הוועדה המשותפת לוועדת הכלכלה ולוועדת הכנסת לדיון בהצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים תיקון - אסדרת ערוצים ייעודיים), כנסת 20, פרוטוקול מספר 3, 2018-01-02 15:00

יואב קיש: שלום, אחר צהרים טובים.

יואב קיש: אני פותח את ישיבת הוועדה המשותפת לוועדת הכלכלה ולוועדת הכנסת לדיון בהצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון – אסדרת ערוצים ייעודיים), התשע"ח-2017.

יואב קיש: ראשית, עדכון לגבי לוחות הזמנים.

יואב קיש: ניאלץ לעשות הפסקה בשעה 16:00 כי המליאה נפתחת ב-16:00.

יואב קיש: אני כבר אומר שההפסקה תהיה לחצי שעה ואנחנו נתכנס פה שוב בשעה 16:30, בכפוף לסיום המליאה.

יואב קיש: במידה והמליאה לא תסתיים ב-16:30 הישיבה תתחיל כ-10 דקות לאחר סיום המליאה.

יואב קיש: המליאה לא צפויה להיות ארוכה יותר מחצי שעה, אז לכל היותר אם בשעה 16:30 עדיין תתנהל המליאה אז לקראת 16:45–17:00 נשב פה שוב.

יואב קיש: להערכתי זה ייגמר עד 16:30.

יואב קיש: את המשך העבודה היום אני לא מגביל.

יואב קיש: לגבי הישיבה הבאה, יצא כבר זימון ליום חמישי בשעה 9:00 להמשך הדיון.

יואב קיש: אני רוצה להגיד כמה דברים.

יואב קיש: ראשית, יש כבר טיוטת חוק שהוגשה, וכולם ראו אותה באתר הוועדה, לדעתי כבר לפני יומיים.

יואב קיש: טיוטת החוק הזו היא הצעת יושב-ראש הוועדה.

יואב קיש: אני רוצה להודות ליועצת המשפטית של משרד התקשורת, דנה נויפלד, שנמצאת פה אתנו.

יואב קיש: כפי שאמרתי, הטיוטה היא שלי ועל דעתי, שלא ישתמע שאת מחויבת לה, אבל אני רוצה להודות על כך שרוב רובה המכריע של העבודה נעשתה אצלך ואי אפשר שלא להכיר תודה על העשייה הגדולה הזו.

יואב קיש: תרמת רבות לכך שאנחנו היום יכולים להיות בנקודה הזו.

יואב קיש: אני מודה שעל השינויים שלי אני לוקח את האחריות, שלא ישתמע אחרת.

יואב קיש: אני רוצה להודות גם ליפעת בן חי שגב – שאמרה שלא תהיה פה היום, יש נציג אחר מן המועצה לשידורי כבלים ולשידורי לוויין – על הסכמתה, לאחר בקשתי, לדחות את הישיבה שנועדה ל-11 בינואר בנושא ערוץ 20 ל-1 בפברואר 2018, כפי שערוץ 20 הסכים ודחה את הליכי הפיטורים שלו.

יואב קיש: אני חושב שהעניין הזה חשוב כדי שהוועדה הזו תוכל לבצע את משימתה.

יואב קיש: אתה רוצה להתייחס לזה?

<יונתן בייסקי: אני רוצה רק להדגיש שזה לא הסכמתה האישית אלא זה החלטת מועצה.

<יונתן בייסקי: חברי המועצה התחייבו.

יואב קיש: נכון, החלטת המועצה.

יואב קיש: דיברתי איתה והיא אמרה לי שהיא צריכה לבדוק עם כל חברי המועצה ולכן זה לקח קצת יותר זמן והיא השיגה את ההסכמות.

יואב קיש: אני מודה, אם כך, לכל חברי המועצה בעניין הזה.

אמיר אוחנה: יש לי שאלה, אדוני היושב-ראש.

אמיר אוחנה: אני רואה את הצעת החוק, היא לא כוללת דברי הסבר.

אמיר אוחנה: זה כי אין או רק כי באייפד לא רואים?

יואב קיש: שאלות אחר כך.

יואב קיש: אני רוצה לסיים את האמירות שלי ואז נתקדם הלאה.

יואב קיש: תודה על ההערה, היא הערה טובה, אבל נתייחס אליה אחר כך.

שנעשה עכשיו: מטרת הצעת החוק, כפי שהוגדרה וכפי שאני רוצה לקדם אותה, היא שינוי נושא ערוצים ייעודיים והעברתם ממועצת הכבלים והלוויין למה שנקרא "ערוץ מסחרי קטן" ברשות השנייה.

שנעשה עכשיו: דרך אגב, אני לא בטוח אם יש הגדרה של "ערוץ מסחרי קטן", אם היא קיימת או לא.

שנעשה עכשיו: יש פה התייחסות אל מי שאין לו 10% מחזור אבל לא הגדרנו אותו.

שנעשה עכשיו: לדעתי כדאי להוסיף הגדרה.

שנעשה עכשיו: אני מעלה את זה לחשיבתך.

יואב קיש: אני מרגיש שחסרה לי הגדרה, להתייחס אל "ערוץ מסחרי קטן" כאל קטגוריה.

יואב קיש: זה נושא שנדבר עליו בהמשך.

יואב קיש: ברקע כמובן יש את מסקנות ועדת פילבר, והצעת החוק "מתכתבת" איתן.

יואב קיש: במקביל אנחנו יודעים שיש את חוק ההסדרים, שבו יש כוונה להתחיל להוביל רפורמה משמעותית בשוק התקשורת כולו, לא רק בנושא הערוצים הייעודיים, וכמובן יש את התחייבות השר איוב קרא לרפורמה משלימה ומקיפה מאוד.

יואב קיש: אני חושב שהצעת החוק "מתכתבת" עם שני הדברים האלה בצורה ברורה מאוד.

יואב קיש: מעכשיו אולי אשתמש בהגדרה "ערוץ מסחרי קטן" אז אני כבר אומר שהכוונה למי שאין לו 10% מחזור מהכנסות משוק הפרסום.

<קריאה: אתה מדבר על 20%.

יואב קיש: לא.

יואב קיש: כל הערוצים הייעודיים הולכים לעבור להיות ערוץ מסחרי קטן.

יואב קיש: אתה קורא לזה 20% – הוא יכול להיות מחר 24%, 9% וכולי.

יואב קיש: מי מדבר על תוכן?

יואב קיש: לא דיברתי מילה על תוכן.

יואב קיש: למה אתם קופצים על תוכן?

יואב קיש: דיברתי על 10% מן ההכנסות משוק הפרסום כהגדרה ל"ערוץ מסחרי קטן".

יואב קיש: איך זה "מתכתב" עם תוכן כרגע?

יואב קיש: זה כתוב בצורה ברורה.

יואב קיש: אני מבקש לא לערבב.

יואב קיש: ההגדרה שלי ל"ערוץ מסחרי קטן" היא: "ערוץ שיש לו פחות מ-10% מההכנסות משוק הפרסום".

יואב קיש: כדי לאפשר תחרות, כדי לאפשר פלורליזם, כדי לאפשר לשוק לצמוח ולגדול עם שחקנים נוספים הכוונה שלנו לשחרר את אותם ערוצים ייעודיים שייכנסו לקטגוריה של "ערוץ מסחרי קטן" מרגולציה כספית, כך אני קורא לזה, דהיינו מן המגבלות והדרישה שקיימת לערוצים המסחריים האחרים בנושא הפקות מקור, סוגה עילית וחדשות.

התייחסות נוספת: יש לנו נושא נוסף, שדיברה עליו חברת הכנסת נחמיאס ורבין בדיון הקודם, של נאוֹתוּת שידור החדשות.

התייחסות נוספת: בעניין הזה אני חושב שיש הסכמה.

התייחסות נוספת: אני סבור שיש כרגע שני מתווים, והם די ברורים: האחד, זה דרישת הרישיון של הרשות השנייה, שפרט למגבלה הכספית יש בה הרבה מאוד נושאים אחרים.

התייחסות נוספת: העניין השני הוא בעצם מה שעשתה מועצת הכבלים והלוויין בהתנהלות מול ערוץ 20 לאורך כשנה, שגם בנתה מעין guidelines להתנהלות למי שרוצה שידור חדשות.

התייחסות נוספת: על הדבר הזה אנחנו נדון ונבחן מה הדברים ומה ההשלכות הרלוונטיות.

התייחסות נוספת: אני יכול להגיד כמה דברים, שהם עקרוניים, ואני חושב שכל חברי הוועדה יצטרפו אליי בדרישה זו, לגבי נושא השידור מירושלים.

התייחסות נוספת: גם אם מועצת הכבלים והלוויין לא החילה חובה זו, אני אומר לכם שבמידה וערוץ מסחרי קטן יבחר לשדר חדשות תחול עליו חובת השידור מירושלים.

איתן כבל: בתנאי שהוא ימצא מקום.

איתן כבל: ..

עודד פורר: או שנרחיב את ירושלים...

יואב קיש: פעם "הרחיבו" אותה עד נווה אילן.

יואב קיש: ..

יואב קיש: נכון שאפשר לתת "גרייס" של שנתיים–שלוש להתארגנות אבל כמסר עיקרי, שאני חושב שחשוב שייצא מן הבית הזה, הדרישה ממי שמשדר חדשות, שישדר אותן מירושלים, היא דרישה נכונה וחשובה.

יואב קיש: אני מקווה מאוד לראות את תאגיד השידור הציבורי עושה את המהלך הזה בהקדם האפשרי, אבל זה לא קשור לחקיקה הנוכחית.

על הפרק: יש כאן מישהו מן הממונה על ההגבלים העסקיים?

על הפרק: כן.

איתן כבל: הייתה לנו בעיה דומה, אם אינני טועה, באחד החוקים שעסקנו בהם בוועדה, בעניין בעלויות צולבות.

יואב קיש: אתן יושבות בצד.

יואב קיש: רותם הורוביץ-רשף, אני מבקשת שתקפידי על כך שאראה אותך כדי שלא נפספס כאן משהו.

יואב קיש: לגבי אחזקות צולבות – כאשר התחלתי לחשוב על הנושא הזה, אני חושב שיש שני מסלולים שאנחנו יכולים לאשר.

יואב קיש: אנחנו צריכים להחליט, ואני מעלה את זה לדיון פה בוועדה, אני לא "סגור" לפה או לפה, באמת.

יואב קיש: נשמע גם את ערוץ 24, נשמע את "קשת", נשמע את הממונה על ההגבלים העסקיים, נשמע שחקנים אחרים.

יואב קיש: מה המסלולים?

יואב קיש: המסלול הראשון, אם אנחנו אומרים שמגבלת האחזקות הצולבות ראויה וצריכה להישאר, לפיכך לא יכול להיות שערוץ 24 במבנה הבעלות הנוכחי יוכל לעבור לקבל רישיון, זה מה שנקרא Goes without saying.

יואב קיש: ואז אם נלך למתווה הזה, המשמעות היא שאנחנו צריכים לחשוב איך אנחנו פותרים את משך הזיכיון הקיים כיום – אולי זה גם ייקרא רישיון, אבל לצורך העניין – במועצת הכבלים והלוויין ומאריכים אותו בפרק זמן מספק שייתן לבעלים בערוץ 24 לפעול, או למכירת הבעלוּת או להתארגנות כזו או אחרת, ולא יכפה עליהם מכירה כפויה בלוחות זמנים קצרים.

יואב קיש: המסלול השני, בהנחה ואנחנו מאפשרים החזקות צולבות, שזה שאלה לדיון, חברי כבל, אם כך, לגיטימי לקחת את ערוץ 24 במבנה הבעלות הנוכחי שלו ולעשות את התהליך, כי אנחנו נאפשר החזקות צולבות ברשות השנייה.

יואב קיש: אני לא מכיר מתווה אחר.

איתן כבל: בכל זאת אני רוצה לומר לפני שגברת נויפלד תתייחס.

איתן כבל: נזכרתי, והזכיר את זה גם דובר הוועדה, במקרה שגם בו דובר על 24, רק שם זה היה 24I-, לא מזמן, לפני מספר חודשים, ושם נתקלנו באותה בעיה, של בעלויות צולבות, כי גם ב-24I- יש בעיה של בעלות צולבת, והצלחנו באופן יצירתי לתת לזה מענה.

איתן כבל: צריך לראות בדיוק מה הפתרון שניתן שם.

יואב קיש: דנה נויפלד, בבקשה.

יואב קיש: למען האמת, רציתי לסיים ואחרי זה אולי נתייחס ונדבר.

<דנה נוייפלד: רציתי רק לומר, בנקודה זאת של הבעלות הצולבת, שאנחנו מודעים לבעיה.

<דנה נוייפלד: רציתי לבקש, אם אפשר על הנקודה הזאת לדון ביום חמישי כי אנחנו רוצים לערוך דיון בתוך הממשלה.

<דנה נוייפלד: רשות ההגבלים העסקיים קיבלה הודעה על זה רק אתמול ובגלל לחץ הזמן לא הספקנו להביא רעיון לפתרון, אם יש כזה.

<דנה נוייפלד: רק את זה רציתי להגיד.

יואב קיש: אני לא מתכוון להחליט עד יום חמישי אבל אני בהחלט מתכוון לדון.

איתן כבל: אסף אמיר, תעשה לי טובה.

איתן כבל: אתה חצוף.

איתן כבל: מה אתה נותן בי סימנים כל הזמן?

איתן כבל: אם עוד פעם הוא ייגש אליי אני רוצה שתוציא אותו.

יואב קיש: כך יהיה.

יואב קיש: מה קרה?

יואב קיש: לא ראיתי.

איתן כבל: הוא ניגש אליי כל הזמן.

איתן כבל: אתה מבין, אני היחיד שמגן עליהם מאז שאני פה.

<אסף אמיר: אתה לא מגן עלינו.

איתן כבל: תסתום את הפה עכשיו.

איתן כבל: חצוף שכמוך.

איתן כבל: אתה בא לאיים עליי כל הזמן?

איתן כבל: אתה חושב שאני מפחד ממך?

יואב קיש: אסף אמיר, מילה אחת שתצא ממך כאשר אתה לא ברשות דיבור ותצא החוצה.

יואב קיש: כך לא מתנהלים לחברי כנסת, נקודה.

איתן כבל: מה זה?

איתן כבל: ועוד אליי?

יואב קיש: אסף אמיר, אל תענה לי עכשיו.

איתן כבל: בכל השנה אני מנהל קרבות למענם ומאמין בזה.

איתן כבל: אתה כל הזמן בא לאיים עליי?

יואב קיש: איתן כבל, עזוב אותו, תירגע, גמרנו.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: אסף אמיר, אני אומר לך שאין לך יותר אזהרות.

<אסף אמיר: על מה?

<אסף אמיר: לא עשיתי כלום.

איתן כבל: עשה לי טובה.

יואב קיש: אני לא שופט פה.

יואב קיש: אני מחליט.

איתן כבל: שמעת את מה שאני אומר לך?

יואב קיש: סדרן, תוציא אותו החוצה.

יואב קיש: אקרא לו להיכנס בהמשך.

<אסף אמיר: על מה אתה מוציא אותי?

יואב קיש: כי ענית לי.

יואב קיש: אמרתי לך לא לענות.

יואב קיש: תוציא אותו החוצה בבקשה.

<אסף אמיר: אתם מדברים עליי ואסור לי לענות לכם?

יואב קיש: לא, עכשיו אסור.

איתן כבל: אתה בא להגיד לי שאני עושה הכול למען ערוץ 2?

איתן כבל: איזו מין חוצפה.

יואב קיש: איתן כבל, מספיק, עזוב, נגמר.

יואב קיש: הסדרן, תוציא אותו בבקשה, השעה עכשיו 15:25, בשעה 15:40 אתה יכול להכניס אותו בחזרה, לא לפני כן.

יואב קיש: אני אומר לכולם עכשיו בצורה הכי ברורה, בדיונים האלה אין לי שום בעיה שאנשים יגידו דברים קשים, אבל מי שיגיד אותם לא בזמן הדיבור שלו ומי שיתנהל מול חברי כנסת כפי שראינו עכשיו לא יהיה בדיון.

<רותם הורוביץ-רשף: הממונה על הגבלים עסקיים ביקשה, מכיוון שלבעלויות צולבות יש השלכות משמעותיות גם מבחינת הגבלים, גם מבחינת ריכוזיות כלל-משקית, אם יש אפשרות לקיים את הדיון ביום חמישי.

<רותם הורוביץ-רשף: לא הספקנו לדון בזה בתוך הבית.

יואב קיש: שמעתי.

יואב קיש: אמרתי שלא אחליט עד יום חמישי, גם ביום חמישי נדון על זה, אבל נדון על זה גם היום ותשמעו את מה שאנשים אומרים פה.

יואב קיש: גם זה חלק מהעניין.

יואב קיש: אם לא הייתי ברור – לזה התכוונתי.

יואב קיש: אני לא מכיר מסלול שונה משני המסלולים שתיארתי.

יואב קיש: אם יש מסלול שונה, אשמח אם מישהו רוצה להציג אותו.

יואב קיש: לגבי נושא הפקות מקור, גם פנימי וגם חיצוני וכל מה שקשור ליצירה ישראלית – כרגע בהצעת החוק יש התייחסות ברורה שפוטרת את הערוץ המסחרי הקטן ממחויבות להפקות מקור.

דב חנין: הוא כבר לא כל כך קטן, 10%, 20%.

יואב קיש: יש הבדל גדול בין 10% ל-20%.

דב חנין: אני רואה את הנוסח.

יואב קיש: בוודאי אתה רואה את הנוסח, הוא פורסם לפני יומיים.

יואב קיש: לא להפריע עכשיו.

יואב קיש: אני מבין שהחשש של היוצרים הוא שיש פה גם הורדה של חבות היצירה למי שיש לו פחות מ-20% וזה נושא שהוא בעייתי מבחינתכם.

יואב קיש: נדבר על זה.

<נגה רובינשטיין: זה לא נמצא בנוסח הצעת החוק.

יואב קיש: אם לא, זה יתוקן.

יואב קיש: אני רוצה להגיד את הכוונה שלי.

יואב קיש: אני מתכוון שבנושאים הכספיים ערוץ קטן יקבל פטור מתשלומי דמי רישיון ודמי הפצה.

יואב קיש: אני בהחלט מוכן לשמוע דעות שונות ואני יודע שגם לייעוץ המשפטי של משרד התקשורת יש דעה שונה בנושא.

<נגה רובינשטיין: האם הכוונה שהערוצים המסחריים יממנו את הפעילות של הערוצים הייעודיים?

יואב קיש: תביני את זה בהמשך כאשר נדבר על הצעת החוק.

יואב קיש: לגבי הערוצים המסחריים – את רואה, קלעת לדעת גדולים, אני בדיוק רוצה לדבר על זה – ראשית, אני רוצה להגיד בצורה הכי ברורה ומפורשת לכולם, בהצעת החוק הזו אני לא מחויב לשום שינוי בהתנהלות של הערוצים המסחריים הגדולים שמחזיקים יותר מ-20%.

יואב קיש: אני לא מחויב.

יואב קיש: כל שינוי שאעשה בדבר הזה ייעשה בהסכמה, ייעשה בהנחה שנחליט שהוא ראוי ושיש בו צורך, ואנחנו נדון בו.

יואב קיש: אני רוצה להגיד בצורה הכי ברורה, אני אומר את זה לפרוטוקול ואני לא רוצה לשמוע יותר את הדבר הזה: מי שרוצה "לאיים" בעתירה לבג"ץ – אני לא רוצה לשמוע את המילה הזאת.

יואב קיש: שילך ויגיש עתירה לבג"ץ.

יואב קיש: לא רוצה לשמוע כאן איומי בג"ץ, הם לא ישנו כלום.

יואב קיש: אני מוכן לשמוע אמירה שהנושא בעייתי מבחינת החוק, שייתכן ויש פה סתירה חוקתית – אלה דברים שאני מוכן לשמוע.

יואב קיש: אם מישהו יאיים עליי בעתירה לבג"ץ, אפסיק לו את זכות הדיבור.

יואב קיש: לגבי הערוצים המסחריים, הכנסתי נושא אחד, שלהבנתי הוא בהסכמה, לגבי מה שקשור לתוכן שיווקי, או פרסומת סמויה, או איך שרוצים לקרוא לזה, כל אחד והשם שלו.

יואב קיש: ערכתי בדיקה גם עם יושבת-ראש מועצת הכבלים והלוויין וגם עם יושבת-ראש מועצת הרשות השנייה ושתיהן בעניין הזה תומכות, לא רואות סיבה לא לאשר את זה.

יואב קיש: כפי שהבנתי, הנושא הזה חשוב.

יואב קיש: אם הוא לא חשוב אז אסיר אותו.

<נגה רובינשטיין: אנחנו נתייחס לזה.

יואב קיש: מכיוון שעדיין לא דיברתי על זה עם הערוצים המסחריים, אשמח לשמוע את התייחסותם לסעיף הזה.

יואב קיש: הנושא האחרון הוא הוראות המעבר.

יואב קיש: קודם כול אני רוצה להגיד שלוועדה הזאת יש עוד הצעת חוק על הפרק שהגיש חבר הכנסת עודד פורר, שעברה בהסכמת חבר הכנסת איתן כבל לוועדה הזו, כי היא עוסקת בליבת העניין פה, בעניין משך הזיכיון של הערוצים הייעודיים.

<קריאה: זה לא זיכיון.

<קריאה: זה רישיון.

יואב קיש: נכון, אבל יש לנו שני רישיונות כאן ולכן היה לי נוח לקרוא לזה זיכיון.

יואב קיש: נכון שהוא רישיון פורמלית.

יואב קיש: ערכנו על זה דיון.

יואב קיש: מדובר על משך הזמן לשדר.

יואב קיש: לתפיסתי, זה חלק מהוראות המעבר.

יואב קיש: שוחחתי עם חבר הכנסת פורר וביקשתי, בכוונה, לא למזג את הצעות החוק, מהסיבה הפשוטה, שתהיה משמעות למשך הזמן בכפוף למה שנעשה בדיון הנוכחי.

יואב קיש: אני רוצה לשמר גמישות, שנוכל לדבר ולהחליט.

יואב קיש: כן להגיד בגדול מה אנחנו רוצים לעשות אבל נעשה את זה בחקיקה נפרדת.

יואב קיש: אני כבר אומר שבפירוש בכוונתי לסיים כמובן גם את הצעת החוק של חבר הכנסת עודד פורר לקריאה השלישית.

יואב קיש: אם בסוף נראה שאין סיבה להפרדה ושאפשר למזג ביניהן אז נמזג, אבל אני כן אומר את זה פה לכולם, שתבינו שיש משמעות למשך הארכת הזיכיון-רישיון של מועצת הכבלים והלוויין, ואני משמר את זה דרך הצעת החוק של עודד פורר.

יואב קיש: זה לא מונע, בוודאי ובוודאי, אני אפילו רוצה שאנשים יתייחסו לכך בדיון.

יואב קיש: ונושא אחרון שלא נמצא בהצעת החוק, וזה דבר שאני חושב שאפילו לא דיברנו עליו, זה עלה לי בהמשך, הוא נושא האפיקים.

יואב קיש: אנחנו צריכים להגדיר בצורה הכי ברורה, שלאחר המעבר האפיקים של הערוצים הייעודיים יישארו לחובת שידור של הכבלים והלוויין, כלומר שלא תהיה סיטואציה שעכשיו הכבלים והלוויין יוכלו לשנות את האפיקים.

יואב קיש: אני מזכיר לכולם שהשר – ויכול להיות שנצטרך פה שיקול חקיקה – יש לו בין 12–16.

<דנה נוייפלד: בהתאם להחלטה מ-2016.

יואב קיש: נצטרך למצוא פתרון.

יואב קיש: אני לא מתכוון לעשות מעבר של ערוצים, להעביר את ערוץ 24 לאפיק 15 או את ערוץ 20 לאפיק 16, אני לא מתכוון לגעת בזה, הם יישארו באפיקים שבהם הם נמצאים.

יואב קיש: בסופו של דבר אנחנו צריכים להסדיר את זה בצורה ברורה ולאפשר את הגמישות לאחר מכן לשר, אם הוא רוצה לעשות שינויים, לעשות מכרז כזה או אחר, כפי שהיה לאחרונה.

יואב קיש: קודם כול אני רוצה להעביר את המסר, שהאפיק יישאר כפי שהיה עד שיוגדר אחרת על ידי מטרות הממשלה.

יואב קיש: אין בכוונתי לעשות שינויי אפיקים בהצעת החוק הזאת.

יואב קיש: סיימתי את דברי הפתיחה שלי.

יואב קיש: נתחיל עם חברי הכנסת.

