ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 278, 2018-01-24 09:00

אברהם נגוסה: בוקר טוב.

אברהם נגוסה: אנחנו מתחילים את הדיון בנושא הנגשה לשונית לעולים במחלקות הרווחה העירוניות בישראל.

אברהם נגוסה: חברת הכנסת קסניה סבטלובה חברת הוועדה יזמה את הדיון.

אברהם נגוסה: אנחנו כמובן רוצים לשמוע מנציגי הרשויות המקומיות, מחלקות הרווחה בעיקר, אנחנו רוצים לשמוע איך נעשית קליטת עליה ברשויות המקומיות ואיך נעשית ההנגשה הלשונית במובן שהעולים יודעים את זכויותיהם וחובותיהם, מה עושים ובמה אנחנו, חברי הכנסת, יכולים לעזור ולקדם את הנושא.

אברהם נגוסה: אני נותן את רשות הדיבור ליוזמת הדיון, חברת הכנסת קסניה סבטלובה ולאחר מכן נשמע את נציגי משרדי הממשלה וכמובן גם נציגי הרשויות המקומיות.

קסניה סבטלובה: תודה רבה כבוד היושב ראש, בוקר טוב לכולם.

קסניה סבטלובה: זה דיון חשוב, דיון שיזמתי אותו בעקבות קבלת דו"ח הממ"מ על אודות הנגשה לשונית ברשויות המקומיות מבחינת עובדים ועובדות סוציאליים דוברי שפות.

קסניה סבטלובה: אנחנו בדקנו בעיקר ערים ששם יש ריכוזים גדולים של אוכלוסיית עולים, זאת אומרת יותר מעבר לממוצע, יש הגדרות מיוחדת לעניין הזה, ערים קולטות עליה.

קסניה סבטלובה: לא מכולן קיבלנו נתונים, ותיכף אתייחס לזה בדבריי, ומאלה שכן קיבלנו נתונים, הנתונים האלה מעידים על בעיה מאוד רצינית.

קסניה סבטלובה: אני אתחיל ואומר שכולנו יודעים שהעלייה, למרות שאנחנו באמת מתחברים למשמעות הרוחנית של המעבר הזה לארץ ישראל, אבל קודם כל בעיקרה היא הגירה והגירה היא טראומה.

קסניה סבטלובה: אפילו אם ההגירה הזאת בעצם מסתיימת בתהליך מוצלח של קליטה ושל מציאת עבודה והתאקלמות מוצלחת של כל המשפחה, אבל בדרך כלל אנחנו יודעים שיש עולים שגם נושאים עם עצמם את הטראומה הזאת במהלך שנים רבות.

קסניה סבטלובה: זה ניתוק מכל מה שמוכר, ניתוק מכל מה שידוע, ניתוק ממשפחה ומחברים, זה התמודדות של הילדים, שלכל ילד זה התמודדות שונה ונפרדת וזה גם הקשישים שלהם יש בעיות משל עצמם, וגם המבוגרים, אב הבית שלא מסוגל למצוא עבודה ולפרנס, ואנחנו יודעים שאחוזי הגירושין לצערנו הרב הם גבוהים בקרב העולים ואני זוכרת היטב את שנות התשעים "העליזות" כאשר פשוט ממש כל זוג בסביבה שלנו, של המשפחה שלי, אנחנו עלינו ב-1991, כל זוג שני עבר תהליכים כאלה של היפרדות או גירושין, ילדים שמתמודדים עם תופעות רבות בבתי ספר, לרבות גם אפליה וגילויי גזענות, לצערנו הרב, אנחנו עדיין בחברה שלנו בישראל ב-2018 עדיין מתמודדים עם הדברים האלה.

קסניה סבטלובה: אז מבחינת עובדים סוציאליים ותפקידם בערים שהן קולטות עליה, אני חושבת שאין צורך להרחיב בדיבור.

קסניה סבטלובה: אנחנו כולנו מסכימים שחשוב שיהיו עובדים ועובדות סוציאליים שיוכלו לטפל באותן אוכלוסיות וגם לדבר כמובן בשפתם כי כן, במיוחד בשנים הראשונות, אבל לא רק.

קסניה סבטלובה: אנחנו גם מדברים על כאלה שכבר לא נחשבים כעולים על פי הקריטריונים של משרד העלייה והקליטה אבל הם עדיין גם לא צברים, הם לא איך שהוא הפכו לכאלה ששולטים ב-100% בשפה, במיוחד אם מדובר באנשים מבוגרים.

קסניה סבטלובה: כשנבחרתי לכנסת התחלתי מיד לקבל פניות מאזרחים בכל מיני ערים, אני כבר אגיד שחלק הארי של התלונות ושל הבקשות שהגיעו מפתח תקוה, שם בעצם התלוננו התושבים על כך שאין בכלל שירותים שמונגשים להם, או שיש מישהי אחת, אבל היא לא נמצאת ואם היא לא נמצאת אז אין אף אחד שמחליף ואז הם בעצם מתייאשים ואומרים 'בסדר, השירות הזה בכלל לא מונגש לנו ואנחנו אובדי עצות, אנחנו לא יודעים למי לפנות' ולפיכך החלטנו לפעול על מנת קודם כל לבדוק מה המצב ברשויות המקומיות וביקשנו מה-ממ"מ להכין לנו דו"ח בעניין הזה ואנחנו התמקדנו בבקשה שלנו בכרמיאל, קריית ים, ערד, מגדל העמק, חדרה, לוד וכמובן פתח תקוה, שכאמור משם קיבלנו הרבה מאוד פניות.

קסניה סבטלובה: מה שגילינו, ואני אתן כמה דוגמאות מתוך הדו"ח שאנחנו עד היום מנסים לעכל, את המספרים שהם נמוכים מאוד – ערד – 9,700 עולים בעיר, מתוכם 8,400 הם דוברי רוסית, 91%.

קסניה סבטלובה: מתוך 28 עובדים סוציאליים רק חמישה דוברי רוסית, לא כולם במשרה מלאה.

קסניה סבטלובה: מגדל העמק – 7,600 עולים ומתוכם 6,700 דוברי רוסית, מתוך 43 עו"סים שישה ודברי רוסית ושני דוברי אמהרית.

קסניה סבטלובה: פתח תקוה, זו עיר שבאמת היא שיאנית מכל הערים שבדקנו אותן.

קסניה סבטלובה: 50,500 עולים ומתוכם 42,000 דוברי רוסית, 4,700 דוברי אמהרית.

קסניה סבטלובה: מתוך 171 עו"סים לא ידוע כמה יש דוברי רוסית ודוברי אמהרית, במחקר של הממ"מ צוין שידוע על דוברת רוסית אחת.

קסניה סבטלובה: לטענתם אין מעקב אחר הנתונים.

קסניה סבטלובה: עוד פעם, אנחנו נשענים גם על פניות של האזרחים שהם מודיעים לנו, לנו אין דרך עצמאית לבדוק את זה.

קסניה סבטלובה: אנחנו יכולים לפנות ל-ממ"מ, אנחנו יכולים להזמין פה לוועדה את הגורמים הרלבנטיים כדי שהם יענו לנו על השאלה הזאת.

קסניה סבטלובה: אני יכולה להגיד גם באופן כללי, ואתה היטב בגלל העיסוק שלך כבוד היושב ראש, אתה יודע, הבעיה הקשה מאוד, בכלל, של כמויות ומספרים של עובדים סוציאליים פר נפש במדינת ישראל, אנחנו יודעים את זה, הבעיה היא לא רק אצל עולים, זה ברור וידוע.

קסניה סבטלובה: התקנים המועטים, השכר הנמוך, אני יודעת שהרבה מחבריי שרצו ללמוד עבודה סוציאלית, ובאיזה שהוא שלב הם ירדו מהעניין הזה שכן זה הוגדר כמשהו ליפי נפש ואנשים מבוססים שיכולים לאפשר לעצמם לעבוד בעבודה הזאת, אבל מי שרוצה להתפרנס ולהקים משפחה, שוקל ומדיר את רגליו מהעניין הזה.

קסניה סבטלובה: כמובן שהבעיה היא במכלול של הבעיה שבמשרד הרווחה שקיימת וידועה והכל ידוע לנו, אבל כאן בוועדת העלייה אנחנו באמת עוסקים בפן נפרד של אותה בעיה גדולה, שאכן אנחנו יודעים שאוכלוסיות העולים היא באמת הפגיעה ביותר וזה באמת האנשים שהם אובדי עצות ומחפשים בנרות את העוגן, את המישהו או מישהי שיוכלו קצת להדריך אותם ולעזור להם במצבים שהם קשים מכל, בגלל שהם נטולי המערך הסוציאלי והחברתי שמסביבם, נכון שאין להם הרבה אופציות ובגלל זה חייבים לעזור להם ולהגביר את העניין של ההנגשה הלשונית.

קסניה סבטלובה: במסגרת פתרונות שאנחנו לדעתי צריכים לשאוף אליהם, עוד פעם, אנחנו צריכים להסתכל בצורה שורשית על מכלול הבעיות האלה, אבל אחד מהדברים שאפשר להציע אותם זה שירותי תרגום במשרדי הממשלה, גם אם העו"סית לא מדברת בשפה זרה, בשפה שאותם מדברים העולים ובאמת יש גם עולים מצרפת, מברזיל ואי אפשר שידעו את כל השפות כולם בכל מקום.

קסניה סבטלובה: נכון שזו דרישה קצת גדולה, אבל אנחנו עם הטכנולוגיות שיש לעזרנו ולצידנו, למה שלא נשתמש בטכנולוגיות האלה ונאפשר באמת תרגום בצורה של וידאו צ'ט, יש כל מיני עזרים טכנולוגיים שיכולים להיות רלבנטיים.

קסניה סבטלובה: גם כמובן פיתוח תכניות ממשלתיות לטווח ארוך לגיוס עובדים סוציאליים בפריפריה, דוברי שפות.

קסניה סבטלובה: זה משהו שצריך לעודד ולא מספיק לנו שאנחנו כל פעם שומעים משר הרווחה שזה בטיפול, אבל אנחנו יודעים ששנים המצב הזה לא משתנה והקצאת כוח אדם לפי הצרכים בפועל.

קסניה סבטלובה: ואנחנו יודעים, לפעמים זה קורה בנתניה, לפעמים בערים אחרות, אבל ממש יש התמקדות של עולים שמגיעים לאותה עיר.

קסניה סבטלובה: כמובן שצריך להיות גמישים לעניין הזה.

קסניה סבטלובה: וכן גיוס של דוברי שפות לחוגים ששם לומדים את העבודה הסוציאלית ותגמול נאה לאותם אלה שעוסקים במלאכה שהיא, ואני יודעת מיד ראשונה, יש לי חברים וחברות רבים שעוסקים בתחום הזה, לרבות הגברת אנה טליסמן שאני לא יודעת מי מכם מכיר אותה, אבל היא באמת מחרפת את נפשה במאבק הזה כל הזמן שאין תקנים ואין יכולת ועובדת עם המגזר של להט"בים דוברי רוסית, שזו עבודה קשה מאוד, וחייבים לתגמל אותה וחייבים לקרוא כל הזמן להעלאת המעמד של העובדים הסוציאליים, כדי שסטודנטים שגדלו במשפחות של בני עולים או עולים עצמם שירצו לעסוק בזה.

קסניה סבטלובה: אנחנו גם יודעים שיש עוד נדבך, ואני לא רואה פה אף אחד מהארגון של KEEPOLIM שהיו צריכים להיות פה, אבל אני אומר משהו שהם הסבו את תשומת הלב שלנו לעניין הזה, שיש עובדים סוציאליים עולים שבאים ממדינות שונות, והם מתקשים במציאת עבודה, למרות שכביכול אנחנו יודעים שיש מחסור, אבל להם אומרים משום מה שהם לא מתאימים, ההכשרה שלהם לא מתאימה.

קסניה סבטלובה: אם ההכשרה שלהם לא מתאימה, תנו להם הכשרה, תכשירו אותם, ואז אוכלוסיית עולים תוכל לטפל גם באוכלוסיית עולים שהם כמובן רגישים וקשובים למצוקות.

אברהם נגוסה: זה מה שגם סיכמנו פה בוועדה בדיונים הקודמים.

קסניה סבטלובה: אבל עדיין לצערנו הרב זה לא יוצא לפועל.

אברהם נגוסה: אנחנו נשמע ממרכז המחקר והמידע של הכנסת, שביקשנו.

אברהם נגוסה: אני יודע שחברת הכנסת קסניה סבטלובה צריכה לצאת לכמה דקות.

קסניה סבטלובה: ממש לכמה דקות, לערעור בוועדת הכנסת ואני אחזור.

אברהם נגוסה: נשמע מאוריאנה אלמסי.

אברהם נגוסה: בבקשה.

<אוריאנה אלמסי: התבקשנו באמת לבדוק בשבע לשכות רווחה מה מצב ההנגשה הלשונית לעולים חדשים, כפי שהיא ציינה את הלשכות.

<אוריאנה אלמסי: אני אציין בהערת אגב בטח דבר שאתם מודעים אליו, יש חוסר אחידות מה זה עולה חדש ואז כדי לספור כמה עולים מטופלים בכל לשכת רווחה, זה קצת היה בעייתי.

<דפני מושיוב: זה ממש לא מדויק, יש - - - שכתוב עשר שנים.

<אוריאנה אלמסי: בדיוק.

<אוריאנה אלמסי: את לא נותנת לי, זה בדיוק המשפט הבא שלי.

<אוריאנה אלמסי: לכן מכיוון שהמסמך שלנו עוסק בלשכות הרווחה, אנחנו לקחנו את ההגדרה של ה- - - שהיא ציינה אותו שלפיו עולה חדש הוא אדם שעלה לארץ בעשר השנים האחרונות.

<אוריאנה אלמסי: אני אציין רק שהרבה עולים חדשים, אלה שעלו מברית המועצות לשעבר בשנות התשעים, או אלה שעלו מאתיופיה לפני שנות התשעים, שהם אוכלוסיית קשישים שזו האוכלוסייה שהיא מה שאנחנו גילינו שהם מגיעים ומטופלים במחלקות הרווחה, הם לא נכללים בהגדרה הזאת - - -

<דפני מושיוב: משפט ההמשך – ומי שיש לו חסם לשוני תרבותי.

