסה: (מדבר באמהרית).

<דיירת במרכז הקליטה: (מדברת באמהרית).

<יהודה שרף: הפנייה שלה הגיעה?

<יהודה שרף: איזה תשובה היא קיבלה?

<יהודה שרף: או שלא קיבלה?

<דיירת במרכז הקליטה: (מדברת באמהרית).

אברהם נגוסה: (מדבר באמהרית).

<יהודה שרף: אנחנו נשתדל, אני לא רוצה להבטיח כלום.

<יהודה שרף: עכשיו דיברתי עם האנשים, זה לא רק מקרה שלך, כל מקרה הוא כואב מאוד מאוד מאוד וקורע את הלב.

<יהודה שרף: אנחנו נבדוק את כל הדברים האלה, נבוא למשרד של חבר הכנסת נגוסה, הוא ירכז את הדברים ונבדוק ונשתדל לעזור לכל משפחה ומשפחה בנפרד.

<יהודה שרף: זה לא סמכות שלנו, אבל אנחנו נעשה את הכול כדי לעזור.

אברהם נגוסה: גם לא סמכות שלי - - -

<יהודה שרף: אבל הוא חבר כנסת, יותר ממני.

<דיירת במרכז הקליטה: תודה רבה לכם.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אני חושב שנשמע את הרב ולדמן ואז אנחנו נסכם.

<מנחם ולדמן: אני רוצה קודם כל לומר מקצת שבחה בפניה של רוית.

<מנחם ולדמן: מרכז הקליטה חרוב, שאני מלווה אותנו מתחילתו, הוא אחד ממרכזי הקליטה הכי עשירים בעשייה, בראייה נכונה בתכנים וכו' וכו'.

<מנחם ולדמן: באמת יישר כוח לכל הצוות.

<מנחם ולדמן: אני רוצה להמשיך את מה שראיתי ומה שעניתם למפרשא, למשל.

<מנחם ולדמן: יש עולים שמגיעים עם יכולות גבוהות, למשל הוא הגיע כחייט, ושמתם אותו עם במרכז יד שנייה.

<רוית כהן: לא, זה בנפרד, גם במתפרה.

<מנחם ולדמן: אותה חשיבה, לשתף את העולים לפי יכולותיהם.

<מנחם ולדמן: יש אנשים שמגיעים אחרי שהם היו מנהיגים באתיופיה, יש פה במרכז הקליטה הזה גניאגר למשל, שהיא הייתה בלנית שנים בגונדר, היא מורה ליהדות.

<מנחם ולדמן: כשאין לנו מעטפת היא יכולה להיות בלנית, היא מורה ליהדות.

<מנחם ולדמן: וכן הלאה וכן הלאה.

<מנחם ולדמן: כל זה לחשוב היטב היטב כמה שיותר, וזו הקליטה האמיתית בסופו של דבר.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: אנחנו צריכים לסכם את הדיון.

אברהם נגוסה: לפני זה אני רוצה להסביר לכם באמהרית את הנקודות שעלו ואת התשובה שקיבלו, בקיצור, ואז אני אסכם את הישיבה.

אברהם נגוסה: (מדבר באמהרית).

<דייר במרכז הקליטה: (מדבר באמהרית).

<רוית כהן: בוקיה, אתה יכול לדבר בעברית גם.

אברהם נגוסה: נחסוך את התרגום.

אברהם נגוסה: תגיד בעברית.

<דייר במרכז הקליטה: טוב, אני - - - ב-2012, מאז שעליתי הייתי במרכז קליטה איבים - - - ואז עברתי, לא הסתדר ועברתי - - - בפנימייה - - - לא קיבלו אותי.

<דייר במרכז הקליטה: עברתי לשם, למדתי - - - ועברתי למודיעין.

<דייר במרכז הקליטה: עברתי לשם והתחלתי - - - רציתי להתקדם ואחרי זה התקדמתי ו - - - דיברו איתי, 'תבוא אלינו'.