יואב קיש: חבר הכנסת עודד פורר, אני נותן לך לקפוץ לראש התור בגלל שיש לך הצעת חוק בוועדה הזאת, בבקשה.

עודד פורר: אדבר בקצרה.

עודד פורר: ראשית, אדוני, תודה.

עודד פורר: אני חושב שההחלטה שביקשת ממני להסכים לה נכונה.

עודד פורר: זו הדרך הנכונה לנהל את העניין הזה.

עודד פורר: יש פה כמה סוגיות שעליהן צריך לתת את הדעת.

עודד פורר: המרכזית – בהקשר של הצעת החוק שלי – היא איך לא שופכים את התינוק עם המים ומאפשרים את המעבר ממסלול אחד למסלול שני בצורה כזו, שמי שחי היום בעולם שהוא תחת מועצת הכבלים והלוויין, עם הגדרות רגולטוריות מסוימות, עד שהוא עובר להגדרות רגולטוריות אחרות צריך לתת לו זמן להתארגנות ולהסתגלות.

עודד פורר: גם פה יהיה נכון לקבוע שלבים.

עודד פורר: כלומר, לא מספיק להגיד שנותנים X זמן אלא גם בתוך פרק הזמן הזה צריך לקבוע אילו צעדים כן קורים, כלומר איך הוא לאט-לאט נכנס אל תוך העולם החדש, כאשר לשיטתי כן בסוף כולם צריכים להיות תחת אותו עולם חדש, או תחת אותה מטרייה שמעניקה רישיונות ולא שתי מועצות נפרדות.

עודד פורר: שם כן יש מקום להפריד בין ערוצים בסדר גודל קטן יותר, עם נתח שוק קטן יותר, לבין ערוצים בסדר גודל גדול.

עודד פורר: אגב, זה מזכיר מאוד את מה שעשו בתחומים אחרים, ברפורמות אחרות או במקומות אחרים: כאשר רוצים לקדם את התחרות מאפשרים דווקא לקטנים יותר לצמוח ולגדול, אחרת נשארים בשוק שהוא מאוד-מאוד ריכוזי.

עודד פורר: פה לדעתי נצטרך לקבוע בחוק, יצטרך להיות ברור מאוד אילו הקלות רגולטורית יש, ועל מי, כל זמן שהוא קטן ועד שהוא חוצה את הקו והופך להיות בעל נתח שוק משמעותי יותר.

עודד פורר: אני מבקש ממך לקדם במקביל את הליכי החקיקה בשתי הצעות החוק, גם כדי לייצר ודאות לערוצים הייעודיים.

יואב קיש: מאה אחוז.

יואב קיש: בסוף אם נחליט שנכון למזג את הצעות החוק – נמזג אותן.

יואב קיש: פה אנחנו שומרים איזו גמישות שנוחה לכולם.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: חבר הכנסת דב חנין, ואחריו חבר הכנסת ישראל אייכלר, בבקשה.

דב חנין: תודה לך, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: הוועדה הזאת עוסקת בסוגיה חשובה מאוד.

דב חנין: למרות שהחוק הזה מתחיל כחוק נקודתי שעוסק בערוצים ייעודיים, יכולה להיות לו השפעה גדולה מאוד על כל שוק התקשורת ועל שאלות נוספות אחרות מאוד-מאוד עקרוניות בחברה שלנו ובכלכלה שלנו, שכמה מהן, אדוני היושב-ראש, הזכרת בתחילת הדיון.

דב חנין: אני רוצה להעיר כמה הערות כלליות.

דב חנין: אני מקווה שתהיה לי הזדמנות להתייחס לנושאים בצורה יותר מפורטת.

יואב קיש: בוודאי.

דב חנין: הדבר הראשון, מכיוון שהנושא הזה חשוב מאוד, אני יודע שיש גם לחץ זמן, אני מבין גם את לחץ הזמן הזה, אבל אני חושב שכקו עקרוני עלינו להחליט לעצמנו שעדיף הנכון על פני המהיר.

דב חנין: זאת אומרת, אנחנו לא יכולים בשאלות כאלה לקבל החלטות מהירות שהן לא מספיק שקולות, לא מספיק מאוזנות ולא מספיק רואות את התמונה הכוללת.

דב חנין: יכול להיות גם, אדוני היושב-ראש, שאתה תמצא לנכון אולי, כדי לתת איזה סעד מיידי לערוץ 20 בהיבט נקודתי כזה או אחר, לפצל מתוך הצעת החוק הזאת הוראה כזו או אחרת כדי לתת מענה לבעיה דחופה שעלולה להביא לסגירת הערוץ, שאנחנו לא מעוניינים בכך, אף אחד מאתנו לא מעוניין להגיע לתוצאה הזאת, אבל אני חושב שתהיה טעות להכפיף את כל המהלך של שינוי החקיקה ללחץ זמנים, שקיים אבל אפשר לפתור אותו גם באופן נקודתי.

דב חנין: נקודה שנייה מאוד-מאוד חשובה היא שאסור לנו לערבב בעיסה אחת דברים שהם שונים מאוד זה מזה.

דב חנין: אמרתי את זה גם בדיון הפתיחה ואחזור על זה במשפט.

דב חנין: יש הבדל גדול בין ערוצי תקשורת שמשדרים למיעוטים בתוך החברה הישראלית, כמו ערוץ התקשורת בשפה הרוסית וערוץ התקשורת בשפה הערבית, ערוצי תקשורת שמראש מדברים לציבור קטן ומוגבל ונמצאים בתחרות קשה מאוד עם ערוצים בין-לאומיים חזקים.

דב חנין: דוברי רוסית הרי לא חייבים לראות את הערוץ הישראלי ברוסית, יש גם ערוצים בין-לאומיים, ואותו דבר בערבית, ואנחנו מעוניינים שהערוץ הישראלי בערבית והערוץ הישראלי ברוסית לא רק ישרדו אלא ירוויחו.

עודד פורר: שהציבור שחי בישראל יצרוך דווקא את הערוצים האלה ולא את הערוצים הבין-לאומיים.

יואב קיש: למה ירוויח?

יואב קיש: כי אם הוא מפסיד אז סופו להיסגר ואז אף אחד לא יצרוך אותו.

דב חנין: בהחלט.

דב חנין: יותר מזה, לנו יש אינטרס כחברה שציבור הצרכנים ברוסית ובערבית שחי בישראל יעדיף את הערוץ שמשדר מתוך ישראל על פני ערוצים שנמצאים בחוץ לארץ.

דב חנין: לכן לאלה הייתי מייצר מערכת שתאפשר להם לחיות ולהתקיים, עם כל מיני הקלות כאלה או אחרות שנדרשות.

דב חנין: אני לא מספיק מתמצא בתחום.

דב חנין: לעומת זה, אני מוטרד מאוד ממה שקורה בזירה העברית.

דב חנין: בזירה העברית אנחנו לא מדברים על ציבור מיעוט, אנחנו מדברים על כלל החברה הישראלית.

דב חנין: בכלל החברה הישראלית יש שחקנים שמתנהלים.

דב חנין: אנחנו מכניסים עכשיו שחקנים אחרים בכללי משחק אחרים לגמרי.

דב חנין: מה אנחנו מצפים, שהשחקנים הנוכחיים פשוט יסתדרו?

דב חנין: אולי הם לא יכולים להסתדר, אין לי מושג.

דב חנין: אנחנו עושים פה שינוי גדול מאוד בשוק תקשורת שהוא ממילא צפוף מאוד.

יואב קיש: דיברנו על זה.

יואב קיש: אני מבקש שנתמקד.

דב חנין: אני מתמקד.

דב חנין: לכן, אדוני היושב-ראש, אני מציע לנו לנהוג פה בצורה זהירה מאוד.

דב חנין: אתה למשל אמרת בדברי הפתיחה שלך שהיית מעדיף שערוץ שמשדר חדשות ישדר מירושלים.

דב חנין: גם כאן אני רואה טעם בהבדלה בין ערוצים שמדברים בשפות שהן בחברה הישראלית שפות מיעוט, כמו ערבית ורוסית, לעומת ערוצים שמשדרים בעברית.

דב חנין: בעברית צריכים להיות כללים שוויוניים לכולם.

דב חנין: ברוסית וערבית – אני לא רוצה לגרום לכך שערוץ שמשדר בערבית או ברוסית לא יוכל לתפקד.

יואב קיש: אני מוכן להתייחס לזה.

דב חנין: תודה.

דב חנין: בסוגיית הבעלויות הצולבות, מכיוון שהדיון עוד לא נפתח ולא שמענו את העמדה המקצועית של הממשלה- - -

יואב קיש: לא נשמע עד יום חמישי את העמדה המקצועית של הממשלה.

יואב קיש: נשמע אותה ביום חמישי, אבל כל אחד מאתנו יכול להגיד.

דב חנין: אני אומר את דעתי.

דב חנין: אני חושש מאוד- - -

יואב קיש: אתה מסכים לניתוח שלי, שיש רק שני מסלולים אפשריים, כפי שתיארתי?

דב חנין: אני רואה עוד כמה מסלולים אפשריים אבל אני לא רוצה לפרט אותם כאן כי אני מרגיש שהדיון מבחינתי לא בשל עד הסוף.

דב חנין: אז אומר רק את החשש שלי.

דב חנין: החשש שלי הוא, לא בחינם יצרנו מערכת של הגנה מפני בעלויות צולבות.

דב חנין: בעלויות צולבות בתקשורת הן דבר בעייתי ומסוכן.

דב חנין: אנחנו עכשיו אומרים: זה חוק קטן, זה ערוצים מקומיים.

יואב קיש: ממש לא, חד וחלק.

דב חנין: אם הגישה זהירה אז אני מקווה שאנחנו רואים באותו כיוון ואני אסתפק בכך.

יואב קיש: לא סתם כאשר עלה הנושא ביקשתי מהממונה על ההגבלים העסקיים – נציגת הממונה על ההגבלים, למה לך אין מקום סביב השולחן?

יואב קיש: הרי הזזנו אנשים כדי שיהיה לכם מקום.

יואב קיש: אולי היא לא רוצה להתבטא היום, אבל אנחנו שואלים אותה.

יואב קיש: אני לא יודע אם תכננתם להגיע לישיבה הזאת אבל ביקשנו ספציפית שתגיעו.

<לאה ורון: הם היו רשומים ושוחחתי איתם.

דב חנין: אומר רק שאני בסוגיה הזאת חושש מאוד.

דב חנין: אני מציע שאנחנו נשמור על הסדרים מאוד-מאוד ברורים של הגבלה על בעלויות צולבות כדי שלא נגיע במהירות למצב שבו שוק התקשורת שלנו יהיה ריכוזי יותר.

דב חנין: זה דבר מסוכן מאוד לדמוקרטיה, זה דבר מסוכן לחברה.

דב חנין: ונקודה אחרונה שעליה עדיין לא דיברתי בהרחבה, ואולי תהיה לי הזדמנות לדבר באופן מפורט יותר בהמשך, אבל אני רוצה לחדד אותה, היא סוגיית היצירה הישראלית והחובה לייצר יצירה תרבותית ברמה איכותית, מה שנקרא סוגה עילית.

דב חנין: אני מתנגד לכל פטור לגבי ערוצים שמשדרים בשפה העברית.

דב חנין: אני לא יודע להגיד, אני לא מספיק מתמצא איך זה עובד בטלוויזיה רוסית וערבית, אני לא יודע, יכול להיות שהם יכולים גם לקנות כל מיני תוכניות.

דב חנין: היצירה הרוסית והיצירה הערבית פחות מוטלות עלינו כחברה.

דב חנין: אני בעד שייצרו, אני בעד שייעשו, אבל זה משהו קצת אחר.

דב חנין: לעומת זה, לגבי היצירה העברית מאוד-מאוד מדאיג אותי מה קורה.

דב חנין: תן לי עוד רגע, אני לא מאריך.

יואב קיש: אתה מאריך כהרגלך בקודש, אבל זה בסדר, אלה דברי טעם בדרך כלל, אני חייב להודות.

דב חנין: תודה רבה, אדוני.

דב חנין: המנגנונים של הפטור מתחת ל-10% והשכבה שבין 10%-20% שמוצעת בהצעת החוק- - -

יואב קיש: נדבר על כך כשנדון בסעיפים, עזוב, חבל על הזמן.

דב חנין: הדבר הזה בסוף יוצר מדרון שמוציא אותנו החוצה מיצירה איכותית, ואין לנו משהו אחר שכרוך ביצירה איכותית פרט לחובות האלה.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: חבר הכנסת ישראל אייכלר, בבקשה.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני בוגר תקשורת שהייתה חד-ערוצית עם 80% רייטינג במשך שנים.

ישראל אייכלר: הייתה התוכנית "פופוליטיקה".

יואב קיש: אנחנו כצופים גם בוגרים שלה.

ישראל אייכלר: מאז ועד היום, וגם כשהייתי חבר בוועדת הכלכלה, אני נלחם על ביזור וביזור וביזור.

ישראל אייכלר: הכלים לחופש הדעה וחופש הביטוי הם הדבר הכי חשוב.

ישראל אייכלר: פרט להסתה, לשון הרע והשמצות צריך להיות חופש ביטוי.

ישראל אייכלר: כפי שלאדם מותר לפתוח מכולת ולמכור לחם, מותר לכל אדם לפתוח ערוץ ולשדר.

ישראל אייכלר: מי שלא ירצה לשמוע אותו – לא ישמע אותו, ואז אם לא מספיק אנשים ירצו לשמוע אותו הוא ייסגר.

איתן כבל: ואז יישאר זה שאתה לא רוצה לשמוע אותו, הוא ישתלט על כולם.

איתן כבל: ..

ישראל אייכלר: חסרים לי בהצעת החוק הזאת, ואני רוצה שזה יצורף, אותם ערוצים שאינם למטרות רווח והם משדרים הפקות מקומיות, למשל במורשת ישראל, ברווחה, בבריאות הציבור ובחינוך.

ישראל אייכלר: הם חייבים להיות כלולים באותו חוק, באותו חופש ביטוי, שגם הם יוכלו לקבל.

יואב קיש: אתה מתכוון לערוצים עצמאיים?

ישראל אייכלר: כמו ערוץ "הידברות", למשל.

יואב קיש: המודל שלהם הוא פרסומות?

ישראל אייכלר: לא, אסור להם לשדר פרסומות.

ישראל אייכלר: אני רוצה שיתירו להם, כפי שיתירו לכל הערוצים האחרים.

יואב קיש: אז הם מקבלים כסף מן הכבלים והלוויין.

יואב קיש: זה מודל אחר לגמרי.

ישראל אייכלר: אבל חייבים להכניס אותם, לאפשר להם גם.

יואב קיש: נערוך על זה דיון.

יואב קיש: אני לא מסכים לטענה שלך שחייבים להכניס אותם, בשל הסיבה שהמודל הבסיסי שלהם לא מבוסס על פרסומות.

יואב קיש: מדובר בסוג אחר של הסדר.

ישראל אייכלר: אבל לא ייתכן שבגלל שהם לא מבוססים על פרסומות אז כשהם עושים פרסום, למשל על הפעילות שלהם באיזה מלון, קונסים אותם כאילו הם פרסמו את המלון.

ישראל אייכלר: זאת אומרת, אם הם מפרסמים את הפעילות שלהם – הייתה פה הצעה לתקנה שהשר יכול היה לחתום, אבל היות ויש חקיקה עכשיו, אני רוצה שזה יעוגן בחקיקה.

ישראל אייכלר: זה זכות בסיסית.

יואב קיש: של תוכן שיווקי?

יואב קיש: היום לא נדון בזה כי הם לא נמצאים כאן.

יואב קיש: אזמן אותם לישיבה הבאה ונדון בזה בישיבה הבאה.

יואב קיש: לא אמרתי שאני מאשר את זה.

יואב קיש: אני יכול להגיד לך כהרגשת בטן, בלי שנכנסתי לזה לעומק, אני רואה פה המון בעיות, בעיקר כי המודל הבסיסי לא דומה, אבל נדון בזה.

ישראל אייכלר: כבר שנים אומרים שהמודל שלהם לא דומה ולכן הם סובלים.

יואב קיש: נדון בזה ביום חמישי, לבקשתך, עם הערוצים עצמם, כי לא זימנו אותם היום.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: אנחנו עוברים לאנשים שביקשו להתייחס.

יואב קיש: נחשון אקלסרד מ"הלא טי-וי", בבקשה.

<נחשון אקסלרד: אני רוצה להתייחס לא לדברים כלליים אלא להצעת החוק.

יואב קיש: אז בהמשך.

יואב קיש: דב אברמוביץ מערוץ 9, בבקשה.

<דב אברמוביץ: אני יועץ משפטי של ערוץ 9.

<דב אברמוביץ: הצעת החוק שמונחת על שולחן הוועדה מתייחסת בעצם לשני נושאים בלבד.

<דב אברמוביץ: בתמצית, היא אומרת שערוץ בעל רישיון שנתח השוק שלו קטן מ-10% לא יצטרך לעמוד בחובות הפקות המקור שחלות על בעלי רישיונות אחרים ולא יצטרך לשדר חדשות.

<דב אברמוביץ: הבעיה היא ששני הדברים האלה הם לא הדברים היחידים שנמצאים בחוק הרשות השנייה.

<דב אברמוביץ: אדוני כבר הזכיר את נושא הבעלויות הצולבות, את נושא דמי הרישיון, את נושא קביעת מספר האפיק.

<דב אברמוביץ: יש נושאים אחרים, למשל חובת ההעברה של הכבלים והלוויין.

<דב אברמוביץ: כרגע זה מוגבל לערוצים שמשודרים ב-ברודקאסט.

<דב אברמוביץ: האם הערוצים המסחריים הקטנים האלה ישודרו באוויר, כן או לא?

<דב אברמוביץ: אם כן, יש לזה השלכה כספית.

<דב אברמוביץ: לכן זה לא כל כך פשוט.

<דב אברמוביץ: הנושאים העיקריים שלא מוסדרים הם נושא דמי רישיון ותמלוגים.

<דב אברמוביץ: מבחינת ערוץ 9, כפי שיורי קגנוביץ אמר בדיון הקודם, הערוץ עומד במחויבויות.

<דב אברמוביץ: הוא לא מבקש הקלות.

<דב אברמוביץ: כל שהוא רוצה זה להמשיך להיות משודר.

<דב אברמוביץ: זה לא טובה שעושים לו.

<דב אברמוביץ: בעצם כל שוק התקשורת מזמן עבר למתכונת של רישיונות שאינם מוגבלים בזמן, או שהם ברי-חידוש מידי תקופה.

<דב אברמוביץ: הוא לא צריך לשלם על זה.

<דב אברמוביץ: אם אינני טועה, עו"ד בנדלר, גם כשהעבירו את התיקון לחוק הרשות השנייה, שבמסגרתו בעלי הזיכיונות הפכו להיות בעלי רישיונות, הם לא נדרשו לשלם עבור עצם הרישיון המתמשך, וכיוצא בזה גם הערוצים הייעודיים לא צריכים לשלם על עצם הזכות הזאת.

יואב קיש: נתייחס לכל מה שאמרת, לא קטעתי אותך, אבל הכול יהיה בעת הקראת הסעיפים.

<דב אברמוביץ: עוד שתי נקודות.

<דב אברמוביץ: ראשית, באשר לחדשות – ערוץ 9 מחויב לפי רישיונו לשדר חדשות מאז שהוא קם, זה היה בעצם ה-Raison d'être שלו, חדשות ישראליות ברוסית, ויש הוראות של מועצת הכבלים והלוויין שמדברות על זה עד לרמת מספר ה-VTR שהוא צריך לשדר במהדורה העיקרית שלו ומספר המבזקים וכן הלאה.

<דב אברמוביץ: הצעת החוק לא מטפלת בזה.

<דב אברמוביץ: זה לא שאני לא רוצה לשדר חדשות.

<דב אברמוביץ: אני חייב לשדר חדשות.

<דב אברמוביץ: אני גם מעוניין להמשיך לשדר חדשות.

יואב קיש: למה לדעתך הצעת החוק לא מטפלת בזה?

<דב אברמוביץ: כי היא אומרת שהערוצים החדשים פטורים.

יואב קיש: אבל אם אתה רוצה, אתה יכול.

יואב קיש: נדבר על זה.

<דב אברמוביץ: אבל אז אין לי הסדרה.

<דב אברמוביץ: חייבות להיות הוראות שישמרו על רציפות של הוראות שחלות.

<דב אברמוביץ: כנ"ל באלף ואחד דברים אחרים שנמצאים בחוק וברישיון, למשל ערבויות, ביטחונות וביטוחים, שכרגע יש לי אסדרה מסוימת ומחר זה כבר אסדרה אחרת.

<דב אברמוביץ: בכל הדברים האלה צריך לטפל ואסור ליצור מצב שבו אנחנו נעמוד בהפרה כבר ביום א'.

יואב קיש: תודה.

<נחשון אקסלרד: חבר הכנסת קיש, אנצל את זכות הדיבור שרצית לתת לי קודם בעניין הזה כדי לחזק את דבריו של דב אברמוביץ.

<נחשון אקסלרד: אני חושב שהצעת החוק הזאת, אם היא רוצה להיות יסודית, כפי שהיא נחזית להיות, באמת חייבת לקחת גם את הרישיונות הקיימים של הערוצים האלה ולבחון אותם היטב, מה מופיע בהם, ולעשות את זה בקורלציה עם מועצת הרשות השנייה על מנת לראות איך הדברים משתלבים.

<נחשון אקסלרד: הרישיונות ארוכים, רישיונות של 30–40 עמודים, יש שם פירוט אדיר לגבי כל אופי הפעילות של כל אחד מהערוצים הייעודיים, וחובת שידור החדשות חלה גם על הערוץ הערבי, כפי שאמר דב אברמוביץ, שאנחנו גם בזה טרם עמדנו.

יואב קיש: יכול להיות שנתייחס לשפה זרה.

יואב קיש: כרגע זה לא מופיע בהצעת החוק.

<אתי בנדלר: אני רוצה להזכיר, שאם הצעת החוק תעבור ככתבה, ערוץ בשפה זרה לא יהיה חייב להמשיך לשדר בשפה הזרה, כי לא מתערבים בכלל בתכנים שלו.

<אתי בנדלר: הערוץ הערבי יכול ממחר להתחיל לשדר בעברית, ואותו דבר הערוץ הרוסי.

<אתי בנדלר: זה נוסח הצעת החוק היום.

<אתי בנדלר: זאת אומרת, אפשר לחסל את החובה לשדר בשפות זרות.

עודד פורר: זה צריך להיות חלק מהרישיון.

יואב קיש: אני בהחלט חושב שזו הערה טובה.

יואב קיש: אנחנו צריכים להגדיר שערוץ ששידר קודם כערוץ ייעודי בשפה זרה אולי ייכנס לאיזו הגדרה שונה במעט בכל מה שאתם מתארים עכשיו.

<נחשון אקסלרד: ערוץ ייעודי הוא ייעודי לעניין מסוים.

<קריאה: כלומר, ערוץ ייעודי שהפך להיות מסחרי יתייחסו אליו כאילו הוא- - -

<אתי בנדלר: לא יהיה יותר ערוץ ייעודי.

<אתי בנדלר: יהיה ערוץ מסחרי.

יואב קיש: יהיה ערוץ מסחרי בשפה זרה.

עודד פורר: צריך למצוא איך להגדיר, כדי שהוא יישאר ייעודי לעניין מסוים.

<אתי בנדלר: אז זו הצעה חדשה.

יואב קיש: הדבר שעולה פה מתייחס לנושא השפה, שיצטרך התייחסות.

יואב קיש: נדבר על זה.

ישראל אייכלר: ומה עם מי שמשדר ביידיש?

יואב קיש: הוא ייכנס להגדרה של שפה זרה.

<אתי בנדלר: מותר לו.

<אתי בנדלר: לפי ההצעה, חבר הכנסת אייכלר, אם מישהו ירצה רישיון לשדר בשפה יידיש, כל שהוא צריך זה לבוא, להראות שהוא עומד בתנאי הסף ולשדר ביידיש.

<נחשון אקסלרד: זה לא היה המסר העיקרי.

יואב קיש: אתה אומר שמאופן הדבר הזה נובעים הרבה הנחיות שקיימות היום במועצת הכבלים והלוויין ואתה רוצה להבין מה המשמעות כשאתה עובר לרשות השנייה.

יואב קיש: הבנתי.

<נחשון אקסלרד: גם ללא קשר לשפה הזרה.

<נחשון אקסלרד: יש כאן רישיונות מכובדים מאוד.

יואב קיש: הבנו.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: נציג ערוץ 20, בבקשה.

<נתנאל סימנטוב: אנחנו קראנו בעיון את הצעת החוק שהונחה לפני פחות מיומיים.