<אוריאנה אלמסי: איפה זה?

<דפני מושיוב: מופיע כאן.

אברהם נגוסה: אין הגבלה?

<דפני מושיוב: בדיוק.

<דפני מושיוב: זו בדיוק ההתייחסות.

<אוריאנה אלמסי: ההגדרה פה, המשפט הוא המשפט שהגדרתי, משפט אחד.

אברהם נגוסה: זאת אומרת שגם, כלומר, מי שיש לו - - -

<דפני מושיוב: הוא לא עולה אבל יש לו חסם לשוני תרבותי.

אברהם נגוסה: אז אין הגבלה.

<דפני מושיוב: נכון.

<דפני מושיוב: כי יכול להיות אדם ש-30 שנה בארץ, מה לעשות?

<דפני מושיוב: לא מדבר עברית.

אברהם נגוסה: בהרבה מקרים זה כך.

<אוריאנה אלמסי: אוקיי.

<אוריאנה אלמסי: זה סעיף ג' באוכלוסיית היעד, אבל לא בהגדרה.

<אוריאנה אלמסי: 100%, אין בעיה.

<אוריאנה אלמסי: רק להסב את תשומת לבכם שוב, בגלל שאתם מודעים לעניין, אולי הגיע הזמן איך שהוא להסדיר את נושא מהו עולה חדש.

אברהם נגוסה: אני מסכים איתך כי מתי שנוח מרחיבים את זה ומתי שלא נוח מצמצמים את זה.

<דפני מושיוב: המחקרים שנעשו מראים שאדם לוקח לו כעשר שנים בהגירה, בכל העולם, נעשה מחקר על ידי ברוקדייל על אוכלוסיית הרווחה עם מחקר משווה למדינות הגירה ב-OECD, שמראה כי בממוצע אנשים לוקח להם עשר שנים, מה שנקרא, בתהליך הזה.

<דפני מושיוב: לכן ההערה הנוספת היא שלמי שיש חסם לשוני תרבותי, באמת צריך, הוא לא נכנס כעולה כי הוא כבר לא עולה, אבל אנחנו מתייחסים לחסם שלו, וכדי לתת לו את השירות – תפיסת העולם שלנו באה מעולם השירות – כדי לתת לו את השירות, צריך לתת לו כמו שמציינת חברת הכנסת, את הכלי שיאפשר לו לקבל שירות טוב יותר, לפחות במערכת הרווחה.

אברהם נגוסה: אני הולך דווקא בזווית אחרת כי אני מבין מבחינת משרד הקליטה ההגדרה שחשוב להם היא מבחינת זכויות.

אברהם נגוסה: אבל אני לא מבין למה לשכות סוציאליות, או לשכת הרווחה, צריך ללכת כאזרחי מדינת ישראל והלשכות המטרה שלהן לתת שירות רווחה לתושבי העיר, ולכן למה צריך ללכת לפי עשר שנים, 20 שנים, 50 שנים.

אברהם נגוסה: למה צריך?

<דפני מושיוב: אני אגיד לך, כי כל תפיסת העולם של מדינת ישראל בנושא של עולים באה מעולם התוכן התוספתי.

<דפני מושיוב: מה זה אומר?

<דפני מושיוב: מתווספת אוכלוסייה.

<דפני מושיוב: אם יש למשל ילד בסיכון הסיכון הוא סיכול, יש לו את הנדבך שהוא מתייחס לשפה בנפרד, אבל אם הוא צריך למשל להשתתף במעון רב תכליתי או בכל שירות, מערכת שירותית, אנחנו לא הצענו שירותים נבדלים לעולים.

<דפני מושיוב: אנחנו חושבים שהם אזרחי המדינה והם חלק ממקבלי השירות וההתייחסות היא לאותה מהות נזקקות, הקושי המרכזי.

<דפני מושיוב: בנוסף לזה, מה שצריך לייצר את המעטפת, זו המעטפת שמנגישה לו את זה לשונית תרבותית, ולהוריו ולמשפחתו, מתוך ראיית המשפחה כמכלול.

<דפני מושיוב: התוספת היא תוספת תקציבית שהאוצר לאורך השנים נתן, אמר 'בוא ניתן תוספת של מעונות יום, בוא ניתן תוספת של 400 תקנים של עולים, בוא ניתן תוספת של עובדים סמך-מקצועיים, כל הגישה הייתה לתת תוספת תקציבית לאותם מקומות שאתה סופר מנתונים של משרד הפנים אליהם מגיעים העולים ולשם ניתנת התוספת, וזה משתנה לפי התקנות.

<אוריאנה אלמסי: תגידי לי, במחילה אם אני טועה, עיקר המטופלים בלשכות הרווחה מקרב העולים הם קשישים.

<אוריאנה אלמסי: אולי להכניס את הפרמטר של גיל.

<אוריאנה אלמסי: מכיוון שקשיש, אדם שמגיע נגיד החל מגיל 50, מתקשה לרכוש את השפה העברית ועל אחת כמה וכמה כשהוא במצוקה, אז הפרמטר פה, נראה לי שהוא הגיל כי הקשישים זה נקודת החולשה.

<דפני מושיוב: לכן הוספנו את המרכיב של חסם לשוני תרבותי ולראייה, אם תבואי למחלקות לשירותים חברתיים תראי שהמועדונים, מועדוני מופת, מועדונים חברתיים לעולים, עוד כל מיני מודלים שפותחו על ידי השירות לאזרח הוותיק, בהחלט מחריגים את הזקנים ומאפשרים להם להקים מסגרות בהתאם כמו שאת אומרת, לשפת אימם, לרקע התרבותי שלהם, וזה קיים.

<דפני מושיוב: תמיד אפשר יותר, אני לא חושבת שזה מספיק, אבל התפיסה קיימת.

<דפני מושיוב: שוב, אני אשמח לעזור לך להגיע לשטח שבו תראי את הדברים קורים.

אברהם נגוסה: אני אשאל אותך כשנגיע למשרדי הממשלה.

אברהם נגוסה: בואי תמשיכי.

<אוריאנה אלמסי: אני רק אציין שברור לכל שאדם שמגיע ללשכת הרווחה נמצא במצוקה כלשהיא ורק כשהוא יכול לבטא את עצמו בשפת האם או כשהוא מבין שמי שמקשיב לו בשפת האם שלו קל לו יותר להביע את המצוקה ולקבל סיוע, אז הנחיצות של הנגישות הזאת חיונית לעילא ולעילא.

<אוריאנה אלמסי: רוב המחלקות שבדקנו מטופלות עם העולים בתחום הקשישים שיש להם את הקושי בלמידת העברית.

<אוריאנה אלמסי: ההנגשה היא לאו דווקא בתרגום מסמכים, היא גם הנגשה בשיחה של פנים אל פנים, שהיא אולי יותר חשוב.

<אוריאנה אלמסי: התברר לנו שיש קושי בגיוס עובדים דוברי רוסית, בחדרה גם ציינו שיש קושי בגיוס עובדים דוברי צרפתית.

<מרים לסר: יש לי הערה פה.

אברהם נגוסה: תרשמי את ההערה שלך וכשהיא תסיים תינתן לך זכות הדיבור.

<אוריאנה אלמסי: אני אתן שתי דוגמאות, נאמר בחדרה.

<אוריאנה אלמסי: אני מתייחסת ל-25% מהמטופלים במחלקות הרווחה שהם עולים, מתוכם 60% דוברי רוסית, 30% דוברי אמהרית.

<אוריאנה אלמסי: יש שמונה עובדים סוציאליים דוברי רוסית ותשעה דוברי אמהרית ויש להם קושי במציאת עובדים דוברי צרפתית.

<אוריאנה אלמסי: בפתח תקוה, כמו שציינה חברת הכנסת, לא ידוע כמה עובדים דוברי רוסית, יש תשעה עובדים סוציאליים דוברי אמהרית, 53% מה- - -

אברהם נגוסה: עובדים סוציאליים או עובדי מוקדי קליטה?

<דפני מושיוב: עובדים סוציאליים.

אברהם נגוסה: עובדים סוציאליים מקצועיים?

אברהם נגוסה: תשעה?

<דפני מושיוב: מרכזת עו"ס לנושא של - - -, הם בתפקידים מרכזיים.

<דפני מושיוב: מרכזת ועדת תכנון טיפול היא יוצאת אתיופיה.

אברהם נגוסה: יש עובדים, אני יודע.

אברהם נגוסה: האם הם עובדים של מוקדי קליטה?

<דפני מושיוב: לא.

<דפני מושיוב: עובדי מחלקות.

אברהם נגוסה: או עובדים סוציאליים ש- - -

<דפני מושיוב: כמו כולם.

אברהם נגוסה: זה שיפור דווקא, בפתח תקוה.

<אוריאנה אלמסי: 53% מהעולים שמטופלים במחלקת הרווחה הם דוברי רוסית ו-34% אתיופים כך שזה מראה את נחיצות העניין.

<אוריאנה אלמסי: מה שחשוב אולי לציין, שאנחנו מבינים שמצבת כח האדם בידיעת השפות הזרות בקרב העובדים במחלקות הרווחה לא כל כך משקפת את הצרכים במחלקה, אבל ייתכן שבזמן שגייסו את העובדים זה כן היה מתאם, בזמן הגיוס היו צריכים נאמר עשרה עובדים דוברי אמהרית ועם הזמן הצרכים עלו ואז יש כל מיני שיקולים של קליטה, ואז אין מתאם.

<אוריאנה אלמסי: יכול להיות שזאת הבעיה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: לפי סדר הדיון שלנו, עכשיו נשמע את הרשויות המקומיות, ארגוני העולים ולאחר מכן נפנה למשרדי הממשלה.

<דפני מושיוב: יש גם את החוקרים שהציעו שידברו.

אברהם נגוסה: מהאוניברסיטה העברית.

אברהם נגוסה: בסדר, נפנה אליהם.

אברהם נגוסה: אבל אני רוצה שקודם נשמע את נציגות לשכת הרווחה מלוד למשל.

אברהם נגוסה: אשרת אהרון, עו"ס, רכזת קליטת עליה עירונית בלוד.

אברהם נגוסה: בבקשה תני לנו תמונה ומזה נפנה לחוקרים ולארגונים.

<אושרת אהרון: בוקר טוב לכולם.

<אושרת אהרון: אני עובדת סוציאלית קהילתית בעירית לוד, ברווחה.

<אושרת אהרון: בעקרון יש לנו שלושה עובדים סוציאליים דוברי רוסית, ששניים מהם ב-75%, אחד בחצי משרה, ועובדת זכאות במשרה מלאה.

<אושרת אהרון: זה ממש לא מספיק, יש לנו גם קושי בגיוס של עובדים דוברי רוסית, אני אפרט על זה בהמשך.

<אושרת אהרון: לעומת זאת, יש לנו ארבעה עובדים סוציאליים דוברי אמהרית במשרה מלאה ועוד ארבעה עובדים שהם במוקד קליטה, דוברי אמהרית.

אברהם נגוסה: דוברי הרוסית זה אחד 75% - - -

<אושרת אהרון: לא, שניים הם ב-75% ואחד חצי משרה.

<אושרת אהרון: אנחנו הקמנו באגף צוות לכשירות תרבותית, שזה אומר הנגשה שפתית מבחינת שילוט וטפסים, מסמכים בשפות רוסית ואמהרית.

<אושרת אהרון: הוצאנו מידעון עם שעות קבלה בשפות האלה, וזה עדיין לא מספיק כמובן.

<אושרת אהרון: יש לנו מחסור בכוח אדם מיומן ומקצועי לתרגום.

<אושרת אהרון: לעתים קרובות עובדים שאינם מיומנים בתרגום מקצועי משפטי, נדרשים במהלך העבודה לתרגם במקרי חירום.

<אושרת אהרון: זה אומר שעובדים שהם לא, לפעמים לא עובדים סוציאליים, צריכים להשתתף בוועדות הרות גורל ולתרגם בשפה שהיא לא מקצועית.

<אושרת אהרון: זה גורם לחוסר מקצועיות מבחינת התרגום.

<אושרת אהרון: תרגום לא מקצועי עלול לפגוע מבחינה משפטית, אנחנו צריכים תרגום מקצועי משפטי מיומן.

<אושרת אהרון: דיברת מקודם על מיצוי זכויות.

<אושרת אהרון: יש לנו פרוייקטורית בשפה הרוסית, אבל כן חסרים לנו פרוייקטורים בשפה האמהרית, כי לגבי מיצוי זכויות בשפה האמהרית לעולים יוצאי אתיופיה, אין לנו בכלל.

<אושרת אהרון: יש לנו מוקד קליטה, אבל אין לנו מישהו שמתעסק בעיקר רק בזה, פרוייקטור לעידוד עליה.

אברהם נגוסה: חסרים דוברי אמהרית?

<אושרת אהרון: חסרים מתרגמים מקצועיים דוברי אמהרית כי לפעמים עובדים של מוקד קליטה נדרשים לתרגם והם כן חוששים מהחלטות הרות גורל שהם אולי לא יתרגמו בצורה מדויקת מבחינה משפטית, אז הם כן חוששים לתרגם בפגישות שיש בהן החלטות שאם הם יתרגמו בצורה קצת אולי לא מדויקת, אז עלולים לפגוע.

<אושרת אהרון: רוצים תרגום משפטי מיומן.

<דפני מושיוב: סליחה שאני אומרת את זה, אבל יש חוזר מנכ"ל מס' 103, והראיתי לאושרת הבוקר, היא לא מכירה, שיצא ב-2016, שמדבר על כל העולם של תרגום וחברות תרגום שניתנות בוועדות תכנון טיפול, כולל אנשי מקצוע, לשפות השונות כמובן.

<דפני מושיוב: פשוט המידע קצת חסר.

אברהם נגוסה: חוזר מנכ"ל יצא ב-2016, אנחנו עכשיו ב-2018, איך לשכת רווחה עירונית לא מכירה, איך דבר כזה יכול לקרות?

אברהם נגוסה: שנתיים אתם לא מכירים ואתם עובדים ללא שום הנחיות מלמעלה?

<אוריאנה אלמסי: גם אף אחד לא הסב את תשומת לבי מהמחלקות לגבי החוזר הזה.