<דייר במרכז הקליטה: יש להם תכנית אימונים מסודרת, עברתי לשמה - - - ואחרי זה התחלתי ל - - -

<רוית כהן: אני רוצה להסביר, בוקיה היה אלוף ישראל לנוער בריצה והיום הוא מתמודד בתחרויות בוגרים במקומות מאוד מאוד גבוהים.

<רוית כהן: זו יכולת שזוהתה.

<יהודה שרף: אבל הוא פה עדיין.

<יהודה שרף: לאיזה מרחקים אתה רץ?

<דייר במרכז הקליטה: 1,500 ו - - -

<יהודה שרף: באיזה עתודה אתה?

<דייר במרכז הקליטה: עמק חפר - - - להציג את ה - - -

<יהודה שרף: עשית צבא?

<דייר במרכז הקליטה: לא, לפני צבא.

<יהודה שרף: אתה ספורטאי מצטיין?

<יהודה שרף: יש לך תעודה של ספורטאי מצטיין?

<רוית כהן: כן.

<יהודה שרף: תבדקי מה הוא רוצה לעשות בצבא, תביאי לי - - -

<רוית כהן: הוא עתיד לקבל בקרוב מלגה של ספורטאי מצטיין ממשרד הקליטה וגם הסוכנות תמכה בו יפה לאורך כל התהליך הזה.

<יהודה שרף: כל הכבוד.

<רוית כהן: הוא באמת הגיע להישגים יפים מאוד.

<רוית כהן: הוא עושה לנו המון כבוד.

<דייר במרכז הקליטה: הגעתי ל - - - לא היה לי כסף, לא הסכימו - - - אמא שלי פה עם אחותי הקטנה, אבא שלי מגיל שנה, לא ראיתי אותו, רק בקשר איתו - - - ואמא שלי - - -

<יהודה שרף: הבנתי.

<יהודה שרף: תעזרו לו, אוקיי?

<יהודה שרף: שיכתוב קורות חיים, ננסה לחפש לו ספונסר מאחד התורמים.

<יהודה שרף: אני לא מבטיח כלום, אבל ננסה.

<יהודה שרף: עם תמונות, עם הכול.

<רוית כהן: נפלא.

<דייר במרכז הקליטה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: תמשיך, יעזרו לך בתחום הזה.

<דייר במרכז הקליטה: ואבא שלי - - -

אברהם נגוסה: איפה הוא?

<דייר במרכז הקליטה: ב - - -

אברהם נגוסה: אתה עלית עם אמא?

אברהם נגוסה: אבא נמצא בגונדר?

<דייר במרכז הקליטה: לא, אבא נמצא בכפר.

<דייר במרכז הקליטה: מגיל שנה ההורים שלי התגרשו, אבא שלי - - -

אברהם נגוסה: הבנתי.

אברהם נגוסה: אני מחזק באמת את הפעילות שלך, תמשיך, זו גאווה לנו, לקהילה, וגאווה למדינה, זה חשוב מאוד.

אברהם נגוסה: תמשיך.

אברהם נגוסה: (מדבר באמהרית).

אברהם נגוסה: אני מסכם את הדיון.

אברהם נגוסה: קודם כל אני מאוד מודה לכם על קבלת הפנים שעשיתם לנו, על האכסניה, על האוכל, על ההצגה שהצגתם לנו, התכניות, הפעילויות שאתם עושים, יישר כוח.

אברהם נגוסה: קליטת עלייה היא משימה לאומית וכולנו, כל משרדי הממשלה, רשויות מקומיות, כולם מתגייסים ביחד על מנת לחבק ולקלוט את העולים ולשלב אותם בכל התחומים, בתחום החינוך, התעסוקה.

אברהם נגוסה: לכן זה מאוד חשוב מה שאתם עושים, תמשיכו.

אברהם נגוסה: מה שאנחנו יכולים לעשות בכנסת, מה שתלוי בנו, הדלת שלנו פתוחה ואתם יכולים באמת, במה שאפשר לעזור אנחנו לרשותכם.

אברהם נגוסה: תמשיכו לעשות את העבודה החשובה, אנחנו איתכם, כולנו ביחד נעשה ונצליח.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: הישיבה נעולה.