<נתנאל סימנטוב: אני רוצה לומר במשפט אחד, הייתי מכתיר אותנו בכותרת: "בא להקל ויצא מקלקל".

<נתנאל סימנטוב: במילים פשוטות, ישבנו כאן ביום חמישי שעבר ושמענו נאומים משמעותיים מאוד.

איתן כבל: נשאר לנו רק להרכיב את האנטנות עבורכם.

איתן כבל: ..

<נתנאל סימנטוב: דווקא לא.

<נתנאל סימנטוב: אותן אנחנו נרכיב.

<נתנאל סימנטוב: שמענו גם מהשר וגם מיושב-ראש הוועדה הצהרות משמעותיות מאוד על הקלת רגולציה ועל שוק חופשי.

יואב קיש: זה המטרה, חד-משמעית.

<נתנאל סימנטוב: בפועל המעבר של הערוצים הייעודיים ממועצת הכבלים והלוויין לרשות השנייה משית עלינו מאות סעיפי רגולציה, גם מכוח החוק, גם מכוח הרישיון, גם מכוח הכללים שקובעת הרשות.

<נתנאל סימנטוב: לא אכנס לסעיפים כי היושב-ראש ביקש לא לדבר על זה עכשיו.

<נתנאל סימנטוב: בשורה התחתונה, זה לא הקלת רגולציה אלא הכבדת רגולציה.

יואב קיש: ניכנס לזה כאשר נקרא את הסעיפים.

יואב קיש: המטרה היא הקלת הרגולציה ואין כוונה של "באנו לתקן ויצאנו מקלקלים".

יואב קיש: אבל הדבר ייבחן לגופו של עניין.

יואב קיש: כלומר, נבחן כל דבר ודבר ונשקול את המשמעויות ולפי זה נחליט.

יואב קיש: קיבלנו את הערתך.

איתן כבל: אני רוצה להעיר הערה לנתנאל סימנטוב.

איתן כבל: אני אומר את זה בחברוּת הכי גדולה.

איתן כבל: יש תחושה, אתה לפחות משדר לי אותה, כמי שבאמת יוצא מגדרו ואפילו כבר חטפתי איומים כאן, יש גישה קצת מתנשאת בדברים שלך.

איתן כבל: אתה לא שם לב לזה.

איתן כבל: אולי בגלל שאני רק 1.62 מטר אני שם לב לזה.

איתן כבל: אני אומר לך את זה.

איתן כבל: אני מציע לך בחברוּת- - -

יואב קיש: אני לא הרגשתי את זה.

איתן כבל: כי אתה בתוך העניין.

<נתנאל סימנטוב: אולי בגלל שאני עומד מול 150 אנשים שעומדים ללכת הביתה.

איתן כבל: תקשיב לי.

איתן כבל: נקודת המוצא שלי היא לא ממקום שבא לתקוף אותך.

איתן כבל: אני בא אליך עכשיו גם כמי שמנהל בדרך כלל דיונים כאן.

איתן כבל: אם אתה בא עם פלס, אם העינית לא עומדת בדיוק בנקודה שאתה החלטת שהיא תהיה זה לא מסתדר לך.

איתן כבל: אני רוצה שתדע שתפקידה של הוועדה לנסות להוציא מתחת ידה את הדברים הכי טובים, להעלות שאלות ולהתווכח ולהוציא דברים בצורה מאוזנת.

איתן כבל: לא הכול כנראה ימצא חן בעיניך, וזה לא כי אנחנו רעים אלא כי בסוף צריך למצוא פה איזון.

איתן כבל: אולי זה הסיפור המרכזי.

יואב קיש: אנחנו עוברים לאבי שמידט ממשרד התקשורת, נציג השר, בבקשה.

<אבי שמידט: אני רוצה לומר בהקשר הזה, אני מבין שיושב-ראש הוועדה הולך בדרך הזו, אבל באמת ההנחיה של השר היא ליישם פה את הסנונית הראשונה של מהפכה, שהוא רואה בה משמעותית מאוד, מהפכה שאומרת: הפחתת רגולציה.

<אבי שמידט: כל הערוצים הייעודיים צריכים לשים פה לנגד עיניהם את העובדה שהם צריכים להשתלב במרקם הזה.

<אבי שמידט: כלומר, לא תהיה פה מהפכה הפוכה, פעם אחת לכיוון אחד ופעם שנייה לכיוון אחר, בגלל שמדובר פעם אחת בערוצים ייעודיים ופעם אחת בשוק כולו.

<אבי שמידט: לכן הרישיונות יוכפפו באופן חד-משמעי – וזה גם הכיוון של יושב-ראש הוועדה, כפי שהשר מבין אותו – לרגולציה, לחוק שנחקק כאן.

<אבי שמידט: כלומר, הרישיונות ייגזרו – אתם כל הזמן שואלים מה יהיה ברישיון.

יואב קיש: נמצאת פה יושבת-ראש הרשות השנייה ושומעת.

<אבי שמידט: מה שישתקף ברישיון הוא בסופו של דבר החוק הזה.

<אבי שמידט: ככל שהוא יוריד רגולציה וככל שיהיו בו דירקטיבות, זה ייכנס אל תוך הרישיון.

<אבי שמידט: אין טעם לעבוד פעמיים, פעם אחת כלפי הרישיון ופעם אחת כלפי החוק.

<אבי שמידט: הדיון שיתקיים פה, התוצר שלו יהיה הרישיון שהרשות השנייה תחיל.

יואב קיש: תודה רבה.

יואב קיש: עו"ד מודי שרפסקי מחברת "יס", בבקשה.

<מודי שרפסקי: אני עורך דין שמייצג את "יס", ייעוץ משפטי חיצוני.

<מודי שרפסקי: קראנו את הצעת החוק.

<מודי שרפסקי: היא בעצם מורידה למינימום את הדרישות ואת החסמים שנוגעים לבעל רישיון מסחרי ובמקביל תהיה מוטלת על "יס" חובה להעביר את כל הערוצים האלה, וגם את זה היא עושה על חשבונה כי גם לפי הנוסח הקיים אין פה בעצם דמי מעבר.

<מודי שרפסקי: אנו חוששים שלאורך כל ההקלות האלה, פרט לערוצים הקיימים שיש עכשיו יעלו עוד ועוד ערוצים מסחריים לאוויר ועל "יס" תוטל חובה להעביר את כל הערוצים האלה.

<מודי שרפסקי: זה מצב שמבחינתנו הוא בעייתי מאוד.

<מודי שרפסקי: ההיבט הראשון שהוא בעייתי הוא נושא התשתית, ש"יס" אין לה תשתית משלה אלא היא נסמכת על קיבולת לוויינים.

<מודי שרפסקי: יש לנו מצוקה גדולה מאוד.

יואב קיש: אני מבין.

יואב קיש: נדבר על זה בעת החקיקה כאשר ידובר על דמי מעבר.

יואב קיש: אתה תגיד את כל הדברים האלה אז.

יואב קיש: אני לא רוצה לערוך דיון כפול.

<מודי שרפסקי: לא לעניין דמי מעבר.

<מודי שרפסקי: גם היום אנחנו כבר מעבירים 12 ערוצים שהם מה שנקרא "ערוצי חובה".

<מודי שרפסקי: אם המטרה של החוק היא באמת לעזור לערוץ 20 או לערוצים ייעודיים אחרים, אנחנו מציעים להקפיא את המצב הקיים.

<מודי שרפסקי: זה גם חלק מחוק ההסדרים לגבי כל ערוץ מסחרי שרוצה לעלות.

<מודי שרפסקי: אנחנו מציעים להקפיא את המצב הקיים, שהצעת החוק הספציפית הזאת תתייחס אך ורק לערוצים שקיימים כבר עכשיו.

יואב קיש: כדי שלא תקבלו תוספת מ- - -

<מודי שרפסקי: לא להוסיף עליי.

<מודי שרפסקי: אני מעביר היום 12 ערוצים.

יואב קיש: נשמע הגיוני.

יואב קיש: נדבר על זה כאשר הנושא יעלה לדיון בעת הקראת הצעת החוק.

יואב קיש: אורי רש, מנכ"ל שח"ם, בבקשה.

<אורי רש: אני מנכ"ל שח"ם – ארגון השחקנים.

<אורי רש: גם אנחנו קיבלנו את ההצעה לפני יומיים ביחד עם כל ארגוני היוצרים.

<אורי רש: למען האמת, חשכו עינינו, בעיקר בגלל הרף שמדבר על 20%.

<אורי רש: ברגע שבעל רישיון יעבור את ה-20% משוק הפרסום הוא יהיה מחויב בסוגה עילית והפקות מקור.

<אורי רש: שוו בפניכם מצב, שנהיה שוק פלורליסטי ומגוון ותחרותי, וזה נהדר, ובו בסופו של דבר רק בעל רישיון אחד נשאר עם יותר מ-20% מנתח שוק הפרסום.

<אורי רש: זה לא דבר כל כך דמיוני.

<אורי רש: במחי-יד פשוט חיסלתם – ואני לא בטוח שהתכוונתם לזה – את כל שוק הסוגה העילית.

<אורי רש: ב-2014 היה שינוי חקיקה לגבי בעלי רישיון.

יואב קיש: עזוב, אני עוצר אותך, ואסביר לך למה.

יואב קיש: זה נושא שנדון בו.

יואב קיש: אני מבין את ההיגיון.

יואב קיש: לא נתנו לזה מענה בהצעת החוק ובהחלט נדון בזה.

איתן כבל: יש עוד בעיות שנובעות מהסבסוד.

יואב קיש: אני כבר מתחיל לחשוב על דברים שאפשר אולי לעשות.

יואב קיש: לא נדון בזה עכשיו.

<אורי רש: נשמח לסייע.

יואב קיש: אני מחדש את הדיון.

יואב קיש: אנחנו ממשיכים עם רשימת הדוברים כפי שהקראתי קודם.

יואב קיש: חבר הכנסת מיקי רוזנטל, ברוך הבא, חבר הכנסת כבל, ברוך הנמצא.

יואב קיש: אנחנו עוברים לאיתמר אביטן, מנכ"ל ארגון עובדי הקולנוע והטלוויזיה.

יואב קיש: אני מזכיר עוד פעם לכל הדוברים לא להתייחס לסעיפי הצעת החוק.

יואב קיש: נתייחס אליהם בהמשך במלואם.

<איתמר אביטן: אם כך, אז כרגע אוותר על רשות הדיבור, אבל אשמח לקבל רשות דיבור בהמשך.

יואב קיש: יפה, זו בדיוק הגישה שאני מצפה שתהיה.

יואב קיש: תקבל רשות דיבור בהמשך, בהחלט.

יואב קיש: זיו מאור מן האגודה לזכות הציבור לדעת, בבקשה.

<זיו מאור: ביקשה ממני באדיבות נגה רובינשטיין שנתחלף בסדר הדיבור כי היא צריכה ללכת אז אני מוכן לוותר על המקום שלי.

יואב קיש: נגה רובינשטיין, את צריכה ללכת?

יואב קיש: למה לא אמרת?

<נגה רובינשטיין: הייתי צריכה להגיד בהתחלה.

יואב קיש: לא אמרת.

יואב קיש: הייתי נותן לך זכות יוצרים בעניין.

יואב קיש: בבקשה, עו"ד נגה רובינשטיין, שמייצגת את שידורי "קשת".

יואב קיש: הלכתי לפי הרשימה אבל אם למישהו יש בעיית זמנים הוא מוזמן כמובן לבקש להקדים.

<נגה רובינשטיין: אנחנו מייצגים את שידורי "רשת", "קשת" ו-ערוץ 10, הערוצים המסחריים.

יואב קיש: למען האמת, הייתי רוצה שכאשר תדברי תהיה כאן היועצת המשפטית לוועדה, אתי בנדלר, והיא צריכה לחזור בעוד רגע.

<נגה רובינשטיין: אז אחכה כמה דקות, זה בסדר.

יואב קיש: כאשר היא תיכנס ניתן לך זכות דיבור.

יואב קיש: בבקשה, זיו מאור.

<זיו מאור: היושב-ראש ביקש שאתייחס רק לדברים הכלליים ביותר ולא לסעיפים.

יואב קיש: ושלא יתחילו מכות בינך לבין החברים שיושבים לידך.

יואב קיש: ..

<זיו מאור: אין לי שום כוונה היום להגיד שום דבר על תוכן.

<זיו מאור: התחלנו את הדרך בחוק הבזק.

<זיו מאור: צריך לדעת על חוק הרשות השנייה שעברנו אליו- - -

יואב קיש: סליחה, רק רגע, נגה רובינשטיין, חשוב לי שתבהירי גם לפרוטוקול, את מייצגת משותפת של "רשת", "קשת" וערוץ 10 בסיכום עם הממונה על ההגבלים העסקיים?

יואב קיש: זה משהו שהוגדר בצורה ברורה?

<נגה רובינשטיין: זה משהו שהוועדה לא צריכה להיות מוטרדת ממנו.

<נגה רובינשטיין: בהתאם לדיני ההגבלים העסקיים.

<נגה רובינשטיין: יש הוראות ברורות של הממונה על ההגבלים העסקיים.

יואב קיש: מצוין.

יואב קיש: זה מה שרציתי לשמוע ממך.

יואב קיש: זה בהתאם לדינים של ההגבלים העסקיים.

יואב קיש: ההבהרה הזאת חשובה.

יואב קיש: תודה רבה.

יואב קיש: בבקשה, זיו מאור, וסליחה.

<זיו מאור: חוק הרשות השנייה, שאנחנו מעבירים את הדיון אליו, הוא חוק שהחל את דרכו כהצעת חוק ב-1979.

<זיו מאור: אמנם החקיקה שלו הסתיימה 11 שנים אחר כך אבל הוא התחיל את דרכו בתקופה שבה התפיסה הייתה ששידור טלוויזיה, המוצר הציבורי, ברירת המחדל שלו היא להיות מטופלת בידי הממשלה ורק בשל כל מיני אילוצים מעבירים אותו, ברמות כאלה או אחרות, לטיפול של גופים פרטיים.

<זיו מאור: כשאני מסתכל על חוק הרשות השנייה, והקדשתי בימים האחרונים הרבה מאוד שעות לנסות ללמוד את הכללים שנקבעו מכוח החוק הזה, אני מגלה שהפילוסופיה, גם של חוק הרשות השנייה וגם של כללים מהתקופה האחרונה שנקבעו מכוחו, היא אותה פילוסופיה ותיקה: כאילו שידור טלוויזיה הוא מוצר שאמור להיות מטופל בידי הממשלה ואנחנו מנהלים איזו דינמיקה עם גורמים פרטיים.

<זיו מאור: אני רוצה להציע שהסיפור שאנחנו נמצאים בו כרגע, הסיפור של הערוצים הייעודיים, יהיה התחלה של היפוך הפרדיגמה הזאת – לנסות להבין ששידור טלוויזיה וברירת המחדל הם עניינם של גופים פרטיים ומסחריים, ורק במקרים חריגים יש צורך בהתערבות ממשלתית.

<זיו מאור: העיקרון שצריך להנחות, לעניות דעתי, את חברי הכנסת כאשר אנחנו בוחנים את ההגבלות שיחולו על הערוצים האלה, הוא האינטרס הציבורי.

<זיו מאור: לדוגמה, האם ובאיזו מידה יש אינטרס ציבורי בכך שתחול חובה לשדר שידורי חדשות מירושלים.

<זיו מאור: אני יכול לומר, שלפי הבנתי את האינטרס הציבורי, אין שום הצדקה לחובה כזו.

<זיו מאור: יכול להיות שחברי הכנסת חולקים עליי, אבל כל דבר שעולה על הפרק צריך להבין, לא איזו קבוצה זה משרת, לא האם זה משרת פרוצדורה פקידותית כזו או אחרת אלא מה האינטרס של הציבור, ששלח אתכם לכהן, בעניין הזה.

<זיו מאור: בהקשר הזה אני רוצה להעיר הערה בתגובה למשהו שחבר הכנסת כבל אמר קודם לערוץ 20.

<זיו מאור: צריך להבין שאחת מן התוצאות של שינוי הפרדיגמה שאני מדבר עליה, מעבר משידור ממשלתי באמצעות פרטיים לשידור פרטי מפוקח על ידי הממשלה, היא שערוצי הטלוויזיה הם רכוש פרטי.

<זיו מאור: לערוץ כמו 20 ולכל ערוץ אחר יש את מלוא הלגיטימציה הציבורית להגיד: עם כל הכבוד למאמץ המוערך שחברי הכנסת עושים כאן, אני מניח את המפתחות כי זה לא מתאים.

יואב קיש: ההערה הזאת מיותרת.

<זיו מאור: ההערה הזאת צריכה להיאמר, בכל הכבוד.

<זיו מאור: אני חייב לומר שכאשר היושב-ראש אמר ביום חמישי לערוץ 20: בבקשה תשהה את הפיטורים, אם היושב-ראש זוכר, אני נחלצתי לדבר – בסופו של דבר זה לא יצא – להגיד בדיוק את הנקודה הזו.

<זיו מאור: חברי הכנסת צריכים לדעת שהם מבקשים מאדם פרטי להכניס יד לכיס, להוציא משהו כמו 400,000-500,000 שקל, זו עלות ההעסקה של עובדי ערוץ 20 בשבועיים האלה, ולבקשה הזו יש השלכות, וצריך להבין את המשמעות של זה.

איתן כבל: שלא נפתח את כל הדיון של אלה ש- - -

מיקי רוזנטל: אני לא מבין, אתה אומר שאם יש משאב ציבורי שיוצא למכרז אז האדם הפרטי יכול לעשות בו מה שהוא רוצה?

מיקי רוזנטל: זה מה שאתה אומר?

איתן כבל: אתה לא מכיר אותו, האמירה שלו עכשיו הייתה עדינה.

יואב קיש: התפיסה שלו, אני מקווה שאני מדייק, היא מינימום רגולציה, מינימום מעורבות אלא רק במקרים חריגים, חופש פעולה לשוק העסקי הפרטי, לא להתערב.

מיקי רוזנטל: את זה אני מבין, אבל אתה ניגש למכרז – זה משאב ציבורי.

יואב קיש: אני לא הגבתי קודם, נתתי לו לסיים.

יואב קיש: אני מצטער שעצרנו אותך.

יואב קיש: מיקי רוזנטל, אגיד לך דבר אחד.

יואב קיש: לגבי שידור חדשות מירושלים – אני רואה את זה כאינטרס ציבורי ממדרגה הראשונה.

יואב קיש: בוועדה הזו אתעקש על זה, בניגוד לדעתו, בצורה ברורה מאוד.

מיקי רוזנטל: אני מודה לך.

<זיו מאור: חבר הכנסת רוזנטל, אשמח להיפגש אתך במשך חצי שנה ולהסביר את המשנה על בוריה.

מיקי רוזנטל: אני שומע אותך בכל ועדה כמעט, אתה חוזר על אותה משנה.

מיקי רוזנטל: אני חושב שלא קיבלתי ולו דבר אחד מכל מה שאתה אומר.

מיקי רוזנטל: אני מכבד את זה, אבל זה מופרך.

<זיו מאור: עוד שתי הערות כלליות לגבי הצעת החוק באופן כללי, בלי לרדת לפרטים.

<זיו מאור: ראשית, קראתי כמובן את הצעת החוק שפורסמה.

<זיו מאור: לתפיסתי, ואני מדבר פה עם עוד אנשים, הצעת החוק הזאת יכולה לעבור רק אם הופכים אותה על פניה.

<זיו מאור: אסביר את הכוונה.

<זיו מאור: הצעת החוק לפי נוסחה הנוכחי אומרת: הערוצים האלה עוברים לרשות השנייה אבל יחולו עליהם כל הכללים שחלים על בעלי רישיון לרשות השנייה, למעט ההקלות האלה והאלה.

<זיו מאור: הדרך הנכונה היא להעביר את הערוצים האלה לרשות השנייה ולהגיד: לא יחולו עליהם שום הוראות.

יואב קיש: נדבר על זה כאשר נדון בנוסח הסעיפים.

יואב קיש: זאת הערה לגיטימית לטקסט.

<זיו מאור: ההערה אחרונה, כפי שאמרתי, עשיתי מאמץ להגיע לכאן מוכן וללמוד את כל ההוראות.

<זיו מאור: חוק הרשות השנייה והכללים מכוחו והרישיונות הסטנדרטיים שפורסמו הם מבוך בלתי-פתיר של הוראות שחלקן סותרות.

<זיו מאור: חשוב לומר בהקשר הזה שכעת אנחנו עושים פה מאמץ, משנסים מותניים ללמוד את כל ההוראות, להבין מה חל ומה לא חל, צריך כל הזמן לזכור שבעוד חודשיים כשהאבק ישקע אז הערוץ עומד – לפעמים ערוצים קטנים וחלשים שנאבקים על קיומם – מול הרגולטור בחדר סגור, בהתכתבות שלא רואה אור ציבורי, ובפרט במבנה של הרשות השנייה לא רואים ביקורת ציבורית.

<זיו מאור: העניין הזה חייב להיות לנגד עיניהם של חברי הכנסת כל הזמן כאשר הם דנים בהצעת החוק.

יואב קיש: הערה טובה.

יואב קיש: תודה רבה.

יואב קיש: גלעד קריב, מנכ"ל התנועה ליהדות מתקדמת, בבקשה.

גלעד קריב: תודה.

גלעד קריב: אני שמח שאני מדבר אחרי קודמי כי הדברים מתחילים בדיוק מן הנקודות שהוא התייחס אליהן.

גלעד קריב: אקצר בדבריי ואז אוסיף עוד נקודה פרטנית.

גלעד קריב: אין ספק ברצון לקיום שוק מרובה ערוצים שישקף מגוון של דעות ומגוון של תכנים.

גלעד קריב: הדבר האחרון שצריך להגיע אליו הוא מציאות של סגירת ערוצי תקשורת במדינת ישראל.

גלעד קריב: אבל יש שווקים ויש תחומים שבהם על מנת להבטיח תחרות בריאה והוגנת ועל מנת להבטיח שבאמת מגוון הקולות בחברה הישראלית יישמע יש מקום גם לרגולציה.

גלעד קריב: שוק התקשורת הוא בדיוק הדוגמה לעניין הזה.

גלעד קריב: יש צורך בהתערבות של המחוקק ובאסדרה כדי להבטיח שבאמת בשוק התקשורת הישראלי לא יהיה ביטוי פורמלי של עיקרון הפלורליזם אלא ביטוי מהותי.

גלעד קריב: הסוגיה שנדונה כאן לפני היציאה להפסקה, האם המעבר הזה יגרום בתוך כמה שנים להיעלמות שידור ישראלי בשפה הערבית ולהיעלמות שידור ישראלי בשפה הרוסית – זה דבר שראוי לתת עליו את הדעת.

גלעד קריב: אין ספק שהמעבר מערוצים ייעודיים לערוצים מסחריים קטנים לפחות מעלה את החשש ששוק התקשורת הישראלי לא יהיה יותר מגוון אלא בסופו של דבר, בהיעדר אסדרה משמעותית, יהפוך יותר ויותר חד-גוני.

גלעד קריב: זה מוביל אותי להתייחסות ספציפית, שבוודאי לא תפתיע אתכם.

גלעד קריב: הדיון כאן איננו דיון תיאורטי.

גלעד קריב: הנושא הוא כמובן לא הנושא הספציפי הזה אבל אף אחד מן היושבים כאן לא יכחיש שאחד הזרזים המשמעותיים לתהליך החקיקה הוא גם עניינו של ערוץ 20.

גלעד קריב: הדבר הזה הוזכר פה פעם אחר פעם.

יואב קיש: חד-משמעית.

גלעד קריב: החוטא לא צריך לצאת נשכר.

גלעד קריב: אנחנו נמצאים במציאות שבה אחד מארבעת הערוצים שעליהם מדברים נמצא מפר את ההתחייבויות הבסיסיות ביותר שלו במסגרת הזיכיון.

גלעד קריב: לא רק ההתחייבויות הכספיות אלא התחייבויות שנוגעות למהות.

יואב קיש: אני רוצה לעצור אותך לרגע, ברשותך, כי הנושא הזה יידון כאשר נדון בסעיפי הצעת החוק.

יואב קיש: יש התייחסות ספציפית להפרות בעבר.

יואב קיש: נדון בזה בעת ההקראה.

יואב קיש: אני מעדיף שתדבר באופן כללי, כי התחלת, אבל לגבי דברים ספציפיים נדון בהמשך.

גלעד קריב: השאלה איננה ההפרה בעבר.

גלעד קריב: הנושא הזה, דרך אגב, נמצא היום בדיון בבג"ץ, בעתירה בבג"ץ.