אברהם נגוסה: פה אנחנו מגלים את שורש הבעיה.

אברהם נגוסה: כי אם למעלה אתם קובעים מדיניות, אם ההוראות לא מגיעות ללשכות הסוציאליות, זה נשאר במגירה, אז מה המשמעות?

<דפני מושיוב: פשוט עולם התוכן – וסליחה אושרת – פשוט עולם התוכן שאושרת מביאה הוא העולם הקהילתי, לא כל כך מכירה את העולם הפרטני, אבל כל מרכז ועדת תכנון טיפול יש לו את המידע, יש בקרה על זה.

<דפני מושיוב: פשוט זה תפקידים שונים, כלים שונים, מצבים שונים וחוזרים שונים ואני מציעה - - -

אברהם נגוסה: אנחנו מדברים על מרכזת.

אברהם נגוסה: איך מרכזת לא יודעת?

<אושרת אהרון: אבל אני דיברתי - - -

<דפני מושיוב: לא, היא עובדת קהילתית.

<דפני מושיוב: עובדת קהילתית לא קשורה לעולם ה- - -

אברהם נגוסה: איך ה-ממ"מ לא ידעו?

<אוריאנה אלמסי: אני דיברתי עם מנהלי המחלקות.

<אוריאנה אלמסי: לא עם עובדת סוציאלית - - -

<דפני מושיוב: יכול להיות שאולי השפה הייתה שונה, אבל אני אומרת לך, כל אחד יודע, הם משלמים, אנחנו חותמים על התקציב.

<דפני מושיוב: אנחנו רואים את ההוצאה התקציבית הזאת.

<דפני מושיוב: אז אני לא יודעת איך התנהלה השיחה, אבל אולי השימוש, ולכן אני ממליצה בפעם הבאה לעשות הלימה של אינפורמציה בין השטח לבין המטה.

<דפני מושיוב: פשוט זה יעזור כדי לתת לך את עולם המושגים שתוכלי גם לשאול אותו בשטח.

<אוריאנה אלמסי: לא הבנתי.

<דפני מושיוב: לשאול מה זה חוזר מנכ"ל, את יודעת, לשאול את המנהל 'האם אתה מכיר את חוזר מנכ"ל 103'.

<אוריאנה אלמסי: השאלות שהפנינו למחלקות הרווחה הן שאלות מפורטות לכולם, איך הם מנגישים את הטיפול שלהם לעולים חדשים.

<אוריאנה אלמסי: הייתה לי התכתבות עם מנהלי המחלקות, לא עם עובדת סוציאלית.

<דפני מושיוב: עם גיא?

<אוריאנה אלמסי: כן.

<אוריאנה אלמסי: עם גיא.

<דפני מושיוב: לגיא יש מודל קליטה - - -

אברהם נגוסה: תני לה להשלים.

<אוריאנה אלמסי: אבל זה לא רק גיא.

<אוריאנה אלמסי: אני אומרת בסדר, אני חלילה לא, אני רק אומרת, גם לא הבנתי אם תסבירי לנו מה זה החוזר הזה, אין בעיה.

<אוריאנה אלמסי: רק אני מציינת שאם אושרת היא עובדת סוציאלית קהילתית, אני דיברתי עם מנהלי המחלקות.

<אוריאנה אלמסי: אף אחד לא הסב את תשומת לבי לגבי זה.

<אוריאנה אלמסי: בוודאי שאם היינו יודעים היינו מציינים.

<דפני מושיוב: אני אשמח לסייע כדי שתוכלי בפעם הבאה לשאוב את המידע וגם לשאול אותם אם הם קראו.

<דפני מושיוב: אם הם לא קראו, אז זו באמת בעיה.

<דפני מושיוב: אבל אני רואה את ההוצאות התקציביות שיוצאות, גם לנושא הזה, כולל גם בחדרה גם בפתח תקוה, יש מה שנקרא מודל קליטה יישובי שאנשים לפעמים אולי לא מקשרים, אני לא יודעת איך התנהלה השיחה, אבל מודל הקליטה היישובי הוא מודל של אין-טייק רגיש תרבות, עם עובד מקצועי, עם איש שהוא אקדמאי דובר שפה שמתרגם ומלווה את המשפחה.

<דפני מושיוב: עוד מעט תשמעו גם על המחקר שנעשה ברשויות שזה פועל, גם חברים – לפחות מהארגון של קעליטה שהם דוברי צרפתית, אבל יש עוד ארגונים – שאנחנו מקיימים היום הכשרות לנושא של התרגום כי אנחנו מבינים שצריך לעשות, הבאנו את כל עולם התוכן, ירחיבו אחר כך מעולם התוכן של החירשים שזה מאוד דומה, אנחנו מאמינים שצריך לייצר חקיקה בכיוון, כמו שיוצרים אצל החירשים, לתת כלים וסטנדרטים.

<דפני מושיוב: אני חושבת שגם לא לכל מצב צריך את אותו כלי.

<דפני מושיוב: העולם בנוי היום כמו קוביה הונגרית, למצבים התחלתיים יכולים להיעזר במתנדבים, למצבים מאוחרים יותר עם צוות מקצועי.

אברהם נגוסה: בתור שלך תרחיבי.

אברהם נגוסה: אני מתחיל למטה מהשטח ואז נגיע אליכם.

אברהם נגוסה: אבל אנחנו רואים היכן הבעיות.

אברהם נגוסה: אתם יכולים לקבוע למעלה אבל זה לא מגיע לשטח.

אברהם נגוסה: העובד המקצועי שפוגש בשטח את האנשים שצריכים עזרה הוא חסר אונים כי אתם לא העברתם לו את המדיניות.

<דפני מושיוב: העברנו.

<דפני מושיוב: השאלה אם הוא - - -

<אושרת אהרון: אם הוא מה?

<דפני מושיוב: אני אומרת - - -

אברהם נגוסה: דפני, לא אני אמרתי את זה.

אברהם נגוסה: אנחנו מכירים את השטח, לא סתם התחלתי מלמטה.

אברהם נגוסה: תני לי לנהל את העניין ותגיבי בתור שלך.

<דפני מושיוב: יש את האחראית של ארגון ומינהל, יש בקרה שמתפתחת ואני אומרת לך, נעשה בחינות בסוף השנה.

אברהם נגוסה: בסדר.

אברהם נגוסה: נגיע אליך ותרחיבי.

אברהם נגוסה: עכשיו אנחנו רוצים לשמוע מה קורה בשטח.

אברהם נגוסה: בבקשה אושרת, תמשיכי.

<אושרת אהרון: אז זהו, בעקרון הצורך שלנו הוא באמת בתרגום מקצועי ובפרויקטורים לעידוד עליה למיצוי זכויות.

<אושרת אהרון: בעיקר בשפה האמהרית, כי בשפה האמהרית אין לנו עובד למיצוי זכויות.

אברהם נגוסה: השאלה למה אין לכם.

אברהם נגוסה: אני יודע שיש הרבה דוברי אמהרית שיכולים להיות פרוייקטורים, יכולים להיות מגשרים ויכולים להיות עובדים מסוימים להנגשת שפות.

אברהם נגוסה: איפה הבעיה?

אברהם נגוסה: בתקנים?

אברהם נגוסה: בתקציב?

אברהם נגוסה: מה הבעיה?

<אושרת אהרון: אני אסביר.

<אושרת אהרון: יש לנו תקן וחצי לפרוייקטורים בשפה הרוסית, שזה ממש עובדים שפיזית הולכים ומנגישים את השירות, הולכים איתם לביטוח לאומי, מס הכנסה, כל השירותים שהעולים צריכים, איך להירשם בבנק, איך לפתוח חשבון, כל הדברים האלה.

<אושרת אהרון: לדוברי אמהרית אין את השירות הזה שעובד לוקח אותם פיזית לכל השירותים ומסביר להם, ממש, השירותים הקיימים בעיר ומחוץ לעיר, וזה מאוד חסר כי העובדים שלנו לא מלווים אותם למקומות.

<אושרת אהרון: הם נותנים את השירות בתוך לשכת הרווחה או בפרויקטים שאנחנו מקיימים, אבל לא בשירותים השונים בעיר.

אברהם נגוסה: להערכתך כמה תושבים יוצאי אתיופיה נמצאים בלוד וכמה יוצאי ברית המועצות לשעבר?

<אושרת אהרון: בעיר בכלל, יוצאי אתיופיה יש לנו בערך 4,000 ויוצאי חבר העמים יש לנו בערך 13,000 או 14,000.

אברהם נגוסה: ל-13,000-14,000 יש לכם תקן וחצי.

<אושרת אהרון: תקן וחצי ליוצאי חבר העמים.

אברהם נגוסה: הבנתי.

אברהם נגוסה: אבל מספרם בערך 13,000, 14,000.

<אושרת אהרון: כן.

אברהם נגוסה: מספר יוצאי אתיופיה הוא בערך 4,000.

<אושרת אהרון: כן.

אברהם נגוסה: ואפס תקן, זה מה שאת אומרת?

<אושרת אהרון: כן.

<אושרת אהרון: מבחינת פרוייקטור.

אברהם נגוסה: והסיבה לכך שפשוט המשרד לא נתן לכם תקן.

אברהם נגוסה: זה לא שאין דוברי אמהרית בלוד.

<אושרת אהרון: נכון.

אברהם נגוסה: תמשיכי בבקשה.

<אושרת אהרון: בעקרון אין לי מה להוסיף.

<אושרת אהרון: אם יש לך עוד שאלות אני אשמח לענות אבל רוב הדברים שאנחנו צריכים זה פרוייקטורים בשפה האמהרית ותרגום מקצועי.

אברהם נגוסה: יוצאי אתיופיה או יוצאי ברית המועצות מגיעים ללשכת הרווחה, צריך לעשות אין-טייק, ואת עובדת סוציאלית, לא דוברת רוסית ולא דוברת אמהרית, את צריכה לעשות אין-טייק כי הם הגיעו אליך לעזרה.

אברהם נגוסה: איך את עושה אין-טייק?

<אושרת אהרון: המצב הקיים הוא פשוט לחפש עובדים באותו רגע ספציפית, לחפש עובדים שנמצאים במקרה באגף.

אברהם נגוסה: איפה?

<אושרת אהרון: כמו שאמרתי יש לנו כמה עובדים דוברי רוסית, ממש מעט, כמה עובדים דוברי אמהרית.

אברהם נגוסה: בתחום אחר?

<אושרת אהרון: בתחומים אחרים שלא קשורים, ולחפש, ולהתחיל להתקשר ומי נמצא, ומי פנוי ומי לא עמוס ויכול לעזור לי.

<אושרת אהרון: זה ממש ממש בעייתי.

אברהם נגוסה: אבל את יודעת, במובן המקצועי כעובדת סוציאלית את מבינה שהמושגים הם שונים.

<אושרת אהרון: נכון.

אברהם נגוסה: האם אנשים שעוסקים בתחומים אחרים ולא מכירים את עולם העבודה הסוציאלית, האם האין-טייק שלך יכול להיות שלם?

אברהם נגוסה: האם את תקבלי את כל התמונה מבחינה מקצועית?

<אושרת אהרון: אני מסכימה איתך.

<אושרת אהרון: לכן העובדים שלא מוסמכים לתרגם מאוד חוששים מההשלכות של מה שהם יתרגמו, בגלל השפה המקצועית שהיא לא אותה שפה, בגלל ההשלכות המשפטיות שיכולות להיות.

<אושרת אהרון: זה מאוד בעייתי.

<אושרת אהרון: אנשים לא יכולים להימנע מלתרגם כי מבקשים מהם, אבל הם עושים את זה ממש לא בלב שלם.

אברהם נגוסה: כולנו מסכימים שהאין טייק הוא המפתח להבין את הבנאדם, מה הוא צריך ובאמת מה מפריע לו.

אברהם נגוסה: זו הנקודה שהעובד הסוציאלי צריך להבין בדיוק.

אברהם נגוסה: אם אין מתרגם מקצועי בתחום הזה, אז העובד הסוציאלי הולך לכיוון אחר לגמרי.

אברהם נגוסה: אנחנו מכירים מקרים רבים שקרו בלשכות הסוציאליות, במרכזי הקליטה, בכיוון הזה.

אברהם נגוסה: אני מאוד מצטער שעדיין המערכת לא למדה מהטעויות האלה וזה ממשיך.

אברהם נגוסה: דפני אני יודע - - -

<דפני מושיוב: המילים קשות לי.

אברהם נגוסה: אני יודע שלא נעים לך לשמוע.

<דפני מושיוב: לא, יש משהו אחר.

אברהם נגוסה: אבל אנחנו מדברים באותה שפה.

אברהם נגוסה: לכן בואי תרשמי, אני אגיע אליך.

אברהם נגוסה: יש לך את הזכות להסביר הכל.

אברהם נגוסה: בבקשה.

אברהם נגוסה: עוד מישהו מהרשויות המקומיות?

<אושרת אהרון: אם אפשר להוסיף עוד הערה אחת.

<אושרת אהרון: רציתי לדבר על תרגום בשיחות באמת קריטיות כמו ועדות החלטה וכאלה דברים, שעובדים שהם לא מוסמכים באמת לתרגם, בגלל החיסיון והפרטיות מאוד מאוד מרגישים לא נעים אם הם מכירים את הפונים בסיטואציות אחרות.

<אושרת אהרון: למשל, מוקד קליטה עושה פרויקטים קהילתיים חברתיים, לא מקרים פרטניים, ופתאום הם נדרשים לתרגם לפונה במקרה ממש קריטי, אז גם הפונה מרגיש לא נעים כי הוא מכיר את העובד מסיטואציות אחרות ולא נעים לו מהפרטיות שלו שהוא יודע עליו דברים עכשיו, וגם העובד מרגיש לא נעים.

אברהם נגוסה: נכון.

אברהם נגוסה: אתיקה מקצועית היא גם אחד הדברים שאנחנו גם פה עוברים ורומסים אותה ברגל גסה.

אברהם נגוסה: הדבר השני גם הפתיחות של הפונה לעזרה ברגע שהוא מכיר את העובד שהוא לא מקצועי ובא מתחום אחר, הוא סוגר את עצמו.

אברהם נגוסה: הוא לא יפתח את עצמו.

אברהם נגוסה: הוא לא יגיד לך מה מפריע לו, בדיוק משמירת הפרטיות שלו.

אברהם נגוסה: זה דבר שני.

אברהם נגוסה: דבר שלישי, העובדת הסוציאלית לא מקבלת את התמונה הכללית כתוצאה מכך ולכן הטיפול יכול להיות כושל.

אברהם נגוסה: לא יהיו תוצאות.

אברהם נגוסה: אלה דברים שאנחנו יכולים להבין במהלך ההנגשה הלשונית, את היתרון ואת החיסרון.

אברהם נגוסה: בבקשה מארגון קעליטה.

אברהם נגוסה: אסתר.

<מרים לסר: שניה, רק רציתי להעיר לחברת הכנסת, אני שמחה שחזרת לפה, שצר לי לראות שלא מופיעות כאן הערים שבהן יש ריכוז אוכלוסייה גדול של עולים מצרפת כמו אשדוד, נתניה או ירושלים.

<מרים לסר: אני חושבת שאם גם משם היינו מקבלים מספרים זה היה עוזר לנו.

<מרים לסר: נבחרו רק הערים שבהן יש יותר מרוסיה ומ- - -

קסניה סבטלובה: לא, זה נבחר אך ורק לפי קריטריון אחד של כמות העולים בכלל ביחס לאוכלוסייה.

<מרים לסר: אני חושבת שבנתניה הם 30% מהאוכלוסייה.

קסניה סבטלובה: אז אנחנו בחרנו מהרשימה של ערים ששם יש ריכוזים גדולים.

קסניה סבטלובה: ממש לא לפי הקריטריון - - -

אברהם נגוסה: לא משנה.

אברהם נגוסה: יש לנו תמונה ברורה ויש לנו נתונים ואנחנו לוקחים את העניין שזה מודל, וזה אותו דבר.

אברהם נגוסה: לכן זה נותן לנו באמת אינדיקציה לבסיס הדיון.

אברהם נגוסה: זה לא אומר שאין קליטה בנתניה או באשדוד או באשקלון או בבאר שבע.

אברהם נגוסה: יש, אבל זו אינדיקציה.

אברהם נגוסה: תתמקדי במה שאת מכירה בנתניה, מה שאת מכירה באשדוד, אנחנו לא מגבילים אותך לפי הערים.

<מרים לסר: מה שדפני הזכירה את המודל הקליטה היישובי שהוא פעיל בערים הגדולות שקולטות עליה, אני אתן זכות דיבור ברשותכם לאסתר שמכירה טוב ושהייתה שם כשהיא עבדה במועצת ארגוני העולים, שנחנך הפרויקט הזה עם דפני ועם משרד הרווחה.

<מרים לסר: אני רק רוצה לציין שלפני כמה חודשים בספטמבר או באוקטובר, היה חשש לסגור את התקציבים של המחלקות האלה, מחלקות הרווחה המונגשות לשונית בצרפתית, ברוסית, זה המודל לקליטה יישובית, ואני גאה להגיד שבזכות לחץ שהפעלנו על שר הרווחה נמצא תקציב כדי להשאיר את המחלקות האלה בערים קולטות עולים.

<אוריאנה אלמסי: איפה זה פועל?

<אוריאנה אלמסי: באיזה ערים פועל המודל?

<מרים לסר: 12 ערים.

<אוריאנה אלמסי: אחת מהן היא הערים האלה?

<אוריאנה אלמסי: את יכולה לציין את הערים?

<אוריאנה אלמסי: ומעניין איך נבחרו הערים?

<מרים לסר: אני אשמח, בעזרת הישיבה שאנחנו עושים ואולי בעוד - - -

אברהם נגוסה: לא, תצייני לדוגמה מתוך 12 הערים.

<מרים לסר: אשדוד, ירושלים, נתניה, חדרה.

<אוריאנה אלמסי: חדרה זה פועל?

<מרים לסר: כן.

<מרים לסר: ולגבי צרפתים יש חמש, אני לא יודעת לגבי השאר אבל יש לנו פה את אשקלון, ראשון - - -

<דפני מושיוב: יש את ה-12.

<דפני מושיוב: יוקנעם, נתניה, אשדוד, אשקלון, פתח תקוה, ראשון לציון, תל אביב, חדרה, באר שבע, חיפה וירושלים.

<מרים לסר: אז היה ניסיון לסגור את זה לשנת 2018 וכתבנו לשר והפעלנו לחץ וזה נשאר לתקציב השנה הבאה.

<מרים לסר: אני מאוד מקווה שאנחנו נצליח שזה יהיה פשוט בסעיף תקציבי כדי שזה יישאר כל עוד יש צורך בסוג כזה של שירות.

קסניה סבטלובה: אנחנו עכשיו בדיוק בזמן הזה של קבלת התקציב, לכן אנחנו נביא כמובן לידיעתם של כל אלה ש- - -

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: אסתר בלום בבקשה.

<אסתר בלום: תודה רבה כבוד היושב ראש, תודה רבה חברת הכנסת סבטלנה על יוזמת הדיון.

<אסתר בלום: אתה אמרת כבוד היושב ראש לפני כמה דקות, פנית לעובדת הסוציאלית בלוד ושאלת אותה מה את עושה כאשר העולה מגיע אליך ובעצם אין לו אפשרות לתקשר כי אין לו את השפה.

<אסתר בלום: אצלנו אני חושבת שהשאלה נשאלת עוד לפני כן.

<אסתר בלום: אתה כבר הלכת צעד אחד קדימה.

<אסתר בלום: אתה מדבר על מי שכבר הגיע לכתובת.

<אסתר בלום: על מי שעובר את הדלת.

<אסתר בלום: זה כבר שלב מאוד מתקדם.

<אסתר בלום: לצערנו הרב אנחנו עוד בשלב הקודם שבעצם העולה בגלל ההבדלים התרבותיים, בגלל החששות, בגלל ההיעדר של הידע, הוא לא יגיע לעובדת הסוציאלית, הוא לא יגיע ללשכת הרווחה, הוא לא יודע גם איך להגיע והוא לא יודע בכלל מה הזכויות שלו.

<אסתר בלום: אנחנו נמצאים במצב עוד יותר מחמיר.

<אסתר בלום: אתמול היינו באירוע גאלה של עמותת לב האמהות, זו עמותה שבעצם עוזרת למשפחות נזקקות, עושים עבודה מדהימה, והראו לנו משפחה שגרה לא בצריף, היא גרה באוטובוס, בקרוואן, והעיריה ניתקה להם את המים, והם לא קשורים לאף אחד מלבד זה שהעירייה באה ומנתקת להם את המים, אין שם ביקור של עובדת סוציאלית, אין שם ביקור של אף אחד.

קסניה סבטלובה: שזה בניגוד מוחלט לחוק שהעביר אותו איציק שמולי חברי, שאוסר על ניתוקי מים.

אברהם נגוסה: גם אני בא מהעולם של המגזר השלישי, ארגוני העולים.

אברהם נגוסה: את יכולה להסביר לנו מה תפקידכם כארגוני עולים, מה אתם יכולים לתרום בתחום הזה?

<אסתר בלום: יש כמה דברים.

<אסתר בלום: קודם כל אם אנחנו מדברים על ארגונים כמו לב האמהות - - -

אברהם נגוסה: בעניין של כפי שאמרת, עד הדלת, עד השער של הלשכה הסוציאלית, מה אתם יכולים לעשות?

<אסתר בלום: יש שני סוגים של עמותות.

<אסתר בלום: יש עמותות כמו לב האמהות שציינתי שעושות עבודות בשטח והם בקשר עם האנשים עצמם, ויש עמותות כמו קעליטה שאנחנו בעצם מבחינת קידום ושינוי מדיניות יכולים לעשות כאן דברים גם מההיבט הזה וגם מההיבט הזה.

<אסתר בלום: אנחנו במסגרת קורס שנקרא 'מרחב משותף' ביוזמת הג'וינט, מפגיש שם את המגזר השלישי וגם משרדי הממשלה.

<אסתר בלום: אני נפגשתי שם עם דפני והיינו באותו מחזור, באותו קורס, ניסינו לחשוב מחוץ לקופסה ודיברנו על הקשיים של אותם עולים ומה ניתן לעשות כדי לתת את המענה לאותם האנשים שלא יכולים להגיע ללשכות הרווחה ואיך לפתוח את הדלתות של לשכות הרווחה.

<אסתר בלום: הגענו לפרויקט של פיילוט שהופעל בהתחלה בנתניה, עבור האוכלוסייה הצרפתית ובני העדה האתיופית.

<אסתר בלום: במסגרת הפיילוט מה שהניע כל הזמן זה בדיוק מה שדיברת עליו, הנושא של הסטנדרטים.

<אסתר בלום: מי כן יכול לתרגם, מי יכול להיכנס לתוך החדר הטיפולי, מי יכול להיכנס לחיים של האחרים כאשר בעצם אם אתה קורא לשומר, כי לפעמים זה מה שקורה, אתה קורא לשומר כי הוא נמצא שם באותו רגע ולפעמים המשפחה מגיעה עם הילד והילד הוא זה שמתרגם.

<אסתר בלום: מה הם הסטנדרטים.

<אסתר בלום: ראינו שבעצם לא קיימים סטנדרטים.

<אסתר בלום: אין בנושא הזה בכלל מדיניות, אין על הנושא הזה מחקר, אין חשיבה בנושא הזה.

<אסתר בלום: אנחנו עובדים אד-הוק.

<אסתר בלום: לכן בעצם מה שאנחנו כן, ביחד עם דפני ממשרד הרווחה וביחד עם עמותת 'טנא בריאות' פיקדו, חשבנו שזה הדבר הנכון לעשות קודם כל, מצד אחד לעשות את הפיילוט, זאת אומרת להכשיר את האנשים, לתת את ההכשרה הן למתנדבים שגייסנו.

<אסתר בלום: אנחנו גייסנו מתנדבים, לא ישר באים ומדברים על סכומי עתק של תרגום ודברים כאלה.

<אסתר בלום: מחפשים אנשים עם מיומנויות מסוימות, מכשירים אותם, ואחר כך נכנסים ללשכות הרווחה, על פי קריטריונים מסוימים.

<אסתר בלום: בהכשרה הזאת השתתפו גם עובדי סמך של לשכות הרווחה ובעצם כל העבודה הזאת בסופו של דבר, אמרנו שהיא חייבת להימדד ולהיות עם מחקר ולכן ידברו כאן לנציגים מהאוניברסיטה והם יתנו את הדברים.

אברהם נגוסה: לפני זה אני מבקש שתענו לנו בקיצור על הטענה שיש קושי בגיוס של עובדים ועובדות סוציאליים מקרב העולים דוברי השפה.

אברהם נגוסה: אתם כארגון עולים, האם זו אמת, האם אתם יכולים לעזור למערכת לגייס עובדים או שאתם מקבלים את העובדה כמוגמרת.

אברהם נגוסה: מה את אומרת על הטענה הזאת?

<אסתר בלום: תודה על השאלה כבוד היושב ראש.

<אסתר בלום: בדרך כלל ארגוני העולים הם כאן לא כדי לקבל עובדות בשטח ולנסות לראות איפה אתה כן יכול לעזור ולמלא את החסר.

<אסתר בלום: לכן ארגון קעליטה יצא במיזם מאוד מיוחד שנקרא קעליטאים, זה בעצם כמו בנק הזמן אבל כל אחד נותן ולא יודע מה הוא מקבל.

<אסתר בלום: כל אחד יכול לתת ולקבל מה שהוא יכול.

<אסתר בלום: אנחנו גייסנו עד היום כמעט 800 מתנדבים, עשרות אלפי שעות התנדבות ברחבי הארץ, כך שבעצם כל אחד לפי התחום שלו, כל אחד לפי מה שמתחשק לו לתת, לפי היכולות שלו, ובהחלט גם כשעשינו את הפיילוט עם משרד הרווחה בזמנו גייסנו את המתנדבים בנתניה דוברי השפה, ונשמח לסייע.

<אוריאנה אלמסי: מתנדבים וכל מיני פיילוטים, לא הבנתי, זה מוסדר, לא מוסדר.

<אוריאנה אלמסי: האם זה מספק?

<אוריאנה אלמסי: את חיה את השטח ואת רואה.

<אוריאנה אלמסי: האם זה עונה על מה שצריך?

<אוריאנה אלמסי: האם זה מוסדר או שאם יש התנדבות זה מספיק?

אברהם נגוסה: תראי, אנחנו לא מורידים את האחריות מהמערכת הממשלתית.

אברהם נגוסה: בראש ובראשונה האחריות היא על המערכת הממשלתית.

אברהם נגוסה: מה שאני אומר, אתם כארגון שפועל בהתנדבות למען העולים, האם הטענה שהמערכת אומרת 'קשה לנו לגייס ולהכשיר עובדים סוציאליים דוברי השפה' האם אתם יכולים לעזור בגיוס האנשים האלה או שגם אתם לא יכולים לגייס?

<אסתר בלום: הבנתי את השאלה.

<אסתר בלום: אני מחזקת את הדעה הזאת.

<אסתר בלום: לצערנו כאשר יצאו בתכנית של מודל קליטה יישובית ניסו לגייס עובדים סוציאליים דוברי צרפתית ולא מצאו אותם, וחיפשו וחיפשו.

<אסתר בלום: ומה מסתבר?

<אסתר בלום: שהם קיימים, הם ישנם, אבל הם לא עושים את התהליך של הכרה בתעודות שלהם.

<אסתר בלום: זו בעיה אחת.

<אסתר בלום: אנחנו גם מנסים ומשתדלים לעזור להם.

<אסתר בלום: כרגע יש לנו חמש עובדות סוציאליות שנמצאות בתהליך ההכרה בתעודות שלהן.

<אסתר בלום: כיום לצערי, צר לי לדעת שיש עובדת סוציאלית מצרפת שקיבלה תשובה שלילית ממשרד הרווחה, שבעצם ההכשרה שלה אינה נאותה לתקנים בישראל.

<אסתר בלום: כמו שחברת הכנסת סבטלובה הודיעה קודם, אז באמת, אם יש פער כל שהוא, ואני בספק רב, אנחנו נלך ונעשה השוואת סילבוסים ונצטרך להשקיע עכשיו מאות שעות כדי לשבת ולראות איפה הדקויות ואיפה השוני ואיפה ההבדלים - - -

קסניה סבטלובה: אנחנו יודעים שאין שינויים משמעותיים - - - היו דיונים על זה בוועדה הזאת.