גלעד קריב: התקבלה החלטה מנהלית לקנוס את הערוץ.

גלעד קריב: הדיון הוא לא על אותו קנס שהוטל אלא על מצב שבו ערוץ תקשורת במדינת ישראל מחליט- - -

יואב קיש: זה החלטה שכבר נתקבלה בבג"ץ?

יואב קיש: מה היה גובה הקנס?

יואב קיש: זה פורסם?

גלעד קריב: יותר מ-100,000 שקל.

<קריאה: 100,800 שקל.

גלעד קריב: המועצה לשידורי כבלים ולשידורי לוויין, אחרי תהליך ארוך מאוד – ודרך אגב אנחנו הלנו על המועצה שהיא מתמהמהת – פעלה ובסופו של דבר נקנס הערוץ.

גלעד קריב: יש עתירה שתלויה ועומדת בבג"ץ לגבי הסוגיה הזאת.

יואב קיש: זה מגיע מבג"ץ לכנסת?

<קריאה: לא, אבל יש שתי עתירות, גם של ערוץ 20 נגד.

יואב קיש: כי אמרתי שמי שאומר את המילה בג"ץ הוא לא בסדר, אבל בקונוטציה הזו זה בסדר.

גלעד קריב: אני בטוח שמותר לומר את המילה בג"ץ.

יואב קיש: בקונוטציה הזו זה בסדר.

גלעד קריב: מישהו עוד יחשוב שזה מקביל לשם המפורש שאסור לומר...

יואב קיש: זה נאמר בלשון הלצה.

יואב קיש: אומר בצורה ברורה, זה מתחבר לי גם למה שאמר חבר הכנסת כבל בתחילת הדיון.

יואב קיש: יש פה הרבה מאוד גורמים עם הרבה מאוד אינטרסים.

יואב קיש: איומים כאלה או אחרים מכיוון כזה או אחר – זה לא היה במקרה שלך, שלא ישתמע אחרת – לא יתקבלו פה, לא איום בעתירה לבג"ץ ולא איום מכל ארגון או משהו כזה.

יואב קיש: בבקשה.

גלעד קריב: לכן אני אומר, אני לא מתייחס להפרה בעבר.

גלעד קריב: אני מעלה את השאלה איך במסגרת התהליך הזה, שבמובהק יש בו הסרה דרמטית של הרגולציה על התוכן – אנחנו עוברים מערוצים ייעודיים לערוצים מסחריים קטנים שבעצם אין בהם הגבלה מהותית על התוכן.

גלעד קריב: אנחנו לא מתנגדים למהלך הזה עקרונית, אבל איך מוודאים שערוץ שלקח לעצמו את החירות, גם במסגרת הפרת תנאי הזיכיון אבל גם באופן כללי על פי דיניה של מדינת ישראל, על פי הרוח שהבית הזה מבקש לקדם, החליט שמותר בניגוד לכללים בסיסיים של אתיקה עיתונאית לעסוק בעניינם של גורמים מסוימים, יטופל.

יואב קיש: כפי שאמרתי, נדון בזה.

יואב קיש: הבנו את הנקודה.

יואב קיש: תודה רבה.

יואב קיש: אני לא רוצה להיכנס למקרה הפרטי שהוצג פה, עם כל המשמעויות מכל הכיוונים.

יואב קיש: אתן לך לדבר אחר כך, אם תרצה תתייחס.

יואב קיש: חבל על הזמן.

יואב קיש: אתי בנדלר, נמצאת כאן עו"ד נגה רובינשטיין שמייצגת את שידורי "קשת", "רשת" וערוץ 10.

יואב קיש: היא ממהרת וביקשה לדבר.

יואב קיש: אמרתי לה שאני מבקש שהיא תחכה עד שאת תחזרי.

איתן כבל: כולם הצליחו לתת עמדה אחת?

<נגה רובינשטיין: במקרה הזה כן.

יואב קיש: בכפוף לכללי רשות ההגבלים העסקיים.

מיקי רוזנטל: הדעה היא לא מונופול.

מיקי רוזנטל: אתה יכול לחשוב אחרת.

<נגה רובינשטיין: הצעת החוק במתכונת הזאת, אבל גם אם יהיו שינויים כאלה ואחרים, יוצרת שני משטרים, ואולי אפילו שלושה, גם לערוץ הייעודי בשפה הזרה שישדר בעברית, שלושה משטרים שהם שונים לחלוטין תחת אותו חוק ותחת אותו רגולטור, באופן שיוצר קווים מקבילים שלא ייפגשו.

<נגה רובינשטיין: ארביטראז' רגולטורי כזה – ואני בכלל לא מדברת מאיזה צד שהוא – תחת אותה מסגרת משפטית, לא ישרוד.

<נגה רובינשטיין: אני לא מכירה אף רגולטור שיש לו שני יצורים שהם באותה משבצת – יש להם אולי תכונות קצת שונות, מאפיינים קצת שונים, אבל הם באותה משבצת – עם פער כל כך גדול מבחינה רגולטורית.

תגיד: מה קורה בהצעת החוק?

תגיד: בהצעת החוק הזאת הערוצים הייעודיים נכנסים כערוצים ייעודיים ויוצאים כערוצים מסחריים לכל דבר ועניין.

תגיד: אגב, הערוצים המסחריים החדשים האלה, גם אם הם יהיו מוצלחים מאוד, לפי המנגנון שמוצע כאן אולי בשנת 2025 אפשר יהיה לדעת שעברו 3 שנים מעת שהשנה הראשונה הגיעה.

<אתי בנדלר: זאת הערה לסעיף, שבהחלט הועלתה כבר, והוועדה תדון בה.

<נגה רובינשטיין: אני מתייחסת לעיקרון.

<נגה רובינשטיין: אני לא רוצה להרגיש שאנחנו נמצאים בפיקציה, אני פשוט רוצה לשים את הדברים על השולחן.

יואב קיש: מכיוון שאת הולכת ולא נשארת כאן היום אני נותן לך להתייחס גם לסעיפים שמטרידים אותך.

<נגה רובינשטיין: אנחנו עוד לא נכנסים לסעיפים.

מיקי רוזנטל: לטובת העניין, כדאי שתתייחסי לסעיפים ברמה עקרונית.

מיקי רוזנטל: כולנו מכירים את הנוסח.

<נגה רובינשטיין: עוד אין הקראה אבל העיקרון שנמצא בהצעת החוק הוא כזה שיוצר שיטת מדידה שלא תצלח, מכיוון שהנתונים שיועברו יהיו לא מדויקים, וגם אם היא הייתה צולחת אז אולי בעוד 5–6 שנים ערוץ שחוצה את ה-10% תהיה עליו מידה מסוימת, מצומצמת מאוד, של רגולציה.

<נגה רובינשטיין: בואו נזכור, המטרה של הצעת החוק היא לא רק לתת הטבות, נניח לערוץ 20, אלא המטרה היא לאפשר לערוץ 20 להגיע לקהל יעד גדול יותר, ומכאן הקושי שלנו.

יואב קיש: לכל הערוצים הייעודיים.

<נחשון אקסלרד: המטרה היא להציל את הערוצים הייעודיים.

יואב קיש: נכון, ויש לא מעט חבר'ה שנמצאים בקטגוריה הזאת.

יואב קיש: שמענו גם את אנשי ערוץ 9 אומרים את מה שאמרו בישיבה הקודמת.

<נגה רובינשטיין: אם ערוץ 9, נניח, נכנס בקטגוריה הזאת ומחר הוא יוכל לשדר בעברית לכל הקהל בישראל, הדברים נכונים על אחת כמה וכמה.

<נגה רובינשטיין: למה?

<נגה רובינשטיין: מכיוון שלכאן מתנקזת טענת הפגיעה בשוויון העמוקה מאוד.

<נגה רובינשטיין: מאיפה?

<נגה רובינשטיין: מכיוון שהערוצים הייעודיים, מרגע שיוסרו מעליהם המגבלות שהתחייבו עליהן במכרז להיות ערוצים ייעודיים לנושא מסוים בשפה מסוימת הם ישדרו לקהל יעד רחב מאוד.

<נגה רובינשטיין: מכאן מובן שהתחרות, הפגיעה בנתחי שוק הפרסום גדולה יותר.

תגידו לי: תסתכלו על המספרים.

תגידו לי: כל ערוץ מסחרי מפסיד בכל יום יותר מכל מה שהערוצים הייעודיים מפסידים בשידורים שלהם.

יואב קיש: כולם?

<נגה רובינשטיין: כולם.

מיקי רוזנטל: בעת הזו, מאז הפיצול.

<נגה רובינשטיין: זה המציאות שלנו, אנחנו חודשיים אחרי פיצול, הפיצול שהכנסת החליטה עליו על בסיס חוות דעת שגויה של משרד האוצר.

<נגה רובינשטיין: זה המציאות, זה כבר היסטוריה, זה מים מתחת לגשר.

<נגה רובינשטיין: אנחנו בהפסדים גדולים מאוד.

<נגה רובינשטיין: אתם יכולים לבדוק את זה בנפרד.

<נגה רובינשטיין: לכן כשיש לך שניים או שלושה, ואחר כך שבעה, שכולם אוכלים מאותה צלחת, אי אפשר ליצור פער רגולטורי כל כך גדול.

<נגה רובינשטיין: עוד מילה אחת כללית בעניין ההפקות הישראליות והשידור הישראלי.

<נגה רובינשטיין: בואו נסתכל על הדברים נכוחה.

<נגה רובינשטיין: בעצם מה שיקרה, אם יהיו כאן ארבעה או חמישה – וזה נאמר קודם על ידי חברי – ערוצים שיגיעו לנתחי שוק של 7%, 8%, ללא שום הפקת מקור, המשמעות היא שמחר בבוקר הלך שוק ההפקה הישראלי, וגם החדשות, לחלוטין, הוא לא יהיה.

<נגה רובינשטיין: זה המשמעות של הצעת החוק.

<נגה רובינשטיין: המקום הזה צריך לקבל על כך אחריות.

<נגה רובינשטיין: אם יש לו איזה פתרון אחר להפקות מקור – מה טוב.

<נגה רובינשטיין: כרגע זה מה שמוצג בפנינו.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: קודם כול, אני חייב להגיד לך ששמחתי מאוד לשמוע את דבריך, דברים של טעם, ואני רוצה להתייחס אליהם.

יואב קיש: אגיד לך לְמה אני מסכים באופן כללי ולְמה אני לא מסכים.

יואב קיש: אני לא מסכים עם האמירה הקטגורית שלך, שלא צריך להיות הבדל, וכל זה.

יואב קיש: לזה אני לא מסכים.

יואב קיש: אני כן מסכים לנושא המידתיות, שאנחנו צריכים להסתכל על כל החוק בבחינה של נושא המידתיות.

יואב קיש: למשל, הירידה מ-20% ל-15% דרמטית מאוד בנוגע לתוכניות מקור מול מי שמעל 20%.

יואב קיש: יכול להיות שבמקום הזה צריך לבדוק שאנחנו בונים גרף ישר, לא מאחד לאפס, או מ-90% לאפס, ואותו דבר גם מלמטה.

יואב קיש: יש לי חשיבה שבעניינים האלה ניישר יותר את המדרג.

יואב קיש: בעניין הזה אני בהחלט מקבל את הטענה.

יואב קיש: דיברת על פער רגולטורי.

יואב קיש: בל נשכח שאנחנו במציאות שלפני חוק הסדרים, שלפני רפורמה משמעותית מאוד שהשר קרא מתכוון אליה.

יואב קיש: אני חושב שגם זה צריך להילקח כחלק מהתמונה.

יואב קיש: אני מבין את החשיבה שלכם שאומרת: אנחנו לא יודעים מה נקבל בחוק ההסדרים, מתי זה יקרה, אם יקרה או לא יקרה, "אם קרה אז מה קרה?

יואב קיש: אז לא קרה".

יואב קיש: את זה אני מבין.

מיקי רוזנטל: אם תהיה ממשלה.

מבין שאומרים: אגיד לך מה בכוונתי לעשות.

מבין שאומרים: התייעצתי על זה גם עם חברי איתן כבל.

מבין שאומרים: כרגע, כפי שראיתם, הדבר היחיד שנוגע לערוצים המסחריים של יותר מ-20% הוא נושא תוכן שיווקי, כפי שהגדרנו אותו ואפשרנו אותו היום, אני חושב שאולי אפילו כמהלך של סימון.

<נגה רובינשטיין: אין לנו צורך בו.

מיקי רוזנטל: לכם אין צורך, לנו יש צורך.

יואב קיש: אם לא תרצו אז נוריד אותו.

<נגה רובינשטיין: הוא נועד לערוצים הייעודיים ולא נועד לערוצים המסחריים.

<נגה רובינשטיין: אסביר למה.

יואב קיש: אני לא רוצה שתסבירי למה.

יואב קיש: שמעתי את זה כדרישה שלכם ואם אין בזה צורך– ייתכן והיא תרד.

יואב קיש: אני מקבל.

הברור הבא: אני יודע שלאתי בנדלר אולי תהיה התנגדות.

הברור הבא: גם זה, מן הסתם, יעלה כאן לדיון בהמשך.

הברור הבא: אני מצהיר את זה בכוונה עכשיו לפרוטוקול כדי שלפחות הכוונה שלי תהיה ברורה.

הברור הבא: אולי מכל הרשימה הזאת אתם לא רוצים שום דבר, כפי שאתם לא רוצים את התוכן השיווקי, ואז שום דבר לא יקרה בעניין.

הברור הבא: כפי שאמרתי בהתחלה, אני חושב שבהחלט לגיטימי – ופה אנחנו חלוקים – ללכת למודל של הפרדה לפי הכנסות ונתח שוק, בעיניי זה בהחלט אפשרות לגיטימית ונכונה.

הברור הבא: צריך לעשות את זה באופן מידתי.

הברור הבא: להגדרה הזאת קיבלתי את ההתייחסות וזה אמירה שהיה חשוב לי להגיד.

איתן כבל: חשוב לי שגם נגה רובינשטיין תקשיב.

איתן כבל: היושב-ראש אמר לכם: הולכים להעביר את החוק הזה.

איתן כבל: כפי שאמרתי בהתחלה, כל הזמן חלק מאתנו הולכים מסביב.

איתן כבל: יש פה שלושה גורמים אינטרסנטיים לגיטימיים.

איתן כבל: אני לא שופט אף אחד מהגורמים כאן.

איתן כבל: יש את ערוץ 20, כשם קוד לערוצים ייעודיים; יש את הפקות המקור, על כל המשתמע מכך וסוגה עילית, זה קבוצה נוספת; ומה יקבלו הערוצים המסחריים.

איתן כבל: בואו לא נלך עכשיו כל אחד מאתנו לדבר בשפה כזאת או כזאת.

איתן כבל: אלה שלושת העניינים שמונחים לפתחנו.

איתן כבל: יש עכשיו הצעת חוק שמונחת כאן בהכנה לקריאה הראשונה.

איתן כבל: חזירוּת תמיד תתקיים אצל כל אחד.

איתן כבל: בסוף נצטרך להכריע בתוכנו איפה לעצור את התהליך הזה.

איתן כבל: מצד אחד, אומר היושב-ראש, וזה ברור: למה אנחנו פה?

איתן כבל: הוא נחוש, ויש לו רוב בעניין הזה, להעביר את הצעת החוק אפילו אם רק הוא ואני פה, האצבעות יגיעו אחר כך.

איתן כבל: בסוף יקרה אחת מן השתיים: או שאנחנו פה יודעים מעצמנו להוציא את התוצאה הטובה ביותר, שאין מישהו מאתנו שייצא פה מרוצה ומלוא תאוותו תהיה בידו.

איתן כבל: אני אומר את זה לערוץ 20, עם כל הכבוד, אני אומר את זה לערוצים המסחריים, בעיקר לערוצים המסחריים.

<נגה רובינשטיין: לא נצא חלילה עם מלוא תאוותנו בידינו.

איתן כבל: אני עכשיו לא במקום של להעביר "דאחקות".

איתן כבל: אני מתכוון לזה, במובן הזה שאני יודע שחלק ניכר מרפורמת קרא, שהיא על בסיס דוח פילבר, נוגעת לטיפול בערוצים המסחריים, רגולציה וכן הלאה.

איתן כבל: אני יודע שאתם רעבים.

<אילאיל לבנת: מנְשרים, בדיון הקודם, התדרדרנו לחזירים, בדיון הנוכחי.

<אילאיל לבנת: אני מחכה לראות לאן עוד נתדרדר.

<אילאיל לבנת: מי שמפרנס אלפי איש בתעשייה- - -

איתן כבל: תסלחי לי, קודם האשימו אותי בהאשמות הפוכות, עשי לי טובה.

יואב קיש: האשימו אותו שהוא מייצג את הערוצים המסחריים.

איתן כבל: עשי לי טובה, תקשיבי היטב.

איתן כבל: קודם כול, אני חוזר בי ומתנצל.

איתן כבל: שמעת מה שאני אומר: אני מתנצל.

איתן כבל: מרגע זה ואילך אדבר בשפה שאני גם יודע לדבר בה.

איתן כבל: בסדר?

איתן כבל: תודה לך.

איתן כבל: דבר נוסף, תודה על ההטפה.

איתן כבל: חזרתי בי.

איתן כבל: אני מתנצל, ואם צריך אוציא את זה גם בכתב.

איתן כבל: דבר שני שאני רוצה לומר הוא בעניין היצירה הישראלית, הפקות המקור.

איתן כבל: אני אומר לכם, לא כי אסף אמיר פה, ואני לא "שם" על מה שהוא אמר קודם.

איתן כבל: יחד עם זאת, הם החוליה החלשה בתוך המאבק הזה.

איתן כבל: הקבוצה הכי חלשה סביב השולחן הזה היא קבוצת המפיקים לסוגיהם מכיוון שלא עומדים מאחוריהם, לא אנחנו הפוליטיקאים ולא כוחות כלכליים כאלה ואחרים.

איתן כבל: לכן בנקודה הזאת חובתנו כאן לשמור עליהם.

איתן כבל: אמרתי את הדברים, אני חושב שאני מדבר בצורה ברורה מאוד, ולא בפעם הראשונה כפי שאסף אמיר מנסה להציג.

איתן כבל: אסף אמיר, הייתי חייב להחזיר לך.

איתן כבל: כאשר אני לא פה אתה "מזמר", כאילו זאת הפעם הראשונה שאני מנסה לעזור לכם.

איתן כבל: אני מציג את הדברים כפי שהם.

איתן כבל: אין סביב השולחן הזה מישהו שהוא צדיק.

איתן כבל: אני נוהג לומר: אף אחד הוא לא חלק מלמ"ד-ו"ו צדיקים כי אין שם מקום.

איתן כבל: בסוף כל אחד בא לשמור על עצמו, וזה לגיטימי.

איתן כבל: המשימה המונחת כאן לפתחנו היא באמת למצוא את האיזונים, שלא נמצא את עצמנו מרסקים את מערכת התקשורת, שגם כך נמצאת בימים לא קלים, כל אחד במקום שלו.

איתן כבל: למרות שנדמה שה"גלורי" נמצא שם, בסוף-בסוף התקשורת נמצאת באחד הימים הכי בעייתיים והכי קשים שלה, בוודאי בהיבט הכלכלי.

איתן כבל: כל תנועה כזו או אחרת – אני אומר לך אדוני היושב-ראש – אולי נציל ערוץ כזה או אחר אבל נהרוס תעשייה שלמה, ומה שאני אומר אינו מופרך.

איתן כבל: תודה.

<נגה רובינשטיין: אגיד רק משפט אחד לגברת בנדלר, שראיתי בהבעות פניה את הקושי.

יואב קיש: אני מודה שיש לי איתה גם דיאלוג על העניין הזה.

<נגה רובינשטיין: אני רק רוצה להזכיר שהצעת החוק אמנם התחילה מתיקון חוק התקשורת אבל עברה לחוק הרשות השנייה, וממילא כאשר הגענו לחוק הרשות השנייה אנחנו נמצאים בעולם משפטי שונה לחלוטין.

<אתי בנדלר: ברשותך, אני חולקת על התיזה הזאת.

<אתי בנדלר: קורה לא פעם ולא פעמיים שהצעת חוק פרטית מנסה להשיג תוצאה מסוימת באמצעות תיקון מסוים, למשל בחוק הבנקאות (שירות ללקוח), ואחר כך מסתבר שצריך לעשות את התיקון הזה בפקודת הבנקאות, וכך הלאה.

<אתי בנדלר: העובדה שמחליפים את האכסניה – כל עוד ההצעה בסופו של דבר עוסקת במאטריה הספציפית שלשמה נכתבה הצעת החוק, העובדה שהאכסניה שונה לא הופכת את זה לכך שמותר לתקן בהזדמנות חגיגית זו את כל ההוראות שבאכסניה האחרת.

<אתי בנדלר: כמו שאם זה היה עדיין תיקון בחוק התקשורת זה לא היה יכול להוות פלטפורמה לתיקונים גורפים בחוק התקשורת.

<נגה רובינשטיין: גם בלעדי נגיעה בסוגיות שעלו, הצעת החוק בסופו של דבר תהיה מלאה בתיקונים של חוק הרשות השנייה בשלל נושאים.

יואב קיש: ברור, היא לא אומרת שלא.

<נגה רובינשטיין: לכן להגיד מלכתחילה שלא ניתן יהיה להיכנס לנושאים נוספים שלא היו מראשית הדרך, כאשר ממילא בדינמיקה של העבודה כך זה יקרה, נראה לי לא נכון.

<אתי בנדלר: נגה רובינשטיין, אין טעם כרגע שנתווכח.

<אתי בנדלר: אשב ואדבר על זה עם היושב-ראש ועם חברי הכנסת.

<אתי בנדלר: קודם כול הם ישמעו את חוות דעתי בעניין הזה ואחר כך, ככל שיהיה צורך, היא תישמע בוועדה.

יואב קיש: בואו נעצור את הדיון.

יואב קיש: הדעות שונות, זה לגיטימי.

יואב קיש: תודה רבה לך, נגה רובינשטיין, אנחנו נפרדים ממך כעת.

יואב קיש: אנחנו ממשיכים, יש לנו עוד שני דוברים ואז נעבור להקראה ולהצבעות.

יואב קיש: יריב הורוביץ, יושב-ראש איגוד הבמאים, ואחריו אחרון הדוברים אסף אמיר.

<יריב הורוביץ: אני מייצג במאים.

<יריב הורוביץ: אנחנו לא אנשי כלכלה, לא אנשי משפטים.

<יריב הורוביץ: התחושה היא שקיבלתם או קיבלת משימה מראש הממשלה לעשות הפצצת שיטוח על התקשורת ולבנות את העסק הזה מחדש.

יואב קיש: קיבלתי הפצצת שיטוח משרן השכל.

יואב קיש: על מה אתה מדבר?

<יריב הורוביץ: אין לנו בעיה עם זה.

<יריב הורוביץ: אני לא איש כלכלה.

<יריב הורוביץ: אני מאמין שהממשלה הזאת עשתה כמה רפורמות טובות, בטוח היא עשתה דברים טובים בעניינים הכלכליים, בוודאי, אבל התחושה היא שיוצאים למשימה מהר מדי, רצים להפציץ ולא לוקחים בחשבון שהנתזים האלה יפגעו בכם.

<יריב הורוביץ: אציג לך דוגמה.

<יריב הורוביץ: גם היום כאשר כביכול אנחנו היוצרים חיים באיזו אוטופיה, כביכול יש לנו כסף ומגנים עלינו, ניסיתי לעשות עכשיו סדרה על "האחת", ביום כיפור, אלה שהצילו אותנו.

<יריב הורוביץ: אין כסף לעשות את זה.

<יריב הורוביץ: אתה יודע מה אני הולך לעשות?

<יריב הורוביץ: אני עושה "גולסטאר".

<יריב הורוביץ: אין לי בעיה עם "גולסטאר", אני אוהב את "גולסטאר", אבל כשהיום אין כסף לעשות דברים על המורשת- - -

יואב קיש: מה עם תאגיד השידור הישראלי?

יואב קיש: אין להם מספיק כסף ליצירה ישראלית?

<קריאה: הם לא יכולים לעשות הכול.

יואב קיש: הבטיחו שיושקעו 200 מיליון שקל ביצירה ישראלית, אני זוכר.

<אורי רש: 90, כולל מע"מ.

<יריב הורוביץ: מפליא שראש הממשלה תומך בכך כי הוא גדל הרי בסביבה תרבותית מאוד, מלאה ספרים.

<יריב הורוביץ: אתם לא מבינים שהנתזים של הפצצות האלה יהרגו אתכם גם.

<יריב הורוביץ: למה?

<יריב הורוביץ: כי גם אתם תיעלמו.

<יריב הורוביץ: למה תיעלם?

<יריב הורוביץ: כי אני לא אעשה סרט על הטייסת שלך ולא אעשה סרט על המורשת של אבא וסבתא של מישהו, וכן הלאה.

<יריב הורוביץ: אתם תיעלמו.

<יריב הורוביץ: זה מה שאתם לא מבינים.

<יריב הורוביץ: אתם.

<יריב הורוביץ: לא אני.

יואב קיש: יש תפיסה שאומרת שזה לא מעניין, שהציבור יראה מה שהציבור רוצה.

<יריב הורוביץ: בחייך.

<יריב הורוביץ: ..

<יריב הורוביץ: אתם תיעלמו מכיוון שלא יהיה כסף לייצר- - -

יואב קיש: אם זה לא יעניין אף אחד – ניעלם.

<יריב הורוביץ: אז בואו נסגור את המדינה.

<יריב הורוביץ: למה צריך לדבר על נח"ל חרדי?

<יריב הורוביץ: את מי זה מעניין?

<יריב הורוביץ: אני לא יכול למכור את זה בחוץ לארץ.

יואב קיש: עובדה שזה מעניין.

<יריב הורוביץ: אתה טועה, זה מפסיד כסף, אבל העם רואה את הבנים שלו.

<יריב הורוביץ: אתם לא מבינים את ההשלכות.

<יריב הורוביץ: אין לי בעיה עם רפורמות.

<יריב הורוביץ: תעשו רפורמות.

<יריב הורוביץ: מבחינתי תביאו כסף מהאינטרנט, לא אכפת לי מהיכן, תביאו.

<יריב הורוביץ: אני מבין שכולם מפסידים כסף.

יואב קיש: עצור לרגע.

יואב קיש: הזכרת לי משהו.

יואב קיש: לא קיבלתי שום דבר בנוגע לשאלה שהעלתה יוליה שמאלוב ברקוביץ, יושבת-ראש מועצת הרשות השנייה, לגבי התייחסות לגוגל ופייסבוק.

יואב קיש: אני מתכוון למשהו ברמה של הצעת תיקון חקיקה.

<קריאה: - - -

יואב קיש: טוב, אסתכל על זה.

יואב קיש: סליחה, פשוט הזכרת לי משהו.

<יריב הורוביץ: לא אכפת לנו כיוצרים, כבמאים, כמספרי סיפורים – בסך הכול אם אתה פותח את הטלוויזיה מה הם הסיפורים?

<יריב הורוביץ: זה על ניצול שואה, וזה עוד פעם על אנשים שהביאו אותם ודחפו אותם במדבר.

<יריב הורוביץ: אנחנו יודעים מה הסיפורים שמספרים פה.

<יריב הורוביץ: לא אכפת לנו מאיפה המקורות האלה יגיעו.

<יריב הורוביץ: דרך אגב, אנחנו רואים שהרבה מאוד מן הרווחים הולכים איפשהו בגנבות של האינטרנט.

<יריב הורוביץ: אין לנו בעיה עם האסדרה, אין לנו בעיה שכולם ירוויחו ושהכול יהיה בסדר, אבל צריך לזכור שאם אנחנו לא נפיק – ההשלכה היא לא רק עלינו, היוצרים האלה שרוצים לשבת ולשתות קפה בשיינקין ולדבר.

יואב קיש: שמעת מה אמר חבר הכנסת כבל.

<יריב הורוביץ: לא יהיה סיפור, לאף אחד לא יהיה, לא יהיה "אנטבה", לא יהיה, גם אתם לא תהיו.

יואב קיש: תודה רבה.

יואב קיש: אמרתי לך, אני לא רוצה שאתם תיראו כאִיוּם.

יואב קיש: אמרתי: אני לא אוהב איומים.

<יריב הורוביץ: זה לא אִיוּם.

<יריב הורוביץ: זו המציאות.

<יריב הורוביץ: הנה, גם היום אין כסף לעשות סרט על "האחת" ביום כיפור, אין כסף לעשות סרט על "188" ברמת הגולן, אין כסף לעשות סרט על ההתנתקות.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: אסף אמיר, בבקשה.

<אסף אמיר: קודם כול, בואו נוריד את חליפות האיומים.

<אסף אמיר: אני בטח לא איימתי פה על אף אחד.

<אסף אמיר: אם מישהו הרגיש שהוא מאוים אז לא איימתי.

יואב קיש: אני שמח לשמוע.

יואב קיש: שמנו את זה מאחורינו.

<אסף אמיר: אני רוצה להמשיך מאיפה שחבר הכנסת איתן כבל התחיל.

<אסף אמיר: הוא אמר שיש את ערוץ 20, שיש אינטרס ברור וידוע של ערוץ 20.

יואב קיש: הוא אמר שזה כלל הערוצים הייעודיים.

<אסף אמיר: אני ממשיך את דבריו אבל אומר את דבריי, בבקשה.

<אסף אמיר: יש את ערוץ 20, שיש לו כוח פוליטי, ויש את הערוצים הייעודיים שמצטרפים אליו, וזה כוח ברור וידוע, וגם מול הערוץ ברוסית, אנחנו זוכרים, גם לו יש כוח פוליטי, וזה טוב ובסדר.

<אסף אמיר: מצד שני, הוא דיבר על כך שיש את הכוח של הערוצים המסחריים.

<אסף אמיר: הוא אמר שאין פה פוליטיקאים ונבחרי ציבור שבאמת באינטרס שלהם לעמוד מאחורי היצירה העברית, שאין לנו את הכוח הפוליטי.

איתן כבל: לא אמרתי דבר כזה.

איתן כבל: למה אתה מפרשן אותי בחיי?

איתן כבל: אמרתי בסך הכול שלשתי הקבוצות, פרט לכם, אין כוח, ולכן מי שצריך להגן עליכם זה אנחנו.

מיקי רוזנטל: גם אני הבנתי את זה כך, שאנחנו פה כדי להגן על היצירה הישראלית.

<אסף אמיר: יופי, אני שמח לשמוע.

<אסף אמיר: כאשר מסתכלים על הצעת החוק הזאת באופן כללי רואים שיש פה בפירוש את הכוחות שעוזרים או תומכים בערוצים הייעודיים ובערוץ 20.

יואב קיש: זה בדיוק "מתכתב" עם מה שהוא אמר.

<אסף אמיר: עשו את העבודה בצורה מעמיקה מאוד ויסודית.

<אסף אמיר: הכוח הפוליטי או הכוח המסחרי של הגופים המסחריים גם עשה את הפעולה שלו.

<אסף אמיר: גם הם אומרים, בצדק, הרי אתם הולכים פה לפתוח את השוק, אתם הולכים לעשות מדרגים.

<אסף אמיר: בסופו של דבר גם אנחנו לא נקבל את הכול, נקבל את הרוב.

<אסף אמיר: ערוץ 20 יקבל כמעט את הכול.

<אסף אמיר: בכל הדבר הזה אין אפילו ניסיון למראית עין של מישהו לומר שהתרבות הישראלית, שהשפה העברית, במובן הזה של תרבות עברית, מעניינות אותו.

<אסף אמיר: אין פה אפילו מראית עין.

יואב קיש: נדבר על כך כאשר נגיע לסעיפים.

<אסף אמיר: אני לא מדבר על הסעיפים עצמם.

<אסף אמיר: בנוסף, החוק הזה, אי אפשר ליישם אותו.

<אסף אמיר: נתח שוק בעולם הטלוויזיה הוא דבר ידוע כבר בערך מאה שנים.

<אסף אמיר: פה מצאו נתח שוק חדש.

יואב קיש: נדבר על זה כאשר נגיע לסעיף.

<אסף אמיר: יש מצב היפותטי, שיהיו פה הרבה גופים, שלזה ועדת הכלכלה לכל אורך השנים ניסתה להגיע, הרבה גופים שישדרו, מגוון דעות – נהדר ונפלא.

<אסף אמיר: אבל ברור שהם יהיו קטנים יותר, כי ברור שכאשר היה רק ערוץ 1 אז הוא תפס 90% מהשוק וכאשר בא ערוץ 2 האחוז ירד וכאשר בא ערוץ 10 זה ירד.

<אסף אמיר: ועכשיו אתם רוצים להכניס עוד כוחות.

<אסף אמיר: ברוכים הבאים.

<אסף אמיר: אתם בעצם גורמים למצב שיכול להיות שלא יהיה מי שיחזיק ב-20% או ב-15%, יכול להיות שכולם ינועו, פרט לאחד מהם בשנה טובה, סביב 13%–18%, יהיו שמונה שחקנים.

יואב קיש: אתה מתייחס לנושא המדרוג והמידתיות.

יואב קיש: קיבלתי את זה ונתייחס לזה בעת קריאת הסעיפים.

<אסף אמיר: לא, אני חושב שלא משנה איך- - -

יואב קיש: זה כן משנה.

יואב קיש: אציג לך דוגמה.

יואב קיש: אני גולש אתך לסעיף, אבל בסדר, כי אני יודע שזה מטריד אתכם.

יואב קיש: כאשר נגיע לסעיפים נדבר עליהם.

יואב קיש: אני מסכים שצריך לתקן את המדרוג.

יואב קיש: הרי בסופו של דבר או שיהיו לנו שלושה שחקנים גדולים שמחזיקים מעל 20%, או שיהיו לנו חמישה-שישה שחקנים שמחזיקים סביב 15%.

יואב קיש: לכן אם אני דואג – בהקצנה: נגיד שיש לי 100% לכל שחקן שהוא מעל 20%, אז ייצרתי 300% של הפקה.

יואב קיש: את אותם 300% עכשיו אני יכול לחלק בין שישה, להגיד ש-50% מהדרישות כלפי מי שמחזיק מעל 20% יהיו בדרישות כלפי מי שמחזיק מעל 15%.

יואב קיש: נבנה את זה באופן הגיוני כדי לשמר את הפלח הזה.

יואב קיש: אני מבין את נושא המידתיות וקיבלתי את ההערה.

יואב קיש: בואו נמשיך הלאה.

<אסף אמיר: גם המשכת וכאשר נגה רובינשטיין דיברה פירטת רשימה ארוכה של דברים שבסך הכול גופי השידור המסחריים ביקשו ומבקשים.

יואב קיש: מה אמרתי שיקרה עם זה?

<אסף אמיר: שנדון בזה.

יואב קיש: מתי?

<אסף אמיר: בהמשך הדרך.

יואב קיש: אחרי הקריאה הראשונה.

יואב קיש: לכן אני מבקש לא לדון בזה עכשיו.

<אסף אמיר: אני לא דן בזה.

<אסף אמיר: אני אומר שהכיוון של החקיקה הזאת, שהיא בעצם חוד החנית של חוק ההסדרים שמתקרב- - -

יואב קיש: זה נכון, אהבתי את ההגדרה.

<אסף אמיר: לגמרי, לחלוטין.

<אתי בנדלר: אני מקווה מאוד שאתה טועה.

<אסף אמיר: גם בחוק ההסדרים – ומי שקרא את דוח פילבר, ועקבתי אחרי דוח פילבר מן ההתחלה, דוח פילבר בעצם מכין את הקרקע עבור ערוץ 20 לאורך כל הדרך.

<אסף אמיר: מי שמסתכל על זה רואה איך בעצם הוא משטיח – אני מתחבר ליריב הורוביץ – קצת לא אכפת לו כל כך משאר התקשורת, העיקר שערוץ 20 יעלה על דרך המלך.

<אסף אמיר: ערוץ 20 עולה על דרך המלך.

<אסף אמיר: כדי להציל את ערוץ 20 – ואני בעד, תצילו את ערוץ 20, בעד לגמרי, אבל לא על חשבון כל שאר הערוצים, ובטח לא על חשבון היצירה הישראלית.

<אסף אמיר: למה?

<אסף אמיר: לאיזה צורך?

<אסף אמיר: סיימתי.

<אסף אמיר: תודה.

<יונתן בייסקי: אני רוצה לתקן דברים שאמר הרב קריב.

<יונתן בייסקי: השתמע מדבריך שהעיצום שהמועצה הטילה לעניין הרפורמים הוטל בעקבות העתירה.

<יונתן בייסקי: מבחינת לוח הזמנים העיצום הוטל לפני העתירה, כמעט חודשיים לפני.

יואב קיש: תודה רבה על הדיוק.

יואב קיש: נתחיל להקריא את הסעיפים ולהצביע עליהם.

יואב קיש: אני רוצה לעשות מהלך שאיני יודע עד כמה הוא מקובל בוועדת הכלכלה.

יואב קיש: איתן כבל, תגיד לי אם אתה מסכים איתי כי אני לא רוצה לעשות פה משהו חורג.

יואב קיש: נמצא פה חבר הכנסת מיקי רוזנטל שפנה לוועדה לגבי נושא פרסומת מוסווית, תוכן שיווקי.

יואב קיש: הוא רוצה לומר את דבריו.

יואב קיש: הייתי רוצה, אם תסכים איתי, שנדון בזה כעת.

יואב קיש: זה תיקון ספציפי פה.

איתן כבל: זה לגיטימי.

יואב קיש: אז נעבור לדבר על סעיף 4 להצעת החוק, תיקון סעיף 83 לחוק העיקרי, כי אני רוצה לתת לחבר הכנסת מיקי רוזנטל להתייחס.

יואב קיש: אם אחרי כן תחליט להישאר, כמובן נוכחותך ברוכה.

מיקי רוזנטל: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיקי רוזנטל: כמובן יש לי מגוון התייחסויות לגבי הדברים שנאמרו פה, לגבי היצירה הישראלית, לגבי יכולת ההישרדות של ערוצים מסחריים בעקבות החוק הזה.

מיקי רוזנטל: אמרת שאתה רוצה לדון בנושאים הללו בהכנה לקריאה השנייה והשלישית ואני כמובן אבוא להתייחס.

מיקי רוזנטל: עכשיו אני רוצה להתייחס רק לנושא התוכן השיווקי.

מיקי רוזנטל: אקדים שני משפטים ואחר כך אבקש לקרוא את הסעיף, ברשותכם.

מיקי רוזנטל: גם הגשתי לכם את זה בכתב.

מיקי רוזנטל: בהזדמנות הזאת שאנחנו עושים את השינויים הללו ראוי מאוד לעשות גם שינויים לגבי התוכן השיווקי, שיהיו יותר ברורים וקונקרטיים.

מיקי רוזנטל: זה גם מופיע בהמלצות ועדת פילבר ונתמך על ידי רוב חברי הכנסת.

מיקי רוזנטל: בסוגיה הזאת חשוב לי לומר שני דברים בקצרה.

מיקי רוזנטל: אחד, אני לא בעד לפגוע בתוכנית העסקית של אף גוף תקשורת.

מיקי רוזנטל: כולם היו בצרות וקשיים ולכן אסור שאנחנו נקשה עליהם יתר על המידה.

מיקי רוזנטל: אבל אל מול הדבר הזה עומד כמובן נושא התוכן השיווקי, שהפך להיות יותר ויותר נפוץ ככלי פרסומי ויש בו כדי הטעיית הציבור.

מיקי רוזנטל: ההצעות שאני מציע מאפשרות להמשיך, במגבלות כמובן, לשדר תוכן שיווקי, אלא שצריך כאן הרמת מסך, כלומר שיהיה ברור גם לקהל הצופים שיש תוכן שיווקי, שהם יידעו שזה תוכן שיווקי.

מיקי רוזנטל: זה, בגדול, השינוי שאני מבקש להכניס להצעת החוק הזאת.

מיקי רוזנטל: אם אתם רוצים שהיועצת המשפטית תקרא את זה או שאני אקרא את זה, בבקשה.

מיקי רוזנטל: יש שלושה סעיפים שאני מבקש.

מיקי רוזנטל: אגיד אותם אולי בקצרה.

מיקי רוזנטל: אחד הוא לגבי כך שכפי שבפרסומות יש יידוּע ברור של הציבור מתי זה פרסומת ומתי זה תוכן מערכתי, כך יהיה לגבי תוכן שיווקי, שיהיה סימן מוסכם, שהמועצה או הרשות השנייה תקבע אותו.

יואב קיש: למה בטקסט כתוב "על קיומו של תוכן פרסומי"?

יואב קיש: זה בכוונה?

יואב קיש: לא רוצים לקרוא לזה "תוכן שיווקי"?

מיקי רוזנטל: זה אותו דבר.

מיקי רוזנטל: לא משנה לי.

מיקי רוזנטל: יש לזה שמות שונים.

<זיו מאור: המונח קיים בכללי הרשות השנייה.

מיקי רוזנטל: היה צריך לקרוא לו "תוכן שיווקי", אבל לא משנה.

מיקי רוזנטל: היה צריך לקרוא לזה "פרסום סמוי".

יואב קיש: אתה מבקש להוסיף סימן, שייקבע על ידי הרשות.

מיקי רוזנטל: אכן, תוך 3 חודשים.

מיקי רוזנטל: הרגולטור רודף אחרי השידור המסחרי שנים רבות ולא מצליח לבלום את התופעה המכוערת הזאת.

מיקי רוזנטל: אני מבקש שלא תגידו לי שאני טועה כי אני לא טועה.

מיקי רוזנטל: הם כל הזמן נקנסים אבל התופעה רק הולכת ומתרחבת.

מיקי רוזנטל: זה אומר שהרגולטור לא מצליח.

מיקי רוזנטל: זה דבר אחד.

מיקי רוזנטל: דבר שני, שזה לא יתאפשר בתוכניות חדשות ובתוכניות של ילדים כי שם לדעתי מקובל על כולם שלא יהיה תוכן שיווקי.

מיקי רוזנטל: ודבר שלישי שביקשתי, שזה לא יכיל תוכן שיש הסכמה ציבורית רחבה שהוא מסוכן, למשל על סיגריות, שזה ייאסר בכלל, וכולי.

מיקי רוזנטל: לעניין זה, אדוני, אם תסכים, טוב.

מיקי רוזנטל: אלה הדברים שאני מבקש.

מיקי רוזנטל: חשוב שהדברים ייאמרו בחוק.

מיקי רוזנטל: אומרים שאפשר לעשות את זה גם בתקנות.

מיקי רוזנטל: למה אני מבקש לעשות את זה בחקיקה ראשית?

מיקי רוזנטל: משום שהמחוקק צריך לומר את דברו בעניין הזה.

מיקי רוזנטל: זה לא אותו דבר כשעושים את זה בתקנות.

מיקי רוזנטל: אומרים: זה החוק, עכשיו תתאימו את התקנות למציאות, ולא להיפך.

מיקי רוזנטל: המחוקק דורש שהתוכן השיווקי יוּרם מעליו המסך, שהוא יהיה שקוף לציבור.

מיקי רוזנטל: זאת הבקשה שלי.

מיקי רוזנטל: לכן צריך לומר את זה בחקיקה הראשית.

יואב קיש: כל מי שביקש לדבר יוכל לדבר.

יואב קיש: בבקשה, אתי בנדלר.

<אתי בנדלר: המועצה לשידורי כבלים ולוויין קבעה כללים לעניין תוכן שיווקי, היא קבעה כללים יפים, אני מוכרחה לומר, שמתייחסים, בין היתר, לשידורים שבהם למשל אסור לכלול בכלל תוכן שיווקי, ולא מדובר רק בחדשות ובאקטואליה אלא גם בתוכניות ילדים, גם בתוכניות דוקו.

<אתי בנדלר: זאת אומרת, בתוכנית דוקומנטרית לא יכול שיהיה תוכן שיווקי כי אין ספק שהתוכן השיווקי בסופו של דבר לא רק פוגע בחופש היצירה, למרות כל המילים היפות שזה לא יפגע, זה כן פוגע, אלא גם קצת מעוות את התמונה שמוצגת בסופו של דבר, תמונת המציאות.

<אתי בנדלר: כאשר מדובר בסרטי תעודה אני חושבת שחייבים לאסור במפורש, אם מונים באילו תוכניות אסור שיהיה תוכן שיווקי או פרסום סמוי.

יואב קיש: זה בחקיקה ראשית?

<אתי בנדלר: אמר כאן חבר הכנסת רוזנטל הערה שהיא בעיניי חשובה מאוד.

<אתי בנדלר: אפשר להסמיך את הרשות השנייה לקבוע – הרשות השנייה כמובן לא מחויבת לכללים שקבעה המועצה לשידורי כבלים ולשידורי לוויין – ולסמוך על שיקול דעתה, כפי שסומכים בדרך כלל על שיקול דעתן של מועצות נבחרות, אבל אני חושבת שראוי ונכון לכוון את שיקול הדעת של מועצה ציבורית בדברים שלמחוקק נראים מהותיים מאוד.

<אתי בנדלר: אם המחוקק סבור שבתוכניות מסוימות אסור שיהיה תוכן שיווקי, אני לא רואה שום מניעה לקבוע את זה בחקיקה ראשית, להיפך, אני חושבת שזה נכון, ולא להשאיר את זה לשיקול דעת.

<אתי בנדלר: לגבי סימון באמצעות לוגו או באמצעות סטרולים, אינני יודעת, בדרך אחרת, ראוי לחייב את המועצה להחליט על הסימון, שהיא תדע שהיא חייבת להחליט.

מיקי רוזנטל: וגם לקצוב לה זמן לעניין הזה כי אחרת זה יכול להמתין.

<אתי בנדלר: לגבי ההצעה שלך, שלא הצגת אותה כרגע, לקבוע זמן – בהתאם לנוסח המוצע כל עוד אין כללים בעניין הזה אסור לכלול תוכן שיווקי, לכן אני חושבת שלא צריך להגביל.

יואב קיש: אלא אם כן אתה חושש מאינטרס אחר מדוע הם לא ירצו להשלים.

מיקי רוזנטל: מקובל עלי.

<אתי בנדלר: בהצעה שלך אתה גם אוסר על תוכן שיווקי לגבי מוצרים מזיקים.

<אתי בנדלר: אני לא יודעת אם לגבי הנושא הזה ועדת הכלכלה היא שתחליט.

יואב קיש: לא הייתי נכנס לזה.

יואב קיש: זה פתח לכל מיני הגדרות.

יואב קיש: פרסום סיגריות אוסרים גם כך.

יואב קיש: יש סדר דוברים.

יואב קיש: נתחיל קודם עם מועצת הכבלים והלוויין ולאחר מכן נשמע את יושבת-ראש הרשות השנייה ואז נמשיך.

<יונתן בייסקי: תודה, אדוני היושב-ראש.

<יונתן בייסקי: אני ממועצת הכבלים והלוויין.

<יונתן בייסקי: אני מודה לעורכת-דין בנדלר על הברכות.

<יונתן בייסקי: אני גם חושב שאלה תקנות מעולות, ולא כי לקחתי חלק בכתיבתן.

<יונתן בייסקי: ..

מיקי רוזנטל: אני גם מסכים שעל הנייר זה מצוין.

<אתי בנדלר: זה עדיין לא נכנס לתוקף.

<יונתן בייסקי: קודם כול, התקנות אומצו על ידי ועדת פילבר, כך שאפשר כבר לקחת אותן משוק השידורים של הערוצים הייעודיים לכלל השוק.

<יונתן בייסקי: אני מציע לא לעגן אותן בחקיקה.

<יונתן בייסקי: תוכן שיווקי זה דבר דינמי מאוד.

<יונתן בייסקי: אם אתה מסתכל למשל בתוכנית "הסופרנוס" של לפני עשרים שנים, שם רואים פחית קולה וזה התוכן השיווקי של פעם.

<יונתן בייסקי: היום משלבים את זה בתוך העלילה.

<יונתן בייסקי: תוכן שיווקי הוא דבר שמשנה צורה ותוכן כל הזמן.

<יונתן בייסקי: עיגון בחקיקה יכול להוביל אותנו בעוד שלושים שנים למצב שהחוק נתקע.

מיקי רוזנטל: החקיקה המוצעת מאפשרת תוכן שיווקי, היא הרי אינה אוסרת את זה.

יואב קיש: היא אוסרת בסוג מסוים של תוכניות.

מיקי רוזנטל: אנחנו גם לא רוצים.

מיקי רוזנטל: גם אתה לא רוצה שבחדשות יהיה תוכן שיווקי, כך אני מקווה.

מיקי רוזנטל: אנחנו קובעים נורמה, והרשות תקבע את התקנות.

מיקי רוזנטל: יש בזה הבדל.

מיקי רוזנטל: אנחנו לא נכנסים לפירוט.

מיקי רוזנטל: חשוב מאוד שהמחוקק יקבע את הנורמה ואילו הגוף המקצועי יקבע את התקנות.

איתן כבל: יש הצעה, של דבר שאנחנו עושים לא פעם, שהליבה נקבעת בחקיקה ראשית.