<אסתר בלום: כדי בדיוק להביא לכם ולהביא את האנשים האלה למערכת.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

<מרים לסר: אני חושבת שאפשר גם לצאת לאיזה שהוא מהלך של לתת מלגות לעולים חדשים כדי ללכת וללמוד את המקצוע הזה.

אברהם נגוסה: לא משנה אם הם היו עובדים סוציאליים בארץ המוצא או לא, הם יכולים ללכת ל- - -

<מרים לסר: מפה, צעירים, דוברי השפה.

אברהם נגוסה: אני לא הייתי עובד סוציאלי באתיופיה.

אברהם נגוסה: קיבלתי הכשרה פה.

<יוחאי נדן: אבל זה צריך להיות בשיתוף פעולה עם המוסדות האקדמיים.

אברהם נגוסה: כן.

אברהם נגוסה: נכון.

קסניה סבטלובה: זו צריכה להיות תכנית ממשלתית, כמובן שבשילוב האקדמיה כדי להיערך.

אברהם נגוסה: על זה יענו משרדי הממשלה.

אברהם נגוסה: נשאל אותם.

<אסתר בלום: ברשותך משפט אחרון.

<אסתר בלום: קריאה גם לאקדמיה, אם אני לא טועה הקורס של הנגשה תרבותית הוא בעצם לא חובה בלימודים של עבודה סוציאלית באוניברסיטאות.

<אסתר בלום: למי שצריך ללמוד עבודה סוציאלית במדינת ישראל, נראה לי שהקורס הזה צריך להיות חובה.

אברהם נגוסה: התוכן הנלמד שם לדעתי מספיק.

אברהם נגוסה: כי לא ילמדו רוסית ולא ילמדו אמהרית ולא צרפתית, וגם לא ילמדו את התרבות הרוסית והתרבות הצרפתית.

אברהם נגוסה: הם מלמדים את הקונטקסט.

<אסתר בלום: אבל זה לא קורס חובה.

<יוחאי נדן: זה לא נכון.

<יוחאי נדן: אין סטנדרטיזציה בין המוסדות.

<יוחאי נדן: ברוב המוסדות זה קורסי חובה.

<יוחאי נדן: אצלנו באוניברסיטה העברית - - -

אברהם נגוסה: תתייחסו לזה בהמשך.

אברהם נגוסה: אני רוצה לשאול אותך אושרת, פה שמענו עכשיו שתי בעיות.

אברהם נגוסה: יש בעיה שהעולים כלל לא יודעים למי ולאן לפנות לגבי מימוש הזכויות שלהם.

אברהם נגוסה: נניח אתם בלוד, יש לכם 13,000, 14,000 דוברי רוסית, 4,000 דוברי אמהרית ויש גם צרפתים.

אברהם נגוסה: מה אתם עושים כדי שהעולים האלה ידעו לאן לגשת, האם יש לכם מערכת הסברה בעיר?

<אושרת אהרון: יש לנו גם עובדי מוקד קליטה ליוצאי אתיופיה שמוציאים פרסומים.

<אושרת אהרון: יש לנו עלוני מידע גם ברוסית וגם באמהרית.

<אושרת אהרון: אבל כן הייתי רוצה לחזור למה שדיברתי מקודם לגבי הפרויקטור.

<אושרת אהרון: לגבי הפרויקטורים שלנו בשפה הרוסית אנחנו מקבלים ממשרד הקליטה ומהקרן לידידות, אנחנו מקבלים ממש מידע על מי עומד לנחות באיזה יום, באיזה תאריך, טלפון שם והכל, ואז אנחנו ממש שולחים את הפרויקטור ליזום את הפגישה עם העולה החדש שרק מגיע ורק נוחת, והוא עושה איתו את כל התהליך.

<אושרת אהרון: עם יוצאי אתיופיה אין לנו את המידע הזה, אין לנו את הנתונים האלה, ובגלל זה אמרתי שהפונקציה הזאת חסרה לנו בשפה האמהרית, של מידע שמגיע מראש לפני שהעולה נוחת בארץ.

<אושרת אהרון: וגם בשנים הראשונות שלו לחיים.

אברהם נגוסה: יש מוקד קליטה בלוד ליוצאי אתיופיה?

<אושרת אהרון: כן.

<אושרת אהרון: שמממן אותו המשרד לשוויון חברתי.

אברהם נגוסה: הבנתי, אבל מטרת מוקד הקליטה זה לעשות את הדברים האלה, לקשר עם הלשכות, עם המערכת הקולטת עם משרדי הממשלה וברמה העירונית.

אברהם נגוסה: האם זה לא פועל?

<אושרת אהרון: זה פועל, אבל אני מדברת על ליווי פרטני.

<אושרת אהרון: לא על הסברה.

אברהם נגוסה: איזו תכנית הסברה יש לכם כמערכת עירונית שמגיעה לכל העולים?

אברהם נגוסה: רק דרך פרויקטורים?

אברהם נגוסה: דרך מוקדי הקליטה?

אברהם נגוסה: זה הכל?

<אושרת אהרון: כן.

<אושרת אהרון: יש לנו תכניות ממשרד הקליטה, קליטה בקהילה, שאנחנו עושים פרויקטים לשילוב עולים בקהילה הוותיקה.

אברהם נגוסה: אז מה אתם עושים?

<אושרת אהרון: זה יכול להיות גם מופעי תרבות, גם מופעי מסורת, גם קורסים לשפה העברית, קורסים באמהרית, אבל זה תקציב יותר קטן.

אברהם נגוסה: לעניין ההסברה, שמעת קודם אסתר בלום אמרה שהעולה לא יודע להגיע למקום.

אברהם נגוסה: לכן, אוקיי, בחנוכה, בפורים, לעשות מסיבה הבנתי את זה, אבל האם יש לכם מערכת של הסברה שאתם מסבירים לעולים לאן להגיע, איפה?

<אושרת אהרון: מערכת הסברה מסודרת אין, אלא אם כן אתם פונים אלינו.

<אושרת אהרון: חוץ מהפרויקטורים, שכמו שאמרתי, שהם יוזמים את הפגישות.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אנחנו פונים לאוניברסיטה העברית.

אברהם נגוסה: שמעתם את האנשים מהשטח, שמעתם את הארגונים שעוזרים למערכת בשטח, תשכילו אותנו איך אתם רואים את העניין מבחינה אקדמית?

<אורנה שמר: בוקר טוב.

<אורנה שמר: שמי אורנה שמר ואיתי ד"ר יוחאי נדן, שנינו חוקרים באוניברסיטה העברית.

<אורנה שמר: אני אציין גם ששנינו עובדים סוציאליים, אנחנו חוקרים את הנושא של כשירות תרבותית ומתורגמנות, זה לא המחקר הראשון שלנו וגם עם ניסיון אישי בהיבט של עבודה עם מתורגמנים כעובדים סוציאליים כך שהנושא זה מדבר אלינו מכל מיני כיוונים.

<אורנה שמר: כל מה שנאמר קודם היה הקדמה מצוינת כי המחקר שלנו ממש מתקף את הקולות שנשמעו כאן לגבי הפער שקיים בין מה שצריך לבין מה שבאמת קורה בלשכות לשירותים חברתיים.

<אורנה שמר: אנחנו עשינו מחקר שגם עשה סקירת ספרות בינלאומית לגבי מה קורה במדינות מערביות אחרות בהיבט של הנגשה לשונית ובנוסף אנחנו חקרנו לשכה לשירותים חברתיים אחת בעיר גדולה שקולטת עליה.

<אורנה שמר: לא נציין כאן את שמה, זה פחות רלבנטי, אבל זו בהחלט עיר שצריכה לעסוק הרבה מאוד בהיבטים של תרגום.

<אורנה שמר: המחקר שלנו בחן את העבודה של התרגום הלכה למעשה כפי שהיא נחווית גם על ידי המתורגמנים וגם על ידי העובדות הסוציאליות כך שהוא בהחלט מביא את הקולות מהשטח, ואנחנו גם התייחסנו לפיילוט שתואר כאן לגבי האפקטיביות שלו, לגבי איך אנשים שעשו את הפיילוט הזה חווים אותו ועד כמה הוא שימש אותם בשטח.

<אורנה שמר: מבחינת מה שמצאנו, בהחלט מצאנו שיש שירותי תרגום אבל שהם לא מספיק מקצועיים והם לא מספיק מותאמים לתחום הרווחה.

<אורנה שמר: אכן יש את התקציב הייעודי לתרגום בוועדות תכנון טיפול, אבל בפועל ברוב התהליכים שקורים בשירותי הרווחה, הרוב מתבצע על ידי עובדים סמך מקצועיים שרובם מגשרים בין תרבותיים או עובדים אחרים שהם עובדים סמך מקצועיים, במקצת מתבצע על ידי עובדים סוציאליים או על ידי מתנדבים שמדברים בשפות שונות.

<אורנה שמר: בפועל באמת גם קורים תהליכים כמו מה שתואר כאן, שהילד מתרגם או שהשומר מתרגם, כיוון שאין מי שיעשה את העבודה ואז מה שקורה שבפועל, לא לכל שיחה שנדרש לה תרגום, יש תרגום.

<אורנה שמר: ובהחלט אנחנו רואים כאן פגיעה בזכויות של אנשים לקבל את ההנגשה, לקבל את הזכויות המאוד בסיסיות שלהם.

<אורנה שמר: אנחנו מצטרפים לקולות בשטח ששמענו אותם בצורה מאוד חזקה בתוך המחקר שמרגישים שהפתרונות שניתנים להם הם פתרונות חלקיים ולא מקצועיים מספיק, במיוחד מתוך ההקשר של הרווחה, שנדרשת עבודה מאוד עדינה ומאוד רגישה ומאוד מקצועית של תרגום.

<אורנה שמר: אנחנו מדברים על מתורגמנים שצריכים להיות בשיחות שמתמודדות עם נושאים מאוד ייחודים, טראומטיים מבחינה נפשית, מבחינה משפחתית, אנחנו מדברים על אנשים שעברו טראומות של הגירה, קשיים נפשיים שונים, לא מדובר רק בקשישים או רוב קשישים, הדוגמאות שלנו הן בהחלט ממצבי חיים שונים, גילאים שונים, משפחות, יחידים, גם עבודה קהילתית, אנשים שחיים בעוני ולכן בעיות מאוד מורכבות, מדובר כאן על שימוש במונחים מקצועיים שצריך להשתמש בתוך תהליכי התרגום האלה ולא תמיד המתורגמנים יודעים להגיד את זה ולכן חוסר ההלימה לפעמים שיש כאן היא קריטית.

<אורנה שמר: מדובר כאן על התמודדות, כמו שאושרת אמרה, עם סוגיות של סודיות.

<אורנה שמר: לא פעם העובד סמך מקצועי או המתנדב שיש הוא בעצם השכן או מישהו מהשכונה ויש כאן עניין של אתיקה מקצועית.

<אורנה שמר: אנחנו מדברים על תיווך בין תרבותי, חלק מהתרגום שנעשה הוא לא כולל את ההסבר שלמשל מגשרים בין תרבותיים יכולים לעשות אותו או התייחסות לתקשורת בלתי מילולית או לצורות מסוימות של קשר, כל ההיבטים של כשירות תרבותית שלא תמיד מבוטאים ומתורגמים נכון בתוך השיחות האלה.

<אורנה שמר: לכן בעצם אנחנו אומרים שבתוך הקונטקסט של שירותי הרווחה צריך התמקצעות מאוד ייחודית ומעמיקה, גם מבחינת התוכן של התרגום וגם מבחינת ההכשרה שתתייחס לתהליך שקורה בתוך המשולש הזה שנוצר בין המתרגם, הלקוחות והעובדת הסוציאלית כיוון שיש היבטים רגשיים שמשפיעים לפעמים אפילו גם על המתורגמנים עצמם שהם יוצאים עם כובד וקושי, ובגלל שגם אין הדרכה ואין פיקוח בעניין הזה, לא תמיד הם יודעים מה לעשות עם כל הדברים שהם שומעים.

<יוחאי נדן: אני מבית הספר לעבודה סוציאלית באוניברסיטה העברית.

<יוחאי נדן: באמת במחקר שלנו אנחנו רואים פער שקיים בין הפתרונות שנמצאים בשטח לבין הצרכים של אנשים שלא דוברים את השפה, שכמובן מביא לפגיעה בהם.

<יוחאי נדן: אנחנו מדברים, כפי שאמרתם, על אוכלוסיות הכי מוחלשות, שבריריות בחברה שלנו.

<יוחאי נדן: מהצד השני אנחנו רואים גם את העובדים הסוציאליים, העובדות הסוציאליות, מאוד מאוד מתוסכלות מהמצב שלא יכולות להעניק את השירותים שהן רוצות ואמונות עליהם.

<יוחאי נדן: כשאנחנו מסתכלים בהשוואה למדינות אחרות, אנחנו רואים שבאמת יש לישראל עוד צעד גדול לעשות כדי להיטיב ולהנגיש את השירותים שיהיו מקצועיים יותר מבחינת סטנדרטיזציה, מתן הכשרה, הסמכה, הדרכה לכל הנושא של מתורגמנות בשירותי הרווחה.

<יוחאי נדן: יש לנו מה ללמוד מהעולם, אבל גם יש לנו מה ללמוד מפה.

<יוחאי נדן: כמו שדפני אמרה קודם, יש את התהליך המרשים של סטנדרטיזציה בתחום של תרגום לשפת הסימנים בקהילת החירשים ואנחנו יכולים ללמוד איך זה נעשה שם וללמוד מהם.

<יוחאי נדן: בגדול, מה שאנחנו ממליצים זה יצירת סטנדרטיזציה לתרגום בדומה למדינות אחרות בעולם המערבי, שתכלול סטנדרטים, איך מכשירים מתורגמנים, איך מסמיכים אותם, איך מעסיקים אותם, איזה תקנים.

<יוחאי נדן: כמה יקבלו הדרכה, ממי יקבלו הדרכה, כל השאלות האלה צריכות להתחיל להיות מעוגנות, ובאמת מה שהיינו רוצים להמליץ לך כבוד יו"ר הוועדה זה להקים תת ועדה לקידום הצעה לחקיקה בנושא.