איתן כבל: אתה מסמיך את השר, או את מי שתחליט, בהנחה שבמשך השנים יהיו שינויים כאלה ואחרים.

איתן כבל: אם ראה לנכון השר, באישור ועדת הכלכלה, יכול ויביא את הדברים האלה.

איתן כבל: ואז אתה לא תוקע אף אחד.

איתן כבל: כלומר, זאת הפלטפורמה שעליה אנחנו הולכים.

איתן כבל: אני עוד לא נכנס לשאלה מי בעל הבית.

דברים חשובים: יוליה שמאלוב ברקוביץ, יושבת-ראש הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו, בבקשה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: למען האמת, אין לי הרבה להוסיף מעבר למה שדיברתי בוועדה בהכנה לקריאה הטרומית.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: הבנתי שהערת את תשומת לבם של אנשים שעדיין לא הגשתי לך הצעה לגבי פייסבוק וגוגל.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: פשוט היינו קצת עסוקים לגבי ההצעה הזאת.

יואב קיש: זה גם יחכה עד להכנה לקריאה השנייה והשלישית.

יואב קיש: אם יהיה משהו, נדון בו לאחר הקריאה הראשונה.

<אתי בנדלר: אני שומרת כמובן על זכותי לשוב ולטעון שהדבר לא תקין, לא ראוי, נושא חדש מבחינה מהותית.

איתן כבל: גברת שמאלוב ברקוביץ, בכל מקרה יתקיים דיון בוועדת הכלכלה בעניין זה ב-8 בינואר ואנחנו מצפים שתבואו עם נתונים.

יואב קיש: מכיוון שהנושא מהותי וחדש, בעניין הזה אני מסכים, אז נעשה את זה בהמשך.

יואב קיש: לא יהיה מצב שאני אתקדם בלי לסכם את זה.

מיקי רוזנטל: אני מקדם ביחד עם השר קרא סוג של היטל על תאגידים בין-לאומיים כדי לעודד את היצירה הישראלית.

מיקי רוזנטל: אנחנו עושים את זה אבל לא נספיק להכניס את זה לחוק הזה במהירות הרבה שאתה רוצה לחוקק אותו.

מיקי רוזנטל: זה חוק רציני וכבד-משקל.

יואב קיש: בכל מקרה, זה לא יידון כרגע.

יואב קיש: רציתי לשמוע התייחסויות לנושא התוכן השיווקי.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: לגבי התוכן השיווקי רציתי לומר שגם ברשות השנייה קיימות כבר הרבה מאוד טיוטות.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: עם זאת, נשמח מאוד לראות את התקנות של מועצת הכבלים והלוויין, שכאן הורעפו עליהן שבחים, לראות אם אפשר להעתיק אותן אלינו.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: ממש אין שום בעיה, בשמחה רבה.

יואב קיש: יש לי שאלה אליך, יונתן בייסקי.

יואב קיש: הבנתי שמשום מה זה עדיין לא בתוקף במועצה.

<יונתן בייסקי: התקנות בתוקף מסוף שנת 2015.

יואב קיש: כלומר, מי שרוצה יכול לפעול על פיהן.

<יונתן בייסקי: הערוצים היחידים שמושפעים מהן כיום הם כמובן הערוצים הייעודיים הקיימים שבפיקוחנו.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: שירה גרינברג ממשרד האוצר, בבקשה.

<שירה גרינברג: רצינו לחזק את מה שאמרה היועצת המשפטית אתי בנדלר, שאנחנו בהצעת המחליטים שפורסמה לציבור הצענו שיש לעגן בחקיקה את הנושא, שתוכן שיווקי לא יחול בשידורי חדשות ובתוכניות ילדים.

<שירה גרינברג: לכן אני מתייחסת למה שנאמר.

<שירה גרינברג: נכון לתת את הסמכות, אבל יש דברים שנכון שיהיו בחקיקה הראשית.

<שירה גרינברג: שני הדברים הללו חשבנו שנכון שיהיו בחקיקה הראשית.

מיקי רוזנטל: אני ממש מודה לך.

יואב קיש: עוד הערות לנושא התוכן השיווקי?

<זיו גלעדי: אני ממשרד התקשורת.

<זיו גלעדי: אנחנו מצטרפים למה שאמרה שירה גרינברג.

יואב קיש: תודה רבה.

יואב קיש: להצטרף לא צריך, רק אם מישהו רוצה להגיד משהו חדש.

מיקי רוזנטל: למה?

מיקי רוזנטל: מה אכפת לך?

מיקי רוזנטל: תן ליהנות פעם אחת.

מיקי רוזנטל: ..

מיקי רוזנטל: זה לא קורה לי הרבה, שאני מציע משהו מהאופוזיציה ומשרדי הממשלה אומרים: וואלה, אנחנו מצטרפים.

<זיו מאור: אגיד כמה מילים קצרות.

<זיו מאור: קודם כול, גם כשלוקחים בחשבון את התקנות החדשות של מועצת הכבלים והלוויין, גם כשלוקחים בחשבון את דוח פילבר ואת הנייר של ד"ר תהילה שוורץ אלטשולר שעליו מתבססות להבנתנו המלצות דוח פילבר- - -

יואב קיש: היא נמצאת פה?

<זיו מאור: לא, אבל את הנייר לדעתי כל אנשי המקצוע מכירים.

<זיו מאור: מדובר במשטר שנוגע לתוכן שיווקי הכי מחמיר בכל העולם הדמוקרטי, על פי מחקר משווה שעשתה האגודה לזכות הציבור לדעת.

<זיו מאור: גם במדינות באירופה, שהן שקופות לדירקטיבה, והוסיפו לדירקטיבה הנחיות מחמירות משלהן, אין איסור על תוכן שיווקי בשידורי דרמה- - -

מיקי רוזנטל: ברמה העובדתית זה פשוט לא נכון לחלוטין.

מיקי רוזנטל: אני חוקקתי חוק כזה ועשינו מחקר בין-לאומי.

מיקי רוזנטל: זה בדיוק הפוך ממה שאומר פה האדון הזה.

מיקי רוזנטל: יש גבול למה שאפשר להגיד בוועדה.

מיקי רוזנטל: הדברים לא נכונים.

יואב קיש: לחבר כנסת יש זכות עודפת להתפרץ בדיון.

יואב קיש: לא אאפשר התפרצויות אחרות.

מיקי רוזנטל: זה פשוט לא נכון.

מיקי רוזנטל: אם יש לך מחקר כזה, תציג אותו פה.

מיקי רוזנטל: אם לא, תיקח את הנייר של ד"ר תהילה שוורץ אלטשולר, שכתבה מחקר שלם על זה.

מיקי רוזנטל: היא המוסמכת היחידה שחקרה את זה באמת.

מיקי רוזנטל: אתם לא חקרתם את זה.

יואב קיש: יש לי שאלה, מעניינת אותי תפיסתכם.

יואב קיש: לתפיסת

יואב קיש: כם תוכן שיווקי צריך להיות בתוכניות של חדשות או בתוכניות של ילדים?

<זיו מאור: חדשות – לא.

<זיו מאור: ילדים – כן.

יואב קיש: בסדר, זו דעתם והכול בסדר.

יואב קיש: אני ממשיך הלאה.

<זיו מאור: תוכן שיווקי הוא מנוע צמיחה, זה הכול.

<זיו מאור: זה מה שאני רוצה להגיד.

<זיו מאור: זה מקור מעולה להכנסות, מקור מימון להפקות תוכניות דרמה.

<זיו מאור: תוכן שיווקי עוזר ליוצרים, מגביל מעט את מרחב התמרון האמנותי שלהם אבל זה המחיר של עבודה בכל שוק אחר ובכל תחום אחר.

איתן כבל: אף אחד לא אמר לא באל"ף רבתי.

<אתי בנדלר: לא לילדים.

<אתי בנדלר: לילדים אין אפשרות להבין את זה.

מיקי רוזנטל: אם צריך להסביר למה כן בתוכניות ילדים, אנחנו מוכנים להסביר למה לא.

יואב קיש: מיקי רוזנטל, אנחנו מסיימים, אתה יודע שחברי הכנסת חושבים כמוך, אז בסדר, מותר לאנשים לחשוב אחרת.

מיקי רוזנטל: רק אסור להגיד נתונים שגויים.

יואב קיש: אמרת את שלך.

מיקי רוזנטל: בכל העולם נאסר על תוכן שיווקי בתוכניות לילדים, בכל העולם.

מיקי רוזנטל: אין כמעט מדינה בעולם המערבי הדמוקרטי שמאפשרת תוכן שיווקי לילדים.

מיקי רוזנטל: אני רוצה לציין את זה כעובדה, חד-משמעית.

<זיו מאור: רציתי רק להגיב לדברים שאמר חבר הכנסת רוזנטל.

<זיו מאור: האגודה לזכות הציבור לדעת, במקרה הזה בשיתוף פורום קהלת, עורכת מחקר, שנערך על ידי אנשי מקצוע שיודעים לערוך מחקר משווה ומתמחים בדברים האלה.

<זיו מאור: יש לי הרבה מאוד כבוד לד"ר תהילה שוורץ אלטשולר.

יואב קיש: אף אחד לא מזלזל באף אחד.

יואב קיש: תודה.

<אורי רש: אני משח"ם – ארגון השחקנים.

<אורי רש: אני רוצה לצנן את הרוחות וליידע את הוועדה, באווירת ההתלהבות והפרגונים הרבים.

יואב קיש: אין פה שום אווירת התלהבות.

יואב קיש: הדיון פרקטי מאוד.

<אורי רש: פרגונים למועצת הכבלים והלוויין על התקנות שלה.

<אורי רש: בתקנות יש חובת יידוע, פרט לגורם אחד: אמנים מבצעים שמגיעים לעשות תוכן שיווקי לא מיודעים על כך.

<אורי רש: כלומר יכול להגיע אמן מבצע, שחקן או זמר, לסט של תוכנית אירוח ולא מיידעים אותו, מכריחים אותו לעשות תוכן שיווקי.

<אורי רש: הדבר זה הובא בצורה מסודרת על ידי עו"ד נגה רובינשטיין לידיעת מועצת הכבלים והלוויין – ואני אומר ליונתן בייסקי שדיברתי אתו על זה – וזכה להתעלמות רבתי.

<יונתן בייסקי: דיברתי אתך בעצמי על הנושא הזה.

יואב קיש: תוכל להתייחס בהמשך.

<אורי רש: להגיד לי "קיבלתי את חוות הדעת" ולא לעשות עם זה כלום, זה לא התייחסות, סליחה.

יואב קיש: יונתן בייסקי, מה דעתך בנושא?

<יונתן בייסקי: אשיב אחר כך במרוכז לשניהם.

יואב קיש: תשיב עכשיו על מה שהוא אמר.

יואב קיש: האם כשמגיע אמן אורח או יוצר, אמן מבצע לאיזו תוכנית – אני רוצה לשמוע את מועצת הכבלים והלוויין.

מיקי רוזנטל: אני חושב שזה לא צריך להיות בחקיקה הראשית אלא ברמת התקנות.

מיקי רוזנטל: זה לא משהו שאנחנו צריכים להתערב בו.

יואב קיש: תגיד לי את הדעה של מועצת הכבלים והלוויין לגבי הנושא הזה.

<יונתן בייסקי: כאשר פתחנו את הערוצים הייעודיים לתוכן שיווקי בסוף שנת 2015, מאז ועד היום לא ראינו הרבה פניות, בלשון המעטה, של חברות שמעוניינות להשתמש בכלי הזה של תוכן שיווקי.

<יונתן בייסקי: אנחנו חושבים שלא נכון להוסיף כרגע עוד נדבך של מגבלה, בדמות יידוּע של השחקנים, או שהשחקנים יהפכו להיות שחקן וטו, כאשר כרגע אף אחד עוד לא משתמש בזה.

יואב קיש: אתה אומר שזה לא תופעה גורפת?

<אורי רש: זו תופעה.

<אורי רש: גם הצגנו לכם את זה בצורה מסודרת.

<יונתן בייסקי: כפי שהסברתי בעצמי ליושב-ראש איגוד השחקנים, המטרה היא להגדיל את נתח הפרסום בערוצים הייעודיים כדי שלכולם תהיה עוד פרנסה.

<יונתן בייסקי: כפי שאמרתי לך, לדעתי אתם פועלים נגד האינטרס שלכם.

<יונתן בייסקי: אני רוצה לענות גם לדברי נציג האגודה לזכות הציבור לדעת.

יואב קיש: אין לך מה לענות להם.

יואב קיש: אנחנו שמענו.

יואב קיש: עוד מישהו רצה להתייחס?

יואב קיש: נעבור לחברי הכנסת.

יואב קיש: מיקי רוזנטל, אני חושב שנכון שכן תהיה הגדרה בחקיקה הראשית, שמדברת על איסור פרסום סמוי, תוכן שיווקי – הייעוץ המשפטי יחליט כבר על המינוח – בתוכניות של חדשות, אקטואליה וילדים.

<אתי בנדלר: ומה עם דוקו-תעודה?

יואב קיש: נראה לי שגם בתוכניות תעודה.

יואב קיש: זה לא הכיוון.

יואב קיש: עשינו סבב דוברים והיא לא ביקשה לדבר, עם כל הכבוד.

יואב קיש: עכשיו אסור כי אני רוצה לשמוע את חברי הכנסת.

יואב קיש: אם יש לך משהו להגיד, תגידי.

יואב קיש: הנושא השני שעליו דיברת, הסימון, בעיניי גם חשוב מאוד, כלומר שיהיה סימון.

יואב קיש: לגבי נושא החומרים המזיקים לא ניכנס כי אי אפשר יהיה לצאת מזה.

איתן כבל: יש לי הצעה לגבי חומרים מזיקים.

יואב קיש: אני לא רוצה, אבל אגיד לך מה קיבלתי מהצעתך, וזה נותן גמישות לשתי המועצות.

יואב קיש: דרך אגב, אתם צריכים את התיקון גם בחוק התקשורת?

<יונתן בייסקי: לא, החוק הנוכחי נותן לנו סמכות.

<אתי בנדלר: בחוק התקשורת, לכבלים וללוויין בלאו הכי אסור כרגע לשלב פרסומות.

יואב קיש: הם עושים הפקות מקור.

<אתי בנדלר: מדובר על פרסומות.

<אתי בנדלר: אסור להם לשלב פרסומות.

<אתי בנדלר: לפי חוק התקשורת היחידים שמותר להם לשלב פרסומות בשידוריהם זה הערוצים הייעודיים, ועכשיו הם עוברים לרשות השנייה, אז אין צורך.

יואב קיש: לכן אני מציע שנושא הסימון גם ייכנס להצעת החוק.

יואב קיש: והנושא של לאפשר שינויים באישור השר.

איתן כבל: בכל זאת אני רוצה לומר.

איתן כבל: העניין של מזון לא בריא וסיגריות תפס כבר בעולם יותר ממקום של כבוד.

איתן כבל: אני חושב שכן צריך לאפשר שהשר הממונה יקבע מה זה דברים מזיקים.

איתן כבל: אין ויכוח שהמחוקק קבע – זה גם הצעת החוק שאנחנו מביאים עכשיו – שלגבי עישון אסור שיהיה בכלל פרסום.

איתן כבל: אתה לא יכול להגיד מצד אחד שמחר נתחיל להעביר את תהליך החקיקה שקובעת איסור פרסום של מוצרי טבק, אבל מצד שני בעקיפין לאפשר את זה בתוכניות.

יואב קיש: זה חלק מפרסום.

יואב קיש: זה אסור.

יואב קיש: היא אמרה בהתחלה בהגדרה שזה רק מי שיש לו פרסום.

יואב קיש: אגיד לך ממה אני חושש.

יואב קיש: אין לי בעיה שנכתוב: "השר, באישור ועדת הכלכלה, יכול להוסיף הנחיות לעניין הזה".

איתן כבל: "ובכלל זה עניינים הנוגעים לבריאות הציבור.

איתן כבל: "

מיקי רוזנטל: זה ברמה של דקלרציה, כלומר מה הנורמה.

מיקי רוזנטל: מה ייכנס לתוך הכללים האלה – בין כה זה ייקבע על ידי השר.

יואב קיש: ניתן פתרון דרך הגמישות של השר.

יואב קיש: בהצעת החוק נדבר על סוגי התוכניות ועל הסימון.

יואב קיש: השר יכול להוסיף עקרונות, באישור ועדת הכלכלה.

<אלידור בליטנר: לא השר אלא המועצה מכיוון שמדובר בשידורים.

יואב קיש: השר יכול להוסיף עקרונות.

יואב קיש: ברור שמכינה את זה המועצה.

<אלידור בליטנר: זה רגולציית תוכן.

<אלידור בליטנר: זה שייך למועצה.

מיקי רוזנטל: בחוק אתה חייב לכתוב את המועצה.

יואב קיש: אני מדבר על הסעיף שאיתן כבל הציע, שמטרתו לשמר גמישות בחקיקה כדי להתאים לְמה שאמר יונתן בייסקי, שאמר: "תשאירו לי את כל הגמישות רק במועצה".

יואב קיש: אמרנו: לא.

יואב קיש: לא הסכמנו להשאיר לו את כל הדברים במועצה או ברשות השנייה וקבענו כאן קווים מנחים.

יואב קיש: אבל כן רצינו למצוא משהו שיאפשר גמישות, ואז הציע איתן כבל: דרך השר.

יואב קיש: מי כאן אמר לי שלא דרך השר?

<אלידור בליטנר: אני ממשרד המשפטים.

יואב קיש: איך את מציעה כן לעשות את זה?

<אלידור בליטנר: המועצה היא בעצם הרגולטור המאסדר, אז יש לתת סמכות לרגולטור לקבוע כללים, כפי שמועצת הכבלים קבעה כללים בנוגע לתוכן שיווקי בערוצים ייעודיים.

<אלידור בליטנר: עכשיו זה יהיה מועצת הרשות השנייה.

יואב קיש: זה ברור.

יואב קיש: עכשיו רוצים לשמור על גמישות ורוצים להביא למשל – זה דוגמה, זה לא עומד כרגע על הפרק כי אנחנו יודעים שזה לא יהיה – שמוצרי טבק לא יהיו בעניין הזה.

<אתי בנדלר: או תרופות.

יואב קיש: היום לא עשו את זה, אבל אנחנו רוצים והשר רוצה – או להיפך, יגלו שדווקא ככל שיש יותר אחוזי שומן במזון זה הדבר הכי בריא ושכל מה שחשבנו התהפך.

יואב קיש: אנחנו רוצים שיהיה מנגנון שיאפשר גמישות בניהול של הדבר הזה.

<אלידור בליטנר: הרגולטור בתחום הזה הוא בעצם המועצה, לא השר.

<אלידור בליטנר: המועצות הן רגולטוריות של התוכן.

איתן כבל: מן הבחינה הזאת אין בעיה.

איתן כבל: שר הבריאות יכול לפנות למועצה ולבקש ממנה לאסדר את העניין הזה.

איתן כבל: לדעתי לא צריכה להיות בעיה.

<זיו מאור: אבל צריך את אישור הוועדה.

יואב קיש: בוודאי באישור הוועדה.

<זיו גלעדי: בפורמט שקיים היום יש חוקים שמסדירים פרסומים, למשל של טבק, למשל של אלכוהול ושל תרופות דרך פקודת הרוקחים וכל מיני חוקים אחרים, והחוקים האלה מסדירים פרסום across the board, גם בטלוויזיה, גם ברדיו, בשילוט חוצות ובעיתונים.

<זיו גלעדי: לדעתי נכון שהדברים האלה יישארו שם.

<זיו גלעדי: אם מחר ירצו לקבוע לגבי אופניים חשמליים שלא יפרסמו אותם או כן יפרסמו אותם, יהיה חוק.

מיקי רוזנטל: אני רוצה לתת לך דוגמה למה בכל אופן זה צריך להיות ברמת החקיקה הראשית דווקא.

מיקי רוזנטל: יש עכשיו מוצר חדש שנקרא IQOS.

מיקי רוזנטל: יש שאומרים שזה לא סיגריה.

מיקי רוזנטל: אסור להם לשווק את זה בטלוויזיה אבל מותר להם לשווק את זה בתוכן שיווקי.

מיקי רוזנטל: אתה יכול לצלם אדם שאומר "זה נהדר".

מיקי רוזנטל: מותר לעשות את זה היום כי זה מוכרז כמוצר עישון.

יואב קיש: זה לא קשור.

מיקי רוזנטל: זה כן קשור.

מיקי רוזנטל: היא הנותנת.

יואב קיש: הבעיה שלך היא בהגדרה של זה כמוצר עישון.

יואב קיש: זה לא פה.

מיקי רוזנטל: אני בכלל לא רוצה להיכנס לזה, אני לא מוסמך להיכנס לזה, ובוודאי בחקיקה ראשית אני לא רוצה להיכנס לזה.

מיקי רוזנטל: שהמועצה תקבע את הכללים, מה נכלל.

איתן כבל: מה שאלידור בליטנר אמרה הוא נכון בעניין הזה.

איתן כבל: כשאמרתי "שר" – זה כמשל.

יואב קיש: אני מקבל את המלצתה של אלידור בליטנר.

<אתי בנדלר: העקרונות עד להערתה של אלידור בליטנר, שתמיד אומרת דברי טעם, הם כדלקמן: המועצה של הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו תוסמך לקבוע כללים בדבר תוכן שיווקי.

<אתי בנדלר: מועצת הרשות קובעת את הכללים.

<אתי בנדלר: הם יוגבלו על ידי אמירה של המחוקק בסעיף עצמו, שתהיה חובת סימון של תוכן שיווקי כפי שתקבע המועצה ושאסור יהיה לשלב תוכן שיווקי בשידורי חדשות ואקטואליה, בשידורי ילדים ובשידור סרטי תעודה.

<אתי בנדלר: חבר הכנסת כבל הציע שהשר, באישור ועדת הכלכלה, יהיה רשאי לשנות את רשימת התוכניות שבהן אסור יהיה לשדר תוכן שיווקי.

<אתי בנדלר: כלומר הוא יהיה רשאי להשמיט או להוסיף, אם יגיע למסקנה שיש בכך צורך.

מיקי רוזנטל: זה יהיה בסמכות השר, בחקיקה הראשית.

<אתי בנדלר: לכן הוא לא קובע איזו אסדרה תהיה.

<אתי בנדלר: האסדרה תהיה של המועצה.

<אתי בנדלר: אבל באיזה נושאים אסור יהיה לכלול תוכן שיווקי – זה יהיה בחקיקה הראשית, שאת הנושאים האלה יהיה רשאי השר לשנות באישור ועדת הכלכלה.

<אתי בנדלר: השאלה רק מה קורה עם המוצרים המזיקים.

יואב קיש: אי אפשר להיכנס לזה.

יואב קיש: אני אומר לך, זה יעשה בלגן.

יואב קיש: יש להם גם כך חקיקה נפרדת.

מיקי רוזנטל: אני מוכן שזה ירד לרמת המועצה, שהמועצה תקבע את הכללים הללו.

מיקי רוזנטל: המועצה מקובלת עליי.

מיקי רוזנטל: היא גוף מקצועי.

מיקי רוזנטל: היא תקבע כבר מה אפשר ומה אסור.

איתן כבל: זה מה שרציתי להציע.

איתן כבל: תהיה קטגוריה כזאת.

<אסף אמיר: בגלל שדיברו פה על דרמה – זה מה שאני עושה רוב חיי.

<אתי בנדלר: לא אמרתי "דרמה".

<אתי בנדלר: אמרתי "דוקו".

יואב קיש: הוא דיבר על דבר אחר לגמרי.

יואב קיש: סיכמנו נושא ועכשיו עוברים לנושא חדש.

<אסף אמיר: אני מדבר בשם הדרמה.

<אסף אמיר: אני מדבר מהניסיון שלי.

<אסף אמיר: אנחנו יודעים שבישראל הדברים בדרך כלל קיצוניים.

<אסף אמיר: אתם מנסים מצד אחד להקל על גופים מסחריים ולהקל על הייעודיים.

<אסף אמיר: ברגע שאתם תאפשרו בצורה בוטה או חופשית פרסום סמוי בדרמה, בעצם זה עוד מקור כספי לגופי השידור.

<אסף אמיר: אני לא חושב ש"רשת" בהכרח יגידו לי כשאני הולך לעשות סדרה עבורם – בתור דוגמה טובה, לא דוגמה רעה – "אסף, מעבר לתקציב אנחנו מבקשים שגם תכניס בסמוי את המוצרים א', ב', ג'.

<אסף אמיר: "

מיקי רוזנטל: לא יהיה יותר סמוי, זה בדיוק העניין.

<אתי בנדלר: יהיה סמוי, אבל יהיה סימון, שתדעו שיש כאן פרסום סמוי.

<אתי בנדלר: אבל אתה לא יודע על אילו מוצרים יתייחסו.

<אסף אמיר: אני מדבר על משהו אחר.

<אסף אמיר: אני מדבר מצד אחד על חופש היצירה, שזה נשמע לי כמו מילה שאסור להגיד אותה אבל אני אומר אותה בכל זאת.

<אסף אמיר: כשאומרים לבמאי או לשחקן: "תגיד את המשפטים האלה" שישרתו מפרסם כזה או אחר שגוף השידור עובד אתו – יהיה קשה לעצור את זה.

<אסף אמיר: מעבר לזה, הרי זה פוגע בפרסומות.

<אסף אמיר: למה נגה רובינשטיין אמרה שזה לא מה שהם מחפשים?

<אסף אמיר: אם הערוצים הייעודיים חושבים שהם יעשו את הכסף מפרסום סמוי אז ערוץ 2 לשעבר וערוץ 10 יראו להם מה זה, הם יעשו את זה כפי שצריך.

יואב קיש: אנחנו עושים את זה בשביל הערוצים המסחריים הגדולים.

<אסף אמיר: הם אמרו שהם לא רוצים את זה.

<אסנת טרבלסי: בוודאי הם עושים את זה.

יואב קיש: היתרון הגדול שלך בסיפור הזה, שכאשר אחרי כן תראה את היצירה שלך אתה תראה את הסימון, איפה הם עשו פרסום סמוי, ואתה תוכל במשא ומתן איתם להגיד: אם אתם רוצים עכשיו לעשות אצלי תוכן שיווקי אז להלן המחיר.

<אסף אמיר: זה יהיה לאורך כל התוכנית או זה יהיה בסוף הקרדיטים?

מיקי רוזנטל: אנחנו לא קבענו את הכללים.

מיקי רוזנטל: המועצה תקבע את הכללים.

<אסף אמיר: יש דבר שנקרא product placement.

<אסף אמיר: זה דבר סביר.

<אסף אמיר: אתה רואה בסרט אוטו מסוים ואתה מבין שאולי מישהו שילם עבור זה.

<אסף אמיר: זה לא נורא, זה לא סוף העולם.

יואב קיש: אתה רוצה שניכנס לרמת הרזולוציה הזאת של הרשות השנייה?

יואב קיש: לא נעשה את זה.

<אסף אמיר: אני לא מבין איך השחקן עכשיו ימכור משהו ואתם תגידו לו שזה לא חלק מהעיסוק שלו.

יואב קיש: הרי מה קורה פה?

יואב קיש: אני עושה את זה לטובתך גם, כי ברגע שזה "מולבן" אז בהסכם שלך מולם אתה יכול להגיד- - -

<אסנת טרבלסי: אנחנו בכל מקרה לא רואים מזה כלום.

יואב קיש: אני לא מכיר את ההסכם.

יואב קיש: לפחות תוכלו לדעת שאם עשו שימוש בתוכן שיווקי ביצירה שלכם, אתם יכולים לדבר על זה איתם במעמד המשא ומתן.

<אסף אמיר: אם אתה מבטיח שיהיה סימון- - -

יואב קיש: אני לא מבטיח.

יואב קיש: את זה הרשות השנייה תעשה.

מיקי רוזנטל: אתם יכולים לספר את זה לחבר כנסת שלא עשה טלוויזיה.

מיקי רוזנטל: הרי אני יודע שאם בסרט אתה נוסע בוולוו מירושלים לחיפה, מצלמים את הוולוו וההפקה מקבלת על זה הרבה כסף.

יואב קיש: גמרנו את הדיון הזה.

<אסנת טרבלסי: אני מבקשת גם לדבר.

יואב קיש: אני לא רוצה.

יואב קיש: שמענו את אסף אמיר.

יואב קיש: את תדברי אחר כך.

יואב קיש: בנושא הבא ניתן לך לדבר ואסף אמיר לא ידבר.

<אסף אמיר: למה אנחנו מתקזזים, דרך אגב?

<אסף אמיר: אתה יודע מה, כבוד הוא לי להתקזז עם אסנת טרבלסי, אין בעיה.

יואב קיש: אני עושה אתכם הסכם קיזוזים...

<אבי שמידט: רק הבהרה.

<אבי שמידט: אני מבין שהצעת החוק אומרת שהמועצה תקבע את הכללים היכן ישודר החלק השיווקי, בהתחלה או בסוף, את האינטראקציה, והשר יקבע את התחומים.

יואב קיש: לא.

יואב קיש: מאין הגעת לניסוח הזה?

יואב קיש: אקרא את הסעיף ואז אעלה אותו להצבעה.

יואב קיש: ובנוסף מה שעלה כאן בדיון, שקובע שתוכן פרסומי ייאסר בתוכניות של חדשות, אקטואליה, ילדים ודוקומנטרי.

יואב קיש: לגבי הסימון – זה מופיע פה כבר.

<אתי בנדלר: "ודרכים ליידוע הציבור".

יואב קיש: זה מופיע.

יואב קיש: בנוסף, "השר יכול להביא שינוי בנושא התחומים, באישור ועדת הכלכלה".

יואב קיש: מי בעד? ירים את ידו.

יואב קיש: מי נגד?

יואב קיש: בעד – 3

יואב קיש: נמנעים – אין

יואב קיש: הסעיף אושר.

<לאה ורון: חה"כ רוזנטל הצביע במקום חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין.

יואב קיש: תודה, מיקי רוזנטל.

יואב קיש: אנחנו מודים לך על עזרתך בניסוח הסעיף.

מיקי רוזנטל: אני מודה לכם על הקשב לעניין.

יואב קיש: אני מתחיל לקרוא את הנוסח כפי שהוגש, מן ההתחלה.

יואב קיש: מישהו רוצה להתייחס?

<דב אברמוביץ: רק שאלה.

<דב אברמוביץ: אולי אתם רוצים לטפל בזה במסגרת הוראות המעבר: יש לפחות שני סעיפים שקודמים לסעיף 63 בחוק הרשות השנייה.

איתן כבל: ברשותך, אני רוצה להגיש רביזיה על ההצבעה שלנו על סעיף 4.

איתן כבל: זה לא ממקום של התנגדות.

איתן כבל: אדוני, אני אתך לגמרי, אבל במחשבה שנייה, וגם שירה גרינברג הסבה את תשומת לבי, שלפחות בשתי נקודות מרכזיות בעניין הקודם, של השר, כדי שלא יהיו לחצים מיותרים, לפחות בנושא חדשות וילדים- - -

יואב קיש: ממילא זה באישור ועדת הכלכלה.

יואב קיש: אגיד לך לְמה אני מוכן.

יואב קיש: אתה הצעת מלכתחילה את העניין של השר.

איתן כבל: אני בעד.

יואב קיש: או שאנחנו נותנים גמישות או שאנחנו לא נותנים גמישות.

יואב קיש: אתה רוצה להוריד את זה?

יואב קיש: אני הולך אתך ונוריד.

יואב קיש: אני לא רוצה להתחיל להגיד לשר: בזה כן, בזה לא.

איתן כבל: אל תהיה דווקן.

איתן כבל: בסוף אתה ואני באים מאותו מקום.

יואב קיש: אז להשאיר חדשות ואקטואליה ללא שינוי?

איתן כבל: בדיוק.

איתן כבל: הרי יצאנו מנקודת הנחה ששידורי חדשות ושידורים לילדים – אין מחלוקת עליהם.

בשעה 18: אנחנו חוזרים לדון בסעיף 1 להצעת החוק.

בשעה 18: דב אברמוביץ, בבקשה.

<דב אברמוביץ: יש שני סעיפים לפני סעיף 63 בחוק הרשות השנייה.

<דב אברמוביץ: הנושא של קביעת מספר אפיק נמצא בסעיף 37ז.

יואב קיש: זה לא נמצא בסעיף הזה.

<דב אברמוביץ: הבעיה, שזה לא נמצא בכלל.

יואב קיש: הזכרתי את נושא האפיקים.

יואב קיש: אמרתי שזה לא מופיע בנוסח.

יואב קיש: אנחנו נדבר על זה.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: מישהו רוצה להעיר הערות לסעיף 1? לא.

יואב קיש: אני מעלה להצבעה את סעיף 1.

יואב קיש: מי בעד?

יואב קיש: מי נגד?

יואב קיש: בעד – 2

יואב קיש: נמנעים – אין

יואב קיש: סעיף 1 נתקבל.

יואב קיש: מישהו רוצה להתייחס?

<זיו גלעדי: אלה הסעיפים הישנים שנתנו הגנות ינוקא.

<זיו גלעדי: זה ניכיון כדי להביא הגנת ינוקא חדשה.

יואב קיש: ביטלנו את הגנת הינוקא הקיימת בחוק ונכנסנו למנגנון אחר של הגנת ינוקא.

יואב קיש: מישהו רוצה להתייחס לביטול של הסעיף?

יואב קיש: לא.

יואב קיש: נצביע על סעיף 2.

יואב קיש: מי בעד?

יואב קיש: מי נגד?

יואב קיש: בעד – 2

יואב קיש: נמנעים – אין

יואב קיש: הסעיף נתקבל.

יואב קיש: אנחנו עוברים להגדרות.

יואב קיש: אקרא את כל ההגדרות.

יואב קיש: שאלתי האם אנחנו צריכים להתייחס להגדרה "ערוץ מסחרי קטן".

יואב קיש: אמרת שיש בעיה.

יואב קיש: אשמח לשמוע את ההתייחסות שלך, מדוע לא להוסיף את ההגדרה הזאת, או מה המורכבוּת בהגדרה הזאת.

<אתי בנדלר: לא אמרתי שיש מורכבות.

<אתי בנדלר: אמרתי שיש ארבע קטגוריות מוצעות, שעדיין לא הגענו אליהן.

<אתי בנדלר: יש את הקטגוריה של עד 10%, יש את הקטגוריה של בין 10%–15%, יש את הקטגוריה של בין 16%–20% ויש את הקטגוריה של מעל ל-20%.

<אתי בנדלר: כאשר אתה מדבר על ערוץ מסחרי קטן אני לא יודעת לְמה אתה מתכוון.

יואב קיש: לקטגוריה הראשונה.

יואב קיש: את רוצה לקרוא לו "ערוץ מסחרי זעיר"?

יואב קיש: מכיוון שמהות החוק לוקחת את הערוצים הייעודיים ומעבירה אותם לקטגוריה של מתחת ל-10%, שזה לתפיסתי הקטגוריה הקטנה ביותר – אפשר לקרוא לה "ערוץ זעיר", אין לי בעיה – וכל החוק ממשיך לדבר מפה והלאה, ונצטרך לדבר על אותה קטגוריה, מן הסתם, לגבי חובות חדשות, לגבי כל מיני דברים שדיברנו עליהם, אני חושב שיהיה נוח מאוד להגדיר את זה.

יואב קיש: זה יאפשר גם גמישות מסוימת בהמשך.

<אתי בנדלר: נופלות מ-10%.

<נחשון אקסלרד: ומה עם אלה שבין 10%–20%?

<אתי בנדלר: זאת הבעיה שלי, שקשה לי להגדיר רק קטגוריה אחת ולהשאיר את שלוש הקטגוריות האחרות.

שרן השכל: ברשותך, אולי אפשר להציע לתת שם לכל אחת מארבעת הקטגוריות, ואז כשאנחנו מדברים על איזשהו סעיף נקרא לזה זעיר, מתפתח, גדול וכולי ואז נוכל להגדיר את זה.

<קריאה: אז לשם מה הולכים על הכנסות?

יואב קיש: מה את חושבת?

יואב קיש: האם לדעתך צריך הגדרה?

<מירי נאור אליאס: אפשר להגדיר את זה "עד 10%" ואז בכל מקום שיש התייחסות למישהו מעל 10% להגיד: "על אף ההגדרה בסעיף זה וזה, ערוץ שהוא מעל 10% יחול עליו כך וכך".

יואב קיש: לדעתי יש בכך הרבה היגיון.

יואב קיש: ברגע שאני אומר "ערוץ מסחרי זעיר"- - -

<אתי בנדלר: כפי שיש בעסקים קטנים.

<אתי בנדלר: הגדרנו "עסקים קטנים" בחוק חובת המכרזים, כאשר יש כל מיני העדפות שחלות לגבי עסקים קטנים, ושם יש הגדרה ל"עסק זעיר", "עסק קטן", "עסק בינוני" ו"עסק גדול".

יואב קיש: מעולה, אני בעד.

יואב קיש: בעיניי זה פותר לנו את הבלגן בראש ועושה סדר.

מיקי רוזנטל: לא שמעתי את הסיכום.

מיקי רוזנטל: המספר 10%, מאחר ואמרת שנדון בו רק בהכנה לקריאה השנייה והשלישית- - -

יואב קיש: אמרתי שעל הערוצים הגדולים, לפי ההגדרה הזאת, אדון רק בהכנה לקריאה השנייה והשלישית.

מיקי רוזנטל: הקו שהיום נקבע הוא 10%.

מיקי רוזנטל: עכשיו אנחנו מצביעים על ה-10% או על ההגדרה?

יואב קיש: אנחנו מצביעים על ההגדרה.

יואב קיש: ל-10% עוד נגיע.

מיקי רוזנטל: על 10% אני לא רוצה להצביע כי שמעתי כאן השגות ומשמעותיות.

שרן השכל: כשנגיע לשם אפשר לדבר על זה.

<אסף אמיר: יכול להיות שקצת מעליב לקרוא לזה "זעיר".

<אסף אמיר: אולי נאמר: קטן, בינוני, גדול וענק.

זה בא: אני משתמש בדעת גדולים שעסקו בחוק עסקים קטנים.

זה בא: אני משתמש באותו מינוח כדי חס וחלילה לא לפגוע בכבוד של מי מהערוצים.

<זיו גלעדי: יש לנו גם הערות להגדרות.

<איתמר אביטן: 10% זה 140 מיליון שקל.

יואב קיש: לא, זה 110 מיליון שקל.

<איתמר אביטן: כמה הכנסות יש בנתח השוק בכלל?

יואב קיש: 1.1 מיליארד שקל.

<איתמר אביטן: אנחנו מכירים 1.3 מיליארד שקל.

יואב קיש: נבדוק.

יואב קיש: אם זה 1.3 לפי חישובך אז אתה טועה, כי זה 130 מיליון שקל ולא 140 מיליון שקל.

<איתמר אביטן: קיבלתי.

שרן השכל: אין נתונים מדויקים.

שרן השכל: אחרי החוק הזה יהיו נתונים מדויקים ואז נוכל לדעת.

יואב קיש: הגדרנו את זה.

<אתי בנדלר: עוד לא הגדרנו.

<אתי בנדלר: ההגדרות יהיו אחרי.

יואב קיש: המספור כפוף לדיון אבל ארבע ההגדרות שקבענו, לפי הרף שייקבע בהמשך, הוגדרו כאן.

יואב קיש: אני אומר שוב לפרוטוקול, אנחנו נגיע לזה עוד מעט, זה לא הפתעה גדולה, עוד מעט נגיע לסעיפים שיגדירו מה המספר שמכניס ערוץ לזעיר, קטן, בינוני וגדול.

יואב קיש: לתפיסתי, ואני חושב שחבריי מצטרפים אליי, יש בזה הרבה היגיון ונוח להשתמש בהגדרות הללו.

יואב קיש: את השינוי הזה אני מבקש לצרף.

יואב קיש: מי שרוצה להתייחס לדברים נוספים ממה שהקראתי, בבקשה.

<זיו גלעדי: אני מן הלשכה המשפטית במשרד התקשורת.

<זיו גלעדי: לגבי ההגדרות "הכנסות משידורי פרסומת" ו"נתח שוק" – התפיסה שלנו את המעבר מערוץ ייעודי לערוץ מסחרי שונה במקצת ממה שהוצג בטיוטה שאדוני העביר.

יואב קיש: אחרי זה תצטרך להסביר לי היטב את מה שאתה אומר עכשיו כי לתפיסתי לא שיניתי שום דבר בניסוח הזה ממה ששלחתם לי, אבל בבקשה.

<זיו גלעדי: בתפיסה שלנו, ערוץ ייעודי יכול לבחור טרם פקיעת רישיונו האם הוא רוצה לעבור למתכונת של ערוץ ברישיון מסחרי או לא.

<זיו גלעדי: כל עוד הוא לא עובר אז במדידת ההכנסות משידורי פרסומת ובנתח השוק צריך להתייחס גם להכנסות של ערוצים ייעודיים.

<זיו גלעדי: לכן אנחנו רוצים שההגדרה של "הכנסות משידורי פרסומת" תהיה: "כל ההכנסות המתקבלות אצל בעל רישיון לשידורי טלוויזיה או אצל בעל רישיון ייעודי לפי חוק התקשורת".

יואב קיש: האם בעל רישיון ייעודי מחויב בדיווח של הכנסותיו למועצה?

<זיו גלעדי: קבענו חובת דיווח.

<זיו גלעדי: אפילו תיאמנו שתהיה חובת דיווח למנהל הרשות השנייה, למרות שהם ערוצים שמפוקחים.

<נחשון אקסלרד: גם בלי קשר, ערוץ ייעודי מחויב למסור למועצה דוחות כספיים.

<קריאה: הדיווח יהיה שקוף לכולם?

<קריאה: למועצה לשידורי כבלים אבל לא לרשות השנייה.

שרן השכל: זה נכון, אבל הזיכיונות של כל הערוצים הייעודיים אמור לפוג תוקפם ב-2018.

<מירי נאור אליאס: לא כולם.

שרן השכל: לכן בגלל שהצעת החוק הזאת אומרת שהם לא יוכלו לחדש את הרישיון- - -

יואב קיש: דיברנו על זה.

יואב קיש: זה עוד לא השלב.

יואב קיש: אני מקבל את ההערה של זיו גלעדי.

<אבי שמידט: שים לב, אדוני היושב-ראש, שזה משנה את התמהיל של נתח השוק.

יואב קיש: בקטנה.

יואב קיש: כמה כל ההכנסות של הערוצים הייעודיים?

יואב קיש: 100 מיליון שקל?

יואב קיש: בגדול, אני זורק סתם, פלוס-מינוס לפה או לשם, בשוק של 1.2 מיליארד שקל.

יואב קיש: אם זה היה 500 מיליון שקל – בסדר.

יואב קיש: אבל ההשפעה נמוכה.

<אבי שמידט: זה גם מצריך תיאום בין שתי מועצות.

מיקי רוזנטל: אני חושב שנצטרך לייצר בחוק מנגנון שהוא גם אחיד, גם ברור.

מיקי רוזנטל: לא התייחסתי כי אמרת שנתייחס לזה בהכנה לקריאה השנייה והשלישית.

מיקי רוזנטל: יש לי איזו הצעה אבל לא רציתי להתייחס עכשיו.

יואב קיש: אל מה נתייחס בהכנה לקריאה שנייה ושלישית?

מיקי רוזנטל: למנגנון איך קובעים את ההיקפים לגבי הערוצים שאינם מסחריים כרגע.

יואב קיש: על זה נדבר עכשיו.

יואב קיש: לאחר הקריאה הראשונה ובהכנה לקריאה השנייה השלישית נדבר על כך שיש הטבות לערוצים הגדולים שאינן בטיוטת הצעת החוק, מלבד מה שעשינו אתך, שגם נחשב, לתפיסתי.

יואב קיש: כל ההטבות, והקראתי רשימה ארוכה מאוד, נשקול לדון בהן בהכנה לקריאה השנייה והשלישית.

יואב קיש: זה הדבר היחיד שאמרתי.

יואב קיש: פה מדברים על איך מחשבים את נתח השוק.

מיקי רוזנטל: כרגע יש פה שני מנגנונים שונים תחת שתי מועצות שונות.

יואב קיש: אגיד לכם מה אני חושב.

יואב קיש: אני פונה אל משרד התקשורת, משרד האוצר ומשרד המשפטים.

יואב קיש: מי שנמצא תחת הרשות השנייה, גם אם הוא ערוץ ייעודי שעשה את המעבר לרשות השנייה, יהיה מוגדר בהגדרה של הפרסום.

יואב קיש: מי שנשאר בייעודי ממילא חלות עליו חובות אחרות ודברים אחרים והוא לא נכנס פה לקטגוריה.

יואב קיש: למה אני מכניס אותו פנימה בכוח?

<זיו גלעדי: מבחינתנו זה שוק אחד, שוק של הכנסות מפרסום בטלוויזיה.

יואב קיש: אז אני מפריד תחת הרשות השנייה.

<זיו גלעדי: לדעתנו זה לא נכון.

<זיו גלעדי: אפשר לתת לרשות השנייה סמכות לקבל את המידע.

יואב קיש: תסביר לי מה לא טוב במה שאני אמרתי.

<זיו גלעדי: כי העוגה של הכנסות מפרסום בטלוויזיה מתחלקת בין ערוצים מסחריים לערוצים ייעודיים.

<זיו גלעדי: לכן נכון להסתכל על העוגה הזאת בשלמותה.

יואב קיש: אני לא מסכים, בשל שתי סיבות.

יואב קיש: אולי אני טועה, אשמח לשמוע את דעתכם.

יואב קיש: ראשית, גם בגלל ההיקפים.

יואב קיש: אם היינו בהיקפים דומים אז הייתי בבעיה, אז אתה צודק, אבל אנחנו יודעים היטב מה ההיקפים.

יואב קיש: שנית, מעבר לכך, יש לנו מהלך מובנה בחוק, לסגור את הערוצים הייעודיים.

יואב קיש: אני רוצה לעשות כך שהכול יהיה תחת הרשות השנייה.

יואב קיש: מה שבשוק הפרסום – תקרא לו של הרשות השנייה, לצורך העניין.

<נחשון אקסלרד: אבל העוגה היא אותה עוגה, חבר הכנסת קיש.

יואב קיש: כלכלית – אני מסכים.

<נחשון אקסלרד: כלכלית זה אותה עוגה.

יואב קיש: אבל אני מחשב עכשיו מעמד של זעיר, קטן, בינוני וגדול בתחום הפרסום ברשות השנייה.

יואב קיש: נכון שבעוגת הפרסום הכללית יש לי גם פרסום במועצה לשידורי כבלים ולוויין, של ערוצים ייעודיים, ונכון שיש לי גם פרסום בקולנוע, ונכון שיש לי גם פרסום בעיתונים.

<נחשון אקסלרד: אבל זה מחוץ למסגרת הזאת.

יואב קיש: מי החליט?

יואב קיש: זה מה שאני אומר.

יואב קיש: לכן אי אפשר להגיד לי שזה לא הגיוני.

יואב קיש: עוד דבר, אם הייתי עוסק בסדרי גודל דומים אז הייתי אומר לך: אתה צודק, יש פה בעיה, בואו נחשוב.

יואב קיש: אבל סדרי הגודל אחרים, כולנו מבינים את זה, ואנחנו הולכים במהלך לסגור את הייעודיים.

יואב קיש: אני אומר את זה בצורה הכי ברורה.

יואב קיש: ניתן הקלות, הוראות מעבר, אבל המהלך הוא לסגור את הייעודיים.

יואב קיש: לכן למה להיכנס לזה?

יואב קיש: בואו נעשה את זה פשוט.

יואב קיש: אני רוצה להגדיר את שוק הפרסום ברשות השנייה.

יואב קיש: הדיווחים קיימים ונראה לי שהסטייה של ה-3% האלה היא לא שתעשה את ההבדל.

<יונתן בייסקי: אתה עכשיו סתרת את זה, אדוני היושב-ראש, אבל מהדברים שעו"ד גלעדי אמר, יכול להיות מצב שיש ערוצים שיבחרו להישאר ברישיון ייעודי במועצת הכבלים והלוויין.

<יונתן בייסקי: אסור שזה יקרה.

<יונתן בייסקי: כל הערוצים האלה חייבים לעבור, ארבעתם כמקשה אחת, לרשות השנייה.

יואב קיש: דיברתי על זה אבל לא הדגשתי.

יואב קיש: זה עוד יגיע לדיון.

יואב קיש: אנחנו עוד לא שם כי אנחנו רק בהגדרות.

יואב קיש: ערוץ ייעודי שיבחר להישאר תחת המועצה לשידורי כבלים ולוויין, מכל סיבה שהיא, כל עוד יש לו את הרישיון בוודאי לא נפגע בזכות הקניינית שלו ולא נחייב אותו.

יואב קיש: זאת אומרת, בעניין הזה כל ערוץ ייעודי שירצה להישאר ברישיון שלו אצלכם- - -

<יונתן בייסקי: זה טעות.

יואב קיש: אני לא יכול אחרת.

יואב קיש: קיבלתי ייעוץ משפטי בצורה הכי ברורה.