<יוחאי נדן: אנחנו נשמח כמובן לקחת חלק.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: שמענו בתחילה מיוזמת הדיון והממ"מ, ושמענו גם עובדים סוציאליים, מהצוות בשטח וארגוני העולים וגם מהאקדמיה.

אברהם נגוסה: עכשיו נשמע את משרדי הממשלה.

אברהם נגוסה: אני רוצה להתחיל עם משרד הקליטה, הגברת שרה כהן, עובדת סוציאלית במקצועה, מנהלת את שירותי הרווחה במשרד הקליטה.

אברהם נגוסה: את שומעת כמוני את כל הדברים האלה שקודם כל אני בטוח שכעובדת סוציאלית זה עושה לך צמרמורת.

אברהם נגוסה: מבחינה מקצועית המערכת הולכת עקום ואנשים שצריכים לקבל את הטיפול הראוי, אנחנו רואים גם מאנשי השטח וגם האקדמיה מצדיקה את הדברים.

אברהם נגוסה: באקדמיה לפחות הם ניטראליים ולא חשודים.

קסניה סבטלובה: גם ארגוני עולים לא חשודים לדעתי.

קסניה סבטלובה: שום דבר חוץ מדאגה לעולים.

אברהם נגוסה: הם מייצגים את העולים.

אברהם נגוסה: אבל האקדמיה ממש ניטראלית.

אברהם נגוסה: הם אמרו חד משמעית שבלי הנגשה לשונית יש פגיעה בזכויות העולים.

אברהם נגוסה: משרד הקליטה הוא הפה של העולים החדשים וגם התחנה הראשונה לעולים שנפגשים עם המערכת.

אברהם נגוסה: לכן אני שואל אותך מה אתם עושים כדי להכשיר את כל המערכת הקולטת וגם בהסברה לעולים חדשים שיידעו את הזכויות והחובות שלהם.

אברהם נגוסה: אני מבקש שתסבירי לנו ותגיבי לדברים שנאמרו, זה לא רק משרד הרווחה, גם משרד הקליטה אחראי לנושא.

<שרה כהן: עלו כאן

<שרה כהן: באמת לא מעט נושאים ורשמתי לי חלק מתוכם ואני באמת ארצה להגיב.

<שרה כהן: קודם כל, אני רוצה לשים את זה על השולחן.

<שרה כהן: יש עבודה שוטפת, סדירה, בין משרד הקליטה ומשרד הרווחה, במרבית התחומים שהיום העולים שם, העולים הם על סדר היום ונמצאים שם בייצוג יתר.

<שרה כהן: בה בעת אנחנו עובדים בתיאום ושיתוף מלא עם הרבה מאוד עמותות והרבה מאוד ארגונים.

קסניה סבטלובה: מה זה ייצוג יתר?

<שרה כהן: של עולים מבין האוכלוסייה, זאת אומרת שהיא מטופלת באמצעות אותם שירותים.

<שרה כהן: לדוגמה, שיעור גבוה יותר מהשיעור באוכלוסייה בתחום של אלימות במשפחה בקרב ילדים ובני נוער.

קסניה סבטלובה: אבל פה אנחנו רואים שיש עובד סוציאלי אחד ל-1,000 עולים.

<שרה כהן: אני מדברת מבחינת האוכלוסייה שמשורתת או רשומה במחלקות לשירותים חברתיים.

<אוריאנה אלמסי: כן, משם הנתונים שלנו.

<אוריאנה אלמסי: הנתונים הם מלשכות הרווחה.

אברהם נגוסה: שמענו שיש 13,000, 14,000 דוברי רוסית עם תקן וחצי בלוד.

אברהם נגוסה: אני לוקח את לוד כדוגמה.

אברהם נגוסה: ו-4,000 יוצאי אתיופיה עם אפס תקנים.

אברהם נגוסה: אז איזה שירותים מקבלים במצב כזה?

<שרה כהן: ברשות

<שרה כהן: כם אני רוצה להתייחס לכל הדברים, תנו לי את האפשרות לדבר ברצף ואני אשתדל להתייחס לכל הדברים.

<שרה כהן: אני בוחנת את זה באמת בפרספקטיבה של השירות שניתן באמצעות שירותי הרווחה עוד מהתקופה של גל העלייה הגדול.

<שרה כהן: אנחנו דיברנו על זה גם השבוע, דפני ואני.

<שרה כהן: בעבר היו תקנים מסומנים לעולים בתוך שירותי הרווחה.

<שרה כהן: זאת אומרת שהיה תקן, היה תקציב, היו תקנים שניתנים, היום כל התקנים האלה היטשטשו ואינם ואין עוד היום יותר - - -

קסניה סבטלובה: ממתי הם התחילו להיטשטש?

<שרה כהן: - - - שייעודיים לעולים, אני מבקשת שדפני תתייחס למקום בו השינוי התרחש.

<שרה כהן: למה אני מציינת את זה?

<שרה כהן: כי בתקופות קודמות חלק אולי מהעולים נכנסו לאותם מקומות שהיה צורך בעובדים שהם דוברי שפות, אבל בינתיים חל שינוי בתמהיל האוכלוסייה, חלק מהעובדים גם נקלוט כעובדים בתוך מערכת השירותים שהם לא בהכרח חייבים להגיש את השירות לאוכלוסיית העולים.

<שרה כהן: אז המשמעות היא שיכול להגיע עולה וירשמו אותו לעובד שהוא לא דובר שפה, כי אותו עובד סוציאלי כבר הוא בעצם איש מקצוע לכל דבר ועניין והוא משולב בכל מערך השירותים שיש אותם באותו ישוב.

<שרה כהן: אז לכאורה יש באמת עובדים סוציאליים שהם דוברי שפות שונות אבל לא בהכרח העולים מגיעים אליהם.

<שרה כהן: אני שמה את זה כנקודה כי מצד אחד חלק מתוך התפתחות מקצועית של עובד זה לא תמיד להיות רק מחובר או לתת את הפתרון לאוכלוסייה מאותה קבוצת מוצא שהוא הגיע.

אברהם נגוסה: לא - - -

קסניה סבטלובה: לא מדברים על זה, זה מובן מאליו.

אברהם נגוסה: אני רוצה שיהיה ברור.

אברהם נגוסה: אם יש יוצא אתיופיה דובר אמהרית, לא משנה, החשיבות פה היא השפה ולא המוצא אבל באופן טבעי מי שמדבר את השפה הוא זה שמאותה ארץ המוצא.

אברהם נגוסה: לכן אני אומר פה, אם יש דובר רוסית או דובר אמהרית בלשכה הסוציאלית, ואת אומרת שהם לאו דווקא הולכים אליהם?

<שרה כהן: נכון.

<שרה כהן: זאת אומרת, הצוות שלנו למשל קיים דיון לאחרונה ברמלה.

<שרה כהן: מה שעלה ברמלה לדוגמה זה שיש עובדים שהם דוברי שפות אבל לא בהכרח העולים מגיעים אליהם.

<שרה כהן: צריך להבין שלא כל מישהו שהוא דובר שפה, ובפירוש אמרתי, יש לו תקן של עובד סוציאלי מכוון עולים, וזה אומר שגם אם יש עובדים סוציאליים דוברי שפה לא בהכרח שהעולה יגיע אליהם.

אברהם נגוסה: למה?

<שרה כהן: כי הוא לא צבוע עולים.

<שרה כהן: כי הוא לא תקן צבוע עולים.

קסניה סבטלובה: זאת אומרת שיש לנו עוד פחות עו"סים בפועל שמטפלים באוכלוסייה הזאת.

<שרה כהן: אני חוזרת ואומרת - - -

אברהם נגוסה: אבל הבחירה זה העולים?

אברהם נגוסה: מי בוחר מי מטפל במי?

<שרה כהן: מה זאת אומרת?

<שרה כהן: מי שמנהל את הלשכה.

אברהם נגוסה: האם הלשכה הסוציאלית לצורך ההנגשה הלשונית, לא מפנים את אותם אנשים לעובדת סוציאלית שמדברת את השפה?

<שרה כהן: זה הכי טוב שיקרה.

<שרה כהן: אבל אם יש לעובדת הסוציאלית קייס לואוד לדוגמה שהוא כבר מלא לגמרי, ואם יש מישהי שהיא לא זמינה באותה עת ויש צורך בכניסה או התערבות, הלשכה מנהלת בעצם את החלוקה או ההפניה של מי שמגיע לפתחה בהתאם לאופן העבודה שלה.

<שרה כהן: אני אומרת שזה מועלה גם כלפינו, אנחנו ערים - - -

<אושרת אהרון: לפעמים צריך עובדים סוציאליים בתחומים מסוימים.

קסניה סבטלובה: אני יודעת שיש עובדים סוציאליים שנכון שהם ממוצא מסוים אבל גם עובדים בתחומים אחרים.

<אורנה שמר: ההפניה לא נעשית לפי השפה.

<שרה כהן: חלקם גם לא רוצים לעבוד - - -

קסניה סבטלובה: - - צריך להיערך.

<דפני מושיוב: אני חושבת שאתם קצת חיים בעולם שקצת התקבע לתחום אחד ולכלי אחד.

<דפני מושיוב: התקדמנו קצת.

קסניה סבטלובה: מה זה התקדמנו קצת?

אברהם נגוסה: תסבירי לנו, כרגע אנחנו - - - אני מרגיש שהלכנו אחורה.

קסניה סבטלובה: זו הערה שלא זורקים סתם, אם יש לנו מציאות שבה ל-1,000 עולים יש עובד סוציאלי אחד דובר שפה וגם הוא לא בהכרח יקבל, אז סבבה.

קסניה סבטלובה: אנחנו מקבלים הרי תלונות, לא שחלמנו את זה בלילה ובאנו לעשות דיון בנושא הזה.

קסניה סבטלובה: זה בא מהשטח.

<דפני מושיוב: המחקר מראה אפשרויות נוספות ואני אשמח לדבר עליהם כשתתנו לי.

קסניה סבטלובה: לא, זה ממש אי אפשר - - - אפשרויות נוספות שהן התנדבות וארגונים - - -

<דפני מושיוב: לא בהכרח.

<שרה כהן: אני רוצה להתקדם טיפה.

אברהם נגוסה: אנחנו ניתן לך אבל אני רוצה שדברים יהיו ברורים.

קסניה סבטלובה: לא נשענים על מחקר, נשענים קודם כל על השטח.

<שרה כהן: אבל צריך לבנות מדיניות.

קסניה סבטלובה: על זה אנחנו מדברים פה.

אברהם נגוסה: העניין פה הוא מטרת המערכת.

<דפני מושיוב: של כל המערכות במדינה.

<דפני מושיוב: של המשפט, של החינוך, של הבריאות.

אברהם נגוסה: כרגע אנחנו דנים ברווחה.

אברהם נגוסה: אנחנו דנים גם בתחומים אחרים אבל היום אנחנו נמצאים בתחום הרווחה.

אברהם נגוסה: יש חופש עיסוק, יש חופש בחירה, יש הכל אבל יש כאן מערכת שרוצה לעזור לעולים חדשים.

אברהם נגוסה: אני אתן לך דוגמה כשהייתי עובד סוציאלי, יכול להיות שהיינו השניים הראשונים מיוצאי אתיופיה והייתי כאן בעירית ירושלים בלשכה פה.

אברהם נגוסה: היו לוקחים אותי לכל הארץ, למה?

אברהם נגוסה: כי היו מקרים שצריך הסבר מקצועי גם במובן המקצועיות, לא רק מבחינת שפה.

אברהם נגוסה: לכן הייתי מגיע לחיפה, היו מזמינים אותי והייתי מגיע.

אברהם נגוסה: המערכת רואה את הצורך לעזור ולכן אני אומר, אם יש עובד סוציאלי דובר השפה בלשכה אתם לא תשתמשו בזה כדי לעזור?

<אורנה שמר: הוא לא בהכרח מומחה.

<שרה כהן: אני רוצה להגיד לך שאני עובדת משרד הקליטה ולא משרד הרווחה.

<שרה כהן: אני מציפה את זה כחלק מתוך - - -

אברהם נגוסה: בסדר, אבל את אמרת את זה ולכן אני רוצה ש- - -

<שרה כהן: אדוני היושב ראש, אמרתי את זה כי אני מציפה במסגרת השיח שקיים פה איזה שהוא סוג של צורך, שאנחנו נחשפים אליו.

<שרה כהן: שאנחנו בקשר השוטף של משרד הקליטה מול לשכות לשירותים חברתיים ובשיח שאנחנו מקיימים, זו נקודה שמגיעה לפתחנו, אני מציפה את זה כאיזה שהוא צורך ואני רוצה להתקדם במשהו ואני אגיד לך במה.

<שרה כהן: אנחנו זיהינו את הבעייתיות הזאת כחלק מתוך התהליך, אמרתי את זה בראשית הדברים, של תהליכים משותפים שאנחנו מקדמים עם משרד הרווחה.

<שרה כהן: אז לדוגמה, ואני חושבת שבזה אתה גם בקיא, בפיתוח שלנו למשל של תכניות התערבות למניעת אלימות במשפחה, תכנית גשרים, התקציב התוספתי שניתן למשרד הרווחה מטעמנו בגובה של למעלה מ-2.5 מיליון שקלים כבר לפני עשור, רק באמצעותו הצלחנו להכניס לתוך המרכזים למניעת אלימות במשפחה עובדים סוציאליים דוברי שפות שרק מיועדים לעולים.

<שרה כהן: זאת אומרת אני היום עובדת יחד עם השירות לפרט ולמשפחה כבר למעלה מעשור בתכנית גשרים, ובתקציב שאנחנו מעבירים למשרד הרווחה כרגע ב-31 ישובים מועסקים 42 עובדים סוציאליים דוברי שפות שונות בנושא של מניעת אלימות במשפחה.

<שרה כהן: אני עדיין ממשיכה ונותנת את התקציב.

<שרה כהן: זאת אומרת שיש 18 משרות ליוצאי אתיופיה, 22 משרות ליוצאי חבר העמים ושתי משרות לדוברי צרפתית.

<שרה כהן: אלמלא בעצם זה שאנחנו כאילו צובעים את הכסף מיועד עולים, הוא לא היה הולך ישירות לנושא של עולים.

<שרה כהן: אם בעצם ההחלטה על דרך חדשה, אנחנו ירדנו בתקצוב לגבי האוכלוסייה של יוצאי אתיופיה כי זה בעצם עבר לאחריות של משרד הרווחה, כחלק מתוך התהליך של היציאה שלנו והכניסה של משרד הרווחה לאחריות.

<שרה כהן: התכנית עדיין ממשיכה ופועלת והיום המשרד שלנו ממשיך ומעביר תקציבים רק לדוברי רוסית וצרפתית וקצת לגבי עולים דוברי אמהרית באותם מקומות שהם למטה מ-15 שנים בארץ.

<שרה כהן: למה אני שוב אומרת ומחדדת את זה?

<שרה כהן: כי זו הייתה בעצם הדרך היחידה שאפשר לבוא ולהגיד שהעובד שהוא לתחום הזה בעצם מיועד רק לאוכלוסייה של עולים.

<שרה כהן: כי בכל המקומות האחרים יש כבר קליטה שוטפת של עובדים סוציאליים, ציינתי את זה, אבל לכלל האוכלוסייה.

אברהם נגוסה: מה הבעיה להכשיר עובדים סוציאליים עולים חדשים, שיהיו עובדים סוציאליים באותה מידה שעשיתם עם יוצאי אתיופיה?

<שרה כהן: המשרד שלנו בשנה האחרונה מימן קורס של הסבה לעבודה סוציאלית ל-25 עובדים סוציאליים במכללת ספיר, דוברי כל השפות.

<שרה כהן: מחציתם דוברי אמהרית.

<שרה כהן: זה היה פתוח לכולם, היו צריכים לבוא ולהגיע.

אברהם נגוסה: מה עם צרפתית?

<שרה כהן: כולל צרפתית, היו שם גם.

אברהם נגוסה: פורטוגזית?

<שרה כהן: מחציתם דוברי אמהרית, המחצית השנייה התחלקה בין דוברי רוסית לדוברי צרפתית.

<שרה כהן: מבחינת העובדים הסוציאליים הללו שקיבלו את ההסמכה לפני - - -

קסניה סבטלובה: רק בפתח תקוה צריכים 25 עו"סים.

<שרה כהן: - - - לפני כמספר חודשים, הם בעצם אמורים להיקלט ולהשתלב בישובים.

קסניה סבטלובה: עוד פעם, את מדברת הרי אך ורק על אלה שמוגדרים על פי משרדך כעולים.

קסניה סבטלובה: אנחנו מדברים בוועדה גם על כאלה שלא.

<שרה כהן: ציינתי כל העת שאנחנו מדברים על עולים.

קסניה סבטלובה: אנחנו מדברים גם על עולים ש-30 שנה בארץ ועדיין זקוקים לעובד סוציאלי שדובר את שפתם.

<שרה כהן: אני מסכימה איתך, אין לי שום מחלוקת על כך לגבי מה שקשור לנושא של כשירות תרבותית בתוך מערכת השירותים.

<שרה כהן: אני אומרת שמהמקום שלנו כמשרד הקליטה אנחנו יכולים להמשיך ולעסוק במה שלנו יש מנדט, שזה אוכלוסייה שהיא נמצאת וההגדרות הממשלתיות הן מאוד ברורות.

<שרה כהן: ניסינו לעשות סלטות ושמיניות באוויר לגבי אוכלוסייה של דוברי אמהרית בתכניות שגם אצלי היו בתוך השירות שלמעלה מ-15 שנה בארץ והאמירה הייתה כאן חד משמעית בהחלטת ממשלה, הם לא נשארים אצלכם.

אברהם נגוסה: שרה, אנחנו לא שם.

אברהם נגוסה: אנחנו מדברים כאן על עולים שהגיעו אתמול ועולים שיגיעו מחר, כל הזמן מגיעים עולים.

אברהם נגוסה: יש עולים שיכול להיות שהם מעבר לעשר או 15 שנים, אבל אפשר להכשיר אותם שיהי עובדים סוציאליים לעולים שיגיעו וגם שכבר הגיעו.

<שרה כהן: אני ציינתי כרגע שהמשרד סיים קורס הסבה.

אברהם נגוסה: בסדר, אבל זה לא מספיק.

קסניה סבטלובה: זה לא מספיק.

קסניה סבטלובה: השטח צריך הרבה יותר.

<אורנה שמר: חשוב למקד את הדיון על מתורגמנים ולא רק בעובדים סוציאליים כיוון שעובדים סוציאליים לא יכולים להיות - - - זה לא מתאים לכל עובד סוציאלי.

קסניה סבטלובה: כן.

קסניה סבטלובה: נכון.

אברהם נגוסה: גם להשיג מתורגמנים, להכשיר אותם ולהעסיק אותם.

קסניה סבטלובה: או ליצור איזה שהוא מרכז של מתורגמנים.

<שרה כהן: אני רוצה לחדד.

<שרה כהן: את כל מה שקשור לנושא של הכשרות מקצועיות, זה מן הסתם לא משהו שהוא במסגרת האגף שאני אחראית עליו ואני אעביר את זה לקלאודיה כץ שהיא מנהלת את האגף לתעסוקה במשרד ואני אציף בפניה.

<שרה כהן: את הנושא של העובדים הסוציאליים אני כל הזמן מעלה בפניה לכן גם הקורס הזה יצא.

<שרה כהן: אני אציב בפניה את הנושא של מתורגמנים.

<שרה כהן: אני רוצה אבל להגיד עוד שני דברים בבקשה.

<שרה כהן: אחד – הנושא של מיצוי זכויות וכל מה שקשור בעצם למשמעות של הנגשת שירותים ושפות ותהליכים של מיצוי זכויות הוא היום חלק מתוך התהליכים המוקצים שנעשים באופן כללי בשדה של העבודה הסוציאלית.

<שרה כהן: זאת אומרת אני מתחילה בפירוש תכניות כמו 'נושמים לרווחה' כמו מרכזי עוצמה, זה כרגע חלק מאוד מאוד אינטנסיבי בשירותי הרווחה עצמם, במשרד הרווחה.

<שרה כהן: אני כמנהלת השירות יוצאת כרגע גם בתכנית חדשה שאנחנו פרסמנו עליה מכרז, התכנית נקראת קליטה מיטיבה, זה מכרז שפרסמנו אותו בסוף דצמבר, במסגרתו, התפיסה היא אותה תפיסה של ליווי משפחה כמכלול, ושל כל מה שקשור לנושא של סיוע במיצוי זכויות.

<שרה כהן: במסגרת התכנית הזאת שאנחנו כרגע בעצם ממתינים לגורם מפעיל שישיב לנו, אנחנו עומדים להכניס בנוסף לתשעה העובדים הסוציאליים שהיום יש במערכת שלנו כמשרד הקליטה של השירות שאני מנהלת אותו, עוד 11 עובדים סוציאליים בחצאי משרות ועוד 11 מלווים בשפות, בדיוק בשביל גם להכניס לתוך המערכת שלנו יותר אפשרויות של זיהוי צרכים, של איתור אוכלוסייה, ושל ליווי יותר של אוכלוסייה אבל שוב אני אומרת, שנמצאת בזכאות ב משרד.

<שרה כהן: אנחנו לא מדברים על אוכלוסייה שיש לה ותק שהוא למעלה מ-10 או 15 שנים בארץ.

<שרה כהן: אנחנו מדברים על אוכלוסייה עם ותק שהמשרד אחראי עליה.

<שרה כהן: זו תכנית חדשה.

אברהם נגוסה: בסדר, קודם כל אין מחלוקת לגבי תקופת הזכאות.

אברהם נגוסה: זה קבוע בנוהל.

אברהם נגוסה: כולנו משלימים עם כך.

אברהם נגוסה: העניין פה הוא שאתם צריכים להסתכל, זה לא מציאת פתרון תעסוקה לאותו מתרגם או לאותו עובד סוציאלי.

אברהם נגוסה: אנחנו לא מדברים על כך אלא על מתן השירות לעולה.

אברהם נגוסה: כי ברגע שאתם מכשירים מתורגמן, מעסיקים אותו, או עובד סוציאלי או מתורגמן, השירות שניתן הוא לעולים שיגיעו בעתיד וגם שכבר נמצאים כאן.

<שרה כהן: אין לי איתך מחלוקת בנושא.

אברהם נגוסה: זה מה שאנחנו מדברים.

<שרה כהן: מה שאני מנסה לבוא ולהגיד זה שמה שאתה מציף זה בהחלט באופן שבו אפשר לתת מנעד רחב יותר אולי של כיווני תעסוקה, לגבי עולים שיש להם השפעה לא רק לגביהם במקום שבו הם נמצאים אלא יש להם השפעה לגבי בעצם כל האופן שבו מערכת השירותים במדינת ישראל תיתן שירות רגיש תרבות לאורך שנים.

<שרה כהן: אני מסכימה איתך, אבל אני חושבת שזה באיזה שהוא מקום קצת משונה להביא את זה לפתחו של המשרד כיוון שהמשרד לא אחראי על ההכשרה של כל מי שקיים היום במדינת ישראל לגבי הנושא של כשירות תרבותית.

<שרה כהן: יש מערכות שונות, גם לדוגמה עמיתתי ממשרד הבריאות שגם יצאו עם נוהל מסודר לנושא של הנגשה לשונית וכשירות תרבותית כחלק מתוך האופן שבו גם מערכת הבריאות חושבת שיש להנגיש שירותים, והוא הדין לגבי שירותי הרווחה.

<שרה כהן: אני חוזרת ואומרת ואסיים בזה, אצלנו במשרד השירות הוא בשפות, הוא מותאם לאוכלוסיית העולים ודרך אגב גם כל הפרויקטורים שכרגע הקולגה שלי מדברת עליהם, מתוקצבים באמצעות המשרד שלנו לרשויות המקומיות.

<שרה כהן: היום יש כ-100 פרויקטורים דוברי שפות שונות שהכסף עבורם הועבר לרשות המקומית והם מלווים את העולה עוד מחו"ל בואכה ישראל.

אברהם נגוסה: נמשיך.

אברהם נגוסה: אנחנו צריכים לסיים את הישיבה ב-11:00 ועוד לא שמענו את משרד הרווחה ומשרד הבריאות.

אברהם נגוסה: אני פונה למשרד הרווחה.

אברהם נגוסה: קליטת העלייה היא מערכתית, אתם מערכת אחת וצריכים לפעול.

אברהם נגוסה: מערכת הרווחה - - -

קסניה סבטלובה: מה עושים עם הנתונים האלה, ראית אותם.

קסניה סבטלובה: מה עושים?

<שרה כהן: אנחנו עובדים ביחד.

<שרה כהן: אי אפשר להגיד שלא עובדים ביחד.

קסניה סבטלובה: עובדים ביחד, אבל כל שנה אנחנו רואים פחות ופחות.

קסניה סבטלובה: אי אפשר כל הזמן לומר 'אנחנו בסדר, אנחנו בסדר' ושום דבר לא בסדר.

קסניה סבטלובה: אי אפשר.

קסניה סבטלובה: אני לא מקבלת את זה.

<שרה כהן: זה לא מה שאנחנו אמרנו.

<שרה כהן: אמרנו שעובדים ביחד.

אברהם נגוסה: דפני, אנחנו רואים כישלון ממש במערכת הרווחה.

אברהם נגוסה: קודם היה ברור, אמרת שיש מדיניות בשטח אבל ההוראות לא הגיעו, איך עובדים עם דבר כזה?

אברהם נגוסה: את שמעת שיש פגיעה באתיקה המקצועית, פגיעה במונחים מקצועיים, פגיעה בשירות לפונה.

אברהם נגוסה: כך לא מטפלים בשירותי הרווחה.

<דפני מושיוב: אני שמחה שאתה וחברת הכנסת העליתם את הנושא.

<דפני מושיוב: הנושא הוא מאוד חשוב.

<דפני מושיוב: אני חושבת שבמדינה, בכלל, בכלל השירותים לא קיימים סטנדרטים.

<דפני מושיוב: יש מענים שהם מענים אד הוק.

<דפני מושיוב: אני חושבת שהמחקר וגם הראייה העולמית היום יותר ויותר מתפתחים ומבינים שצריכים לייצר פתרונות שונים במצבים שונים.

<דפני מושיוב: אני פונה אליכם כאן, חברי הכנסת ויושב הראש, לנסות ולהעמיק בנושא ולא לסיים את הדיון כדיון חד פעמי אלא באמת לבנות איזה שהוא תהליך כדי שייצר סטנדרטים כמו שקיימים בעולם החרשים.

<דפני מושיוב: אני חושבת שאנחנו למדנו רבות מהעולם הזה, מהם הסטנדרטים שקיימים לנושא של התרגום ושל ההנגשה, לזה שיש תקנה תקציבית לאורך זמן, לזה שיש סל לכל חירש שמאפשר לו גם את העצמאות לבחור מי יתרגם ובאיזה מצב, ואני חושבת שהתוצאות של המחקר, שאנחנו יחד עם ארגוני העולים כאן מאוד מעריכים ויצרנו את הפלטפורמה בין השלטון המקומי לשלטון הראשון לבין ארגוני ה-NGO, לאקדמיה ועכשיו עם הכנסת, כדי ליצור איזו שהיא קואליציה שבאמת תייצר מענים לאורך זמן כי מדינת ישראל היא מדינה שתמיד תקבל מהגרים ויש בה גם אוכלוסיות מיעוטים אחרים.

אברהם נגוסה: עכשיו אתם מוגבלים בחוק ובתקנה?

<דפני מושיוב: אין דבר כזה.

אברהם נגוסה: אין לכם אפשרות עכשיו להכשיר מתורגמן?

<דפני מושיוב: הכשרה לא מספיקה.

<דפני מושיוב: אני רוצה להדגיש, ונאמר כאן מה חשוב.

אברהם נגוסה: אז תגידי, למשל להכשיר עובד סוציאלי, להכשיר מתורגמן, יש לכם מגבלות בחוק?

<דפני מושיוב: לא הכשרה.

<דפני מושיוב: הכשרה היא הדבר הקל.

<דפני מושיוב: יצירת הסטנדרטים היא הדבר, אני חושבת שהמילה 'סטנדרטים' היא מאוד מאוד משמעותית, היא חסרה במדינת ישראל.

<דפני מושיוב: כשיש לך סטנדרטים יש לך נוהל עבודה.

<דפני מושיוב: אתה גם בודק את איכות התרגום, לאיזה מצבים.

<דפני מושיוב: אתה תקרא את ה- - -

<קריאה: למה בחקיקה ולא בנוהל?

<דפני מושיוב: מפני שבחקיקה זה בדומה, אני קצת משווה את זה לתחומים אחרים בין נגיד החקיקה לעולם של מוגבלות שכלית התפתחותית, שלא משנה כמה מוגבלים ייוולדו, על פי חוק הם זכאים, או כמה עולים, חקיקה של חוק השבות.

<דפני מושיוב: לחקיקה יש ערך שכשיש לך קיצוץ תקציבי - - -

אברהם נגוסה: את מציעה חקיקה?

<דפני מושיוב: אני מציעה חקיקה בנושא.

אברהם נגוסה: אז תציעי לי, אני מוכן לקדם את זה.

<דפני מושיוב: יופי.

<דפני מושיוב: בדיוק לשם התכוונו.

אברהם נגוסה: תציגו לי, אני מוכן לנושא.

<דפני מושיוב: אנחנו נשמח לצורך העניין לשבת איתך.

<דפני מושיוב: בהחלט יש לנו שותפים, וזה מחייב את המדינה לעמוד בנהלים.

<אוריאנה אלמסי: אבל עד שהחוק עובר, עד שהוא מקבל עלות תקציבית, אנחנו מודעים לכל זה.

<אוריאנה אלמסי: מה קורה בשטח מבחינת נהלים?

<אוריאנה אלמסי: מבחינה תקציבית?

<דפני מושיוב: דברים קורים.

<דפני מושיוב: אני חושבת שיש דינמיקה של דברים ותהליכים.

<דפני מושיוב: אז אני אגיד, גם לצורך העניין בנינו מודל של קליטה יישובי שהמהות שלו היא בשער הכניסה של המחלקה לשירותים חברתיים, באין טייק רגיש תרבות, יש שם תעריף שבנוי מעובד סוציאלי, ממה שנקרא אקדמאי דובר שפה, שהוא מדבר וכותב שתי שפות וגם אפשר לחלק אותו במקומות שיש בהם שפות שונות, בנות שירות לאומי שגם יש בהן עוד ערך מוסף כדי ללוות ויש שם תקציבים לפעולה, לעבודה סדנאית או אבחונים וכל מה שנדרש.

<דפני מושיוב: הדבר הזה בנוי גם עם מתנדבים שאנחנו מייצרים גם את ההכשרה של כולם, סיימנו בדיוק עכשיו קורס בחיפה, ובחיפה גם היו ערבים, חרדים.

<דפני מושיוב: החסם הלשוני תרבותי איננו מסתיים רק באוכלוסיית העולים.

<דפני מושיוב: יש במדינת ישראל עוד אוכלוסיות וראינו את הראייה הרחבה והעבודה המשותפת והמדהימה שהייתה באותו קורס לכל האנשים שעוסקים בתחום, כולל גם העובד הסוציאלי שצריך לעבוד עם התרגום.

<דפני מושיוב: הדבר החשוב שנורא צריך להבין שיש רצף של מתן שירותים.

<דפני מושיוב: כשיש לך את האין-טייק, ואחרי שעבדנו עם ארגוני העולים שהם הרבה פעמים המקום הראשון שמקבל את הפניה והם מכירים את מערכת הרווחה, מכירים את עולם המושגים, עשינו להם את ההכשרה.

<דפני מושיוב: הם מביאים את האנשים למערכת הרווחה, עושים את תהליך האין-טייק ושם אנחנו רואים שיש 10% בדרך כלל שלא צריכים לקבל את השירות שלנו, שיכולים לקבל אותו במקום אחר, 25% שמקבלים שירות שהוא תקופתי ואוכלוסייה שיותר ממוקדת שאתה רואה את זה מיד, זה באמת האזרחים הוותיקים, המלווה שהוא המתורגמן, הולך איתם לביטוח לאומי וכיוצא בזה.

<דפני מושיוב: אם אתה רוצה לשמוע על זה, אשמח.

<דפני מושיוב: אני מבינה שהזמן קצר.

אברהם נגוסה: אנחנו כמובן נקיים מפגש מצומצם.

<דפני מושיוב: כן.

<דפני מושיוב: תת ועדה.

אברהם נגוסה: אני אחשוב על זה.

אברהם נגוסה: אבל יש מקום שאשב אתכם ועם האוניברסיטה העברית, הרווחה, משרד הקליטה וקעליטה, ואם יצטרף משרד הבריאות מה טוב.

אברהם נגוסה: נשב ביחד ונעבוד על חקיקה.

אברהם נגוסה: אני מוכן לקדם את זה.

אברהם נגוסה: אבל יש לי שאלה אליך.

אברהם נגוסה: אמרת קודם שיש חוזר מנכ"ל שנותן הנגשה לשונית.

אברהם נגוסה: אם אתם משתמשים בזה, ואם יש כבר, למה צריך לרוץ לחקיקה?

<דפני מושיוב: היום נעזרים בחברות תרגום.

<דפני מושיוב: יש חברות תרגום שהן גם זכייניות של כל משרדי הממשלה, זה לא רק למשרד הרווחה.

<דפני מושיוב: הבעיה בתרגום הרבה פעמים שאין התמחות.

<דפני מושיוב: אנחנו באים ואומרים שברצף תהליך ההתערבות, יש מצבים שונים שצריך אנשים שונים.

<דפני מושיוב: למשל כשאתה מגיע רק לשער הכניסה ואתה צריך תיווך וליווי וסינגור, יכול להיות שצריך סוג מסוים של מלווה, אבל כשאתה צריך למשל - - -

אברהם נגוסה: החברות האלה שהן הזכייניות, לא מעסיקות מתורגמנים מקצועיים?

<דפני מושיוב: כן.

<דפני מושיוב: אבל לא לתחום הרווחה.

<דפני מושיוב: אז אנחנו באים ואומרים - - -

אברהם נגוסה: אם יש חוזר מנכ"ל והוראה, האם גם הוא לא נותן את הזכות להכשירם במובן המקצועי, את המתורגמנים האלה?

<דפני מושיוב: לא, כי זה מכרז.

<דפני מושיוב: אבל אני באה ואומרת, יש מספר כלים.

<דפני מושיוב: המתורגמנים האלה נמצאים בחקיקה של חברת הכנסת לשעבר פנינה תמנו והן לוועדות תכנון טיפול אבל אני אתן לך דוגמה.

<דפני מושיוב: אם אתה צריך בוועדה של קצין מבחן שבודק פגיעות מיניות למשל, אתה לא רוצה מתורגמן.

<דפני מושיוב: אתה רוצה עובד סוציאלי ולכן החקיקה תבוא ותגיד שלמצבים מסוימים צריך עובד סוציאלי, למצבים מסוימים צריך תרגום כזה, אתה מפריד את הסיטואציה וסוג המענה.

קסניה סבטלובה: כרגע אין לא את זה ולא את זה.

<דפני מושיוב: לא, יש.

<דפני מושיוב: דיברנו על חקיקה.

אברהם נגוסה: אנחנו נרחיב על העניין הזה בפגישה המצומצמת שלנו.

אברהם נגוסה: כמובן שנעדכן את חברת הכנסת קסניה ואם את רוצה את יכולה להצטרף.

קסניה סבטלובה: אני רוצה מאוד.

אברהם נגוסה: אם יהיה צורך שנינו נוביל חקיקה בנושא ואפשר לקדם את זה.

אברהם נגוסה: משרד הבריאות, יש לכם מה להוסיף?

אברהם נגוסה: אמנם נושא הדיון הוא רווחה, בריאות היא גם חלק מרווחתו של העולה.

<אמה אברבוך: גם אצלנו המערכת מטפלת בעולה ובמצבים שהוא נזקק ופגיע כשהוא נמצא במצוקה רפואית.

<אמה אברבוך: אני רוצה להזכיר שאנחנו כמשרד יש לנו מגוון פתרונות שבנינו, שאנחנו מציעים במערכת, אני רוצה להזכיר אותם.

<אמה אברבוך: יש לנו איזו סטנדרטיזציה בסיסית שנוצרה על ידי חוזר מנכ"ל שמחייב את כל ארגוני הבריאות לתת שירות מונגש תרבותית ולשונית לאוכלוסייה.

<אמה אברבוך: בעקבות החוזר הייתה שורה של פעילויות החל ממוקד תרגום שזה בעצם מוקד תרגום רפואי טלפוני שזה הכלי המרכזי שבנינו עבור המערכת וכרגע כל בתי החולים הממשלתיים, לשכות הבריאות וגם שתי קופות חולים נותנות שירותי תרגום למטופלים - - -

<אוריאנה אלמסי: זה בלי חקיקה.

<אמה אברבוך: זה בלי חקיקה.

<אמה אברבוך: יש גם מקום אולי לחקיקה בדברים מסוימים כמו סטנדרטיזציה של נושא תרגום בתוך המערכות, יכול להיות שזה נושא רוחבי שכן צריך איזה שהוא חקיקה בסיסית.

אברהם נגוסה: אנחנו נצרף אותך לישיבה המצומצמת.

<אמה אברבוך: אני אשמח.

אברהם נגוסה: אני מצטער שאני קוטע אותך כיוון שאנחנו צריכים לסיים את הדיון.

אברהם נגוסה: משפט אחרון בבקשה.

<אמה אברבוך: אני רוצה רק להשלים בכך שהאתגרים הם משותפים ושיתופי פעולה הם הכרחיים.

<אמה אברבוך: גם ללמידה משותפת, ואני יודעת שמשרד הרווחה, דפני, למדו מאתנו ואנחנו נשמח לעבוד יחד איתם.

<אמה אברבוך: אנחנו מצידנו נשמח ללמוד מהם.

<אמה אברבוך: אם יש פורום משותף לנושא חקיקה זה יעזור לכולם.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: חברת הכנסת קסניה סבטלובה משפט אחרון.

קסניה סבטלובה: אמנם סיימנו את הדיון אך לא את הנושא ואנחנו נמשיך כמובן לטפל בו ואנחנו מחויבים לנושא שהוא חשוב במעלתו.

קסניה סבטלובה: מדינת ישראל היא מדינה קולטת עליה.

קסניה סבטלובה: החלום הציוני שלנו הוא שהרבה יותר עולים יצטרפו אלינו ואנחנו מלינים על כך שאחוזי העלייה אולי אינם גבוהים כפי שאנחנו חולמים.

קסניה סבטלובה: אבל כדי שלא רק נביא את העולים לכאן אלא גם נוכל לתת מענה הולם למצוקותיהם, ומצוקות תמיד יכולות להיות, זה חלק מהחיים, מה לעשות, אנחנו צריכים גם לדאוג שיהיו אנשים שיעזרו להם בתהליך הזה החשוב כל כך.

קסניה סבטלובה: שלא נחזור חס וחלילה על המקרה הזה של התאבדות שהיה בירושלים של אם שלא יכלה לשאת יותר את המצוקות האלה.

קסניה סבטלובה: זה כמובן מקרי קיצון, אבל גם באמצע, המקרים שלא מדווחים, יש טרגדיות שלמות, זה גם נושא של ילדים והוצאות של ילדים, זה גם גורם לירידה, ובעצם בזה שאנחנו לא יכולים לטפל, אנחנו פוגעים גם בעליה העתידית.

קסניה סבטלובה: הדבר האחרון שאנחנו רוצים לעשות.

קסניה סבטלובה: אני מודה לכל אלה שהצטרפו אלינו ונמשיך עם היושב ראש לקדם עניינים בתחום החקיקה.

אברהם נגוסה: לפני שאני נועל את הדיון אני מבקש מציפי שמנהלת לנו את הוועדה היום - כיוון שמנהלת הוועדה לא הרגישה טוב ואנחנו שולחים לה רפואה שלמה – בבקשה ציפי.

<ציפי גלעדי: במהלך הדיון למדה הוועדה כי אין מתאם בין מספר העולים דוברי רוסית ואמהרית לבין מספר העובדים בחלק ממחלקות הרווחה הדוברים את שפת המטופלים.

<ציפי גלעדי: 2.

<ציפי גלעדי: קיים פער ביחס בין אחוזי האוכלוסייה בחלק מהרשויות המקומיות למספר התקנים של העובדים הסוציאליים בשפות רוסית, אמהרית, צרפתית ואנגלית שהינם רגישי תרבות.

<ציפי גלעדי: 3.

<ציפי גלעדי: הוועדה קוראת לשר העבודה והרווחה לבחון היכן יש ריכוזי עולים בכל רשות מקומית ולגייס לאלתר עובדים סוציאליים דוברי שפות על פי פילוח אוכלוסיית המטופלים במחלקת הרווחה במקום, זאת כדי לאפשר לעובדים הסוציאליים לסייע לעולים בהנגשה תרבותית להבין את מצוקותיהם ולטפל בהם כראוי.

<ציפי גלעדי: 4 הוועדה קוראת למשרדי הממשלה א.

<ציפי גלעדי: לפעול להקצאת שירותי תרגום במשרדי הממשלה לעולים בשפה זרה.

<ציפי גלעדי: ב.

<ציפי גלעדי: לפתח תכניות ממשלתיות לטווח הארוך לגיוס עובדים סוציאליים בפריפריה.

<ציפי גלעדי: ג.

<ציפי גלעדי: להקצות כוח אדם לפי הצרכים בפועל לתגמל את העובדים הסוציאליים כראוי ולהעלות את מעמדם.

<ציפי גלעדי: ד.

<ציפי גלעדי: לפעול להכשרת עובדים סוציאליים ומתורגמנים דוברי השפות הזרות על מנת שיהיה אפשר לקלוט אותם בלשכות הרווחה בהתאם לדרישות.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: אנחנו נקיים ישיבה מצומצמת עם נציגי המשרדים, הארגונים ונציגי האקדמיה על מנת להוביל חקיקה בנושא.

אברהם נגוסה: תודה לכולם.

אברהם נגוסה: הישיבה נעולה.