יואב קיש: אנחנו מקדימים דיון שאמור להיות מאוחר יותר אבל אני מאשר את זה.

מיקי רוזנטל: העולם של הפרסום משתנה כל הזמן.

מיקי רוזנטל: אציג לכם דוגמה.

מיקי רוזנטל: למשל ערוץ ספורט, שיישאר תמיד ערוץ ייעודי, בכבלים- - -

<קריאה: ערוץ ספורט הוא לא ערוץ ייעודי.

איתן כבל: תנו לו.

איתן כבל: הוא אומר, לא אתם.

מיקי רוזנטל: תיקנתי את זה מיד, תוך כדי דיבור.

מיקי רוזנטל: תודה רבה לכם.

יואב קיש: אני מזכיר למי שאינם חברי כנסת שאתמול היינו בערך עד 3:30 בלילה פה והיום גם אולי יהיה כך.

יואב קיש: אני לא יודע מתי התעורר כל אחד מן החברים אבל אפשר לעשות טעות, הכול בסדר.

מיקי רוזנטל: העולם משתנה במהירות.

מיקי רוזנטל: יש זליגה דרמטית מאוד.

מיקי רוזנטל: לא חשוב.

מיקי רוזנטל: יש ערוץ שהוא היום במסגרת הכבלים והלוויין.

מיקי רוזנטל: אסור לו לשדר פרסומות אבל הוא משדר חסויות, מותר לו לשדר חסויות.

מיקי רוזנטל: אולי יתברר לפרסומאים שהחסויות הן הדבר הכי טוב בעולם ונתח השוק שלהן יגדל מאוד.

מיקי רוזנטל: תחת איזה דיווח הם יהיו?

מיקי רוזנטל: בשוליים שלך או תחת הרשות השנייה?

מיקי רוזנטל: מה בדיוק יקרה?

יואב קיש: גם התאגיד והכנסותיו לא נמצא פה.

מיקי רוזנטל: עוגת הפרסום במדינת ישראל מוגבלת, לצערנו.

מיקי רוזנטל: היא גם לא גדלה בקצב שגדל השוק.

מיקי רוזנטל: השוק הישראלי גדל ונתח הפרסום נשאר מצומצם מאוד ובעייתי.

מיקי רוזנטל: אם יהיו שינויים כאלה, הרשות לא תוכל לבדוק אותם כי אין את אותו רגולטור.

יואב קיש: אני מסכים אתך.

יואב קיש: אני מבקש להתייחס להצעה שהעליתי, שנדבר רק על שוק הפרסום ברשות השנייה.

יואב קיש: זה ההצעה שלי, זה המספר שאליו אנחנו נתייחס וזה המספר שיקבע את ההגדרה זעיר, קטן, בינוני וגדול.

איתן כבל: הרי אמות המידה מה היא פרסומת קיימות.

איתן כבל: אין כאן פרסומת שאתה משדר בערוץ זה או בערוץ אחר.

איתן כבל: אם זה פרסומת מושקעת יש לה עלות X, ולא משנה באיזו פלטפורמה אתה משדר אותה.

איתן כבל: אם תשדר אותה מחר בכבלים או בלוויין או בסלקום, בסוף אתה מחליט.

מיקי רוזנטל: אבל יש רגולטור אחר לערוץ אחד ויש רגולטור אחר לערוצים שהופכים להיות מסחריים.

איתן כבל: יש כאן שתי פלטפורמות.

איתן כבל: קודם כול, מה היא ההגדרה של פרסומת.

איתן כבל: היום אנחנו יודעים מה ההגדרה לפרסומת, מה היא חסות.

איתן כבל: אני לא נכנס כבר לרזולוציות שחברי נכנס אליהן, שמחר יקרה נס וכולם ירצו להשתתף בחסויות, כולם ירצו להיות החסות של "לוטרקי יוון".

איתן כבל: אנחנו לא שם.

איתן כבל: אני מניח שעדיין פרסומת על פי ההגדרה שלה היא הסיפור, היא גם שנותנת את ההכנסה הגדולה שדרכה אתה יודע למדוד את גודל השוק.

מיקי רוזנטל: אתה מכיר את הבעייתיות שנוצרת כתוצאה מכך שיש שני רגולטורים.

איתן כבל: לכן ככל שנתחיל לתת סימנים בכל דבר ודבר – לא נצא מזה.

איתן כבל: בסוף יש את שוק הפרסום.

איתן כבל: אנחנו יודעים, כל מי שיושב פה כאשר אתה אומר לו "שוק הפרסום" הוא יודע איך להגדיר אותו, הוא יודע איך לחלק אותו.

<יונתן בייסקי: האסדרה החדשה חייבת לחול על כל ארבעת הערוצים הייעודיים כמקשה אחת במועד אחד.

<יונתן בייסקי: שלא יהיה מצב שערוץ אחד נשאר אצלנו מסיבותיו וערוץ אחר עובר לרשות השנייה.

יואב קיש: איך אתה מתמודד עם הזכות הקניינית שלהם?

<אתי בנדלר: זה לא זכות קניינית.

<אתי בנדלר: זה זכות מכרזית.

<אתי בנדלר: הוא ניגש למכרז בתנאים מסוימים.

יואב קיש: אני לא עורך דין.

יואב קיש: תודה על התיקון.

יואב קיש: זכות מכרזית.

<יונתן בייסקי: כי איך אתם מקלים מהמכרז עכשיו?

יואב קיש: מי אמר?

יואב קיש: ואם הם חושבים שזה לא מתאים להם?

<אתי בנדלר: לא מקלים לגבי כולם.

<יונתן בייסקי: זה לא קיים באף מדינה בעולם אבל יש שני רגולטורים במדינת ישראל, אחד שאחראי על שידור מסחרי ואחד שאחראי על שידור רב-ערוצי.

<יונתן בייסקי: הערוצים הייעודיים זה "חיה" שלא קיימת בשום מקום והיא חייבת לעבור מן העולם.

<יונתן בייסקי: זה לקונה שהחוק גורר כבר שלושים שנים.

שרן השכל: אבל אתה צריך לעשות את זה בתהליך.

שרן השכל: אתה לא יכול לעשות את זה ב"מכה" אחת.

יואב קיש: יש בעיה אחת, וצריך להבין אותה, ואני שם את זה על השולחן.

<יונתן בייסקי: אתה לא נותן לי לסיים את הטיעון.

יואב קיש: שמעתי אותך.

יואב קיש: אני רוצה שתבין.

יואב קיש: למשל ערוץ 24, עם בעלות צולבת, היום לא יכול לעבור במבנה הבעלות כפי שהוא, אלא אם כן נחליט שאנחנו מבטלים את מגבלת הבעלויות הצולבות.

<יונתן בייסקי: אדוני היושב-ראש, זה עבודה מיותרת אם בסוף הערוצים האלה יישארו אצלנו.

יואב קיש: לא.

יואב קיש: מי אמר?

יואב קיש: יכול להיות שניתן להם תקופת מעבר.

<יונתן בייסקי: בערוץ 20 התקופה נגמרת ב-2022, אז הוא יישאר עד אז אצלנו?

יואב קיש: הוא יכול להישאר.

<אתי בנדלר: אם הוא ירצה.

איתן כבל: אני לא מבין את החשש של אדוני.

איתן כבל: מה יקרה?

איתן כבל: יותר אנשים יעבדו כדי לבדוק- - -

<יונתן בייסקי: חבר הכנסת כבל, אני הואשמתי בעבר בוועדת הכלכלה, בדיונים שנערכו על משדר חדשות בין-לאומי, שאני רודף אחרי סמכויות גם כשאין לי את כוח האדם לאכוף אותם.

<יונתן בייסקי: זה היה בדיוק לפני שנה.

איתן כבל: קודם כול, עד אז הוכחת שאני צודק.

<אתי בנדלר: יונתן בייסקי, אם אתה דורש מגוף לשנות את הבעלויות שלו, ויכול להיות שזה מה שמסתמן לגבי ערוץ 24, אתה צריך לתת לו פרק זמן סביר כדי למכור את האחזקות ולא לחנוק אותו בתקופה קצרה מאוד.

<אתי בנדלר: למה?

<אתי בנדלר: כי יש היום בעלויות צולבות.

<אתי בנדלר: לכן מן הראוי- - -

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אבל יש עוד הצעה שאנחנו לא מדברים עליה.

יואב קיש: דיברנו על זה.

יואב קיש: אולי את לא היית.

יואב קיש: יש הצעה- - -

מיקי רוזנטל: יותר מזה, אם אתה מקצר לו את התקופה אתה פוגע בו עסקית.

<אבי שמידט: אולי כדי לחסוך את התיאום בין המועצות תעביר הכול לרשות השנייה במובן של ההכנסות ונתח השוק.

<יונתן בייסקי: יש שני רגולטורים במדינת ישראל, אחד האחראי על שיקול מסחרי ושני האחראי על הרב-ערוצי, והשלישי אחראי על השידור הציבורי.

<יונתן בייסקי: יש לקונה, יש תקלה שהחוק גורר כבר שלושים שנים, ששמו ערוצים מסחריים ייעודיים אצל הרגולטור הלא נכון.

יואב קיש: אתה צודק.

<יונתן בייסקי: מי שיש לו סמכות להסתכל על שוק הפרסום בכללותו זה הרשות השנייה.

<יונתן בייסקי: כל המטרה היא להעביר את הערוצים הייעודיים האלה, את הרישיונות האלה לעולם הבא, כי אין שום היגיון בערוץ שיכול לשדר רק בנושא אחד.

יואב קיש: אני מסכים אתך, אף אחד לא התנגד לדברים שאמרת.

<יונתן בייסקי: אני מתייחס לדברים שאמרה עו"ד בנדלר.

<יונתן בייסקי: בתיקון לגבי משדר חדשות בין-לאומי החרגנו את העניין הזה מן הבעלויות הצולבות כדי שאפשר יהיה להעביר את זה.

<יונתן בייסקי: יש תקדים ואפשר לעשות כאן אותו דבר.

יואב קיש: יכול להיות שנשתמש בזה.

יואב קיש: אני רוצה להסביר לך, אנחנו רוצים במהלך מהיר ככל האפשר לייצר את מה שאמרת, אבל אנחנו ערים לכלל השיקולים.

יואב קיש: יכול להיות שמה שביקשת שיקרה, וגם מה שאני רציתי שיקרה – הרי בהצעת החוק הזאת קורה מה שאמרת:

יואב קיש: ביום אחד הם עוברים ונגמר הסיפור.

יואב קיש: אבל יכול להיות שיש פה מגבלות אחרות שלא יאפשרו את זה.

יואב קיש: על כך נדון כאשר נגיע לסעיף הרלוונטי.

יואב קיש: תודה רבה.

יואב קיש: אני לא דן בנושא המעברים.

מיקי רוזנטל: חשבתי שאתה מעביר את זה לדיון לקראת הקריאה השנייה והשלישית.

<אתי בנדלר: אפשר את כל הצעת החוק להעביר לדיון לקראת הקריאה השנייה והשלישית.

<אתי בנדלר: ..

מיקי רוזנטל: לא, חס וחלילה.

מיקי רוזנטל: יש לי סבלנות לכל העניין.

יואב קיש: אני חוזר לנושא של הדיון.

יואב קיש: ההצעה שלי היא שאנחנו נתייחס אך ורק לפרסום שתחת פיקוח הרשות השנייה.

יואב קיש: נקודה.

יואב קיש: זו ההצעה.

יואב קיש: לפני שאתם מדברים, אני רוצה לשמוע את יושבת-ראש הרשות השנייה, אם יש לה התייחסות לנושא.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני חושבת שאתה צודק מאוד.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: עכשיו לפי הסדר, מנכ"ל משרד התקשורת, בבקשה.

<מימון שמילה: אני חושב שההצעה שהנחנו, שייכללו פה גם הערוצים הייעודיים שקיימים היום – כי מחר תעבור החקיקה הזאת ויש היום 4 ערוצים ייעודיים שנהנים מהכנסות מפרסומות.

<מימון שמילה: גם אלה שיעברו צריך לחשב אותם, איך ההכנסות שלהם.

<מימון שמילה: איך נחשב אם לא נדע מה היה להם קודם?

<מימון שמילה: ובאותו אופן, גם אם מישהו יעבור בעוד שנה או בעוד שנתיים.

<מימון שמילה: הרי באיזשהו שלב יסתיים תוקף הרישיונות הקיימים.

יואב קיש: את הוראת המעבר נסדיר אבל אני רוצה שיהיה ברור כרגע.

יואב קיש: נלך למצב תיאורטי, שבעוד חצי שנה כולם החליטו, כולם עברו, כולם שם.

יואב קיש: אז בעצם אין לך שום בעיה עם ההגדרה שלי.

<מימון שמילה: אז זה קבוצה ריקה.

<מימון שמילה: גם לך אין בעיה עם מה שאנחנו מבקשים.

יואב קיש: יש לי בעיה כי אני לא יודע אם זה ייקח חצי שנה או שנתיים–שלוש.

יואב קיש: אני לא רוצה לערבב את שתי המועצות עם ההכנסות של אלה ואלה כאשר ברור לי ש-90% ויותר נוגע ממילא למועצה אחת.

יואב קיש: אני מפשט את הסיפור.

יואב קיש: כל עוד הם לא עברו והם ממילא תחת ההגדרה, ויכול להיות שגם לא יעברו ויעדיפו להיסגר – למה אתה לוקח את המקום הזה?

יואב קיש: אל תיקח.

יואב קיש: אני אומר לך, זה הדבר הכי פשוט, הכי נכון ומתמצת בצורה משמעותית את דעתנו.

מיקי רוזנטל: יכול להיות שאדוני צודק והוא יודע דברים שאני לא יודע, ש-90% מן השוק זה כך ו-10% זה כך.

יואב קיש: בסדרי גודל.

מיקי רוזנטל: יכול להיות, לא אמרתי שלא.

מיקי רוזנטל: אין לי גם נתונים אחרים.

מיקי רוזנטל: מאחר וחלק מהטיעונים פה היו שיש לשמור על זכות הקניין.

יואב קיש: לא קניין.

יואב קיש: זה טעות שלי.

יואב קיש: זכות המכרז.

מיקי רוזנטל: זכות המכרז – זה גם קנייני.

מיקי רוזנטל: אדם השקיע בזה כסף.

יואב קיש: בואו לא ניכנס לניסוח המשפטי.

מיקי רוזנטל: הוא זכה במכרז.

מיקי רוזנטל: עכשיו אנחנו משנים את הכללים ובגין זה הוא רוצה להחזיר למדינה את הרישיון.

מיקי רוזנטל: מי יפצה אותו?

מיקי רוזנטל: הוא אומר: בתנאים החדשים לא כדאי לי להחזיק.

יואב קיש: אז תישאר.

יואב קיש: אני לא פוגע לך ברישיון.

מיקי רוזנטל: אתה גם מחייב אותו בגלל בעלות צולבת, למשל כמו בערוץ 24, לשנות את הבעלות.

יואב קיש: אם הוא עובר.

יואב קיש: אם הוא לא עובר, שיעשה מה שהוא רוצה.

יואב קיש: אבל יש לו deadline.

מיקי רוזנטל: אני יודע, אבל אני אומר לך שאם אתה קובע לו תאריך לא ריאלי למכור את הנכסים שלו, את הזכות המכרזית שלו, אתה פוגע בו.

מיקי רוזנטל: אתה פוגע בזכות המכרזית שלו שהוא השקיע בה כסף.

מיקי רוזנטל: אתה מוריד את הערך של זה לאפס.

מיקי רוזנטל: אם הוא צריך לעבור בתוך שבוע, אף אחד לא יקנה את זה.

יואב קיש: בזה אתה צודק.

יואב קיש: נדבר על זה.

יואב קיש: אבל זה לא הדיון עכשיו.

יואב קיש: נגיע לזה.

מיקי רוזנטל: שאלתי אם זה יידון כעת.

מיקי רוזנטל: עכשיו אתה אומר לי שזה יידון אחר כך.

יואב קיש: אעשה סדר, לא הייתי ברור.

יואב קיש: זה מופיע בסעיף אחר שנדון עליו כאשר נגיע אליו.

יואב קיש: עכשיו זה ברור?

יואב קיש: עוד מישהו רוצה להעיר?

יואב קיש: למשרד המשפטים יש הערה בנושא הזה?

יואב קיש: לא.

יואב קיש: משרד התקשורת?

יואב קיש: לא.

<אסנת טרבלסי: מה זה בדיוק ההגדרה "נתח שוק"?

<אסנת טרבלסי: בעייתי מאוד לכמת אותה, בעייתי מאוד לקבל את הדיווחים בזמן.

<אסנת טרבלסי: ברוב המקרים הם מתקבלים יותר משנה אחרי שהשנה נגמרת, למשל על 2012 אתה יכול לקבל דיווח ב-2014.

<אסנת טרבלסי: אז איך תדע?

יואב קיש: יכול להיות מאוד שאת צודקת.

יואב קיש: יש סעיף שמגדיר את זה ואנחנו נדבר עליו כאשר נגיע אליו.

<אסנת טרבלסי: התייחסתם לתוכן שיווקי, שאישרתם שהוא יהיה.

<אסנת טרבלסי: זה צריך להיכנס בהגדרות כהכנסה.

יואב קיש: שאלה טובה.

<אתי בנדלר: התלבטתי.

<אתי בנדלר: חשבתי שצריך להכניס את זה בהגדרה "הכנסות משידורי פרסומת", לכתוב בפירוש "תוכן פרסומי", אבל קראתי שוב את סעיף 83, שבו כתוב ברישה שנשארת, לפני התיקון: "מורשה לשידורים לא יכלול בשידוריו דבר שהוא בגדר פרסומת גלויה או מוסווית ושאינה תשדיר פרסומת ואשר קיבל עבורה תמורה כספית אלא אם כן..." ואז מדברים על תוכן שיווקי שעומד בכללים.

<אתי בנדלר: דהיינו, מתייחסים לתוכן השיווקי כאל פרסומת מוסווית.

<אסנת טרבלסי: שלא משלמים עליה?

<אתי בנדלר: משלמים.

<אתי בנדלר: היא נכללת.

יואב קיש: אתי בנדלר אומרת שכבר היום זה נכלל בחוק.

יואב קיש: זו הערה טובה.

<אתי בנדלר: בדקתי את עצמי וראיתי שזה מיותר.

<אתי בנדלר: אני כבר מודיעה לך שאבדוק את זה שוב ברמה הניסוחית.

יואב קיש: ואם צריך נוסיף את זה שם.

יואב קיש: יכול להיות שאפילו למען הסר ספק, אין לי בעיה להוסיף.

<אתי בנדלר: אני לא יודעת.

יואב קיש: הערתך התקבלה.

<אסנת טרבלסי: למרות ש-10% אומר בערך 130 מיליון שקל.

יואב קיש: הם אמרו 130 מיליון שקל.

יואב קיש: אני אמרתי 110 מיליון שקל.

<אסנת טרבלסי: הציפייה היא שבשוק הנוכחי, כשיש שלושה ערוצים מסחריים- - -

<קריאה: הכנסות.

<אסנת טרבלסי: הכנסות זה לא מחזור.

יואב קיש: הכנסות.

יואב קיש: לא מחזור הוצאות.

יואב קיש: זה לא קשור.

<אסנת טרבלסי: ערוץ שכרגע אומר שהוא בהפסדים, שהוא בקושי שורד, יגיע ל-130 מיליון שקל ורק אז בכלל נתחיל לדון.

יואב קיש: לגבי הקטגוריה, לגבי המספרים, 10%, 15, 3, 8, נדון כשנגיע.

איתן כבל: בתוך החוק הזה יש סעיפי ליבה.

איתן כבל: זה אחד מסעיפי הליבה שאנחנו לא יכולים להתקדם אם הוא לא בהיר.

איתן כבל: אין מצב שניתן אחר כך עבודה לעורכי-דין בעניין הזה בוויכוח למה התכוון המחוקק.

איתן כבל: אם קובעים אחוז צריך שיהיה ברור.

איתן כבל: אין פה ערבוב.

איתן כבל: צריך שיהיה ברור שכל מי שיוצא מכאן יודע בדיוק לְמה התכוונו ואיך הוא בודק את החשבון.

יואב קיש: בגלל זה אמרתי שההצעה שלי תסדיר את זה.

מיקי רוזנטל: בעיקר הרגולטור.

יואב קיש: כל ההכנסות מפרסום כפי שהוגדרו.

<אסנת טרבלסי: אם הם למשל מוכרים תכנים או מרוויחים מ-VOD או שמים תכנים באינטרנט שעליהם יש פרסומות.

<אסנת טרבלסי: אני לא יודעת אם האינטרנט נכלל בהגדרה, זה לא ברור לי.

שרן השכל: אם הערוץ קיבל את ההכנסה אז יש הכנסה.

יואב קיש: אם מחר הוא משכיר את האולפן שלו לחתונה, זה לא נכלל.

יואב קיש: אני מדבר רק על הפרסום.

<אסנת טרבלסי: ואם הוא מעלה פרסומות באינטרנט?

<אסנת טרבלסי: כפי שיש את "מאקו" ל"קשת", זו יכולה להיות חברה נפרדת.

<אסנת טרבלסי: היא לא תיכלל בהכנסות.

יואב קיש: אגיד לך משהו, וזה קצת קשור למתמטיקה.

יואב קיש: אני לא יודע מה ההכרות שלך.

<אסנת טרבלסי: היה לי 10 בבגרות.

יואב קיש: אם את שואלת אותי, לכם יש אינטרס שהמספר הכולל יהיה קטן ככל האפשר.

יואב קיש: למה?

יואב קיש: אם הוא מספר גדול, אם אני כולל את כל ההכנסות הנוספות של כל הערוצים- - -

<אסף אמיר: ההכנסות של הערוץ עצמו.

יואב קיש: אבל כל ערוץ בפני עצמו.

יואב קיש: אתה רוצה שתהיה לך עוגה קטנה.

יואב קיש: אל תרוצו להגדיל את העוגה.

יואב קיש: על ה-20% תריבו אתי עד מחר אבל על מה זה ה-100% שווה לכם לא לריב.

<קריאה: יושב-ראש הוועדה, הם יבכו על ההכנסות.

<אסנת טרבלסי: הבנתי אותך מאוד ואני גם חשבתי על זה לפני שדיברתי.

יואב קיש: כרגע ההגדרה ברורה.

יואב קיש: אקרא שוב את ההגדרה.

יואב קיש: אם מישהו רוצה להוסיף משהו, שיגיד.

יואב קיש: ""הכנסות משידורי פרסומת" – כל ההכנסות המתקבלות אצל בעל רישיון לשידורי טלוויזיה, בתמורה לשידור מסרים פרסומיים, ובכלל כך בדרך של תשדיר פרסומת, הודעת חסות, תשדיר לשירות הציבור וכל דרך אחרת".

יואב קיש: ב"כל דרך אחרת" הכוונה כמובן להכנסות מפרסומים.

מיקי רוזנטל: זה כולל תוכן שיווקי.

יואב קיש: זה יכלול תוכן שיווקי.

<אתי בנדלר: אם צריך להבהיר את זה בנוסח, אבהיר את זה בנוסח.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: יכול להיות שלא שמעתי אותך, גברתי היועצת המשפטית.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: "לשירות הציבור וכל דרך אחרת" – הכוונה לפרסום.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: נכון?

<אתי בנדלר: כן, כל דרך אחרת של פרסום.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: תרשמו את המילה "פרסום", כי יכול להיות מצב שערוצי טלוויזיה יחליטו להרוויח בדרך אחרת שלא קשורה לפרסום ואני חושבת שזה לא צריך להיות כלול בנתח השוק.

יואב קיש: מאה אחוז.

<אתי בנדלר: רק דרך אחרת של פרסום.

<אתי בנדלר: אני רוצה להזכיר לך, גברתי יושבת-ראש מועצת הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו.

<אתי בנדלר: נוסח, בסופו של דבר, אנחנו מכינים בצורה דקדקנית מאוד, אנחנו עובדים עם הממונה על נוסח החוק בכנסת.

<אתי בנדלר: לכן לגבי אף הגדרה ולגבי אף סעיף אנחנו לא מתחייבים שהנוסח יהיה בדיוק תואם את מה שכתוב, אבל הוא יהיה תואם בדיוק להחלטות הוועדה.

יואב קיש: תודה רבה.

יואב קיש: אסף אמיר, בבקשה.

<אסף אמיר: אני טוען טענה מקדמית, אני מצטער.

<אסף אמיר: נתח שוק בעולם הטלוויזיה אנחנו יודעים מה הוא, הוא מספר הצופים לחלק למספר מכשירי הטלוויזיה שיש בישראל.

<אסף אמיר: כך זה עובד בכל העולם.

<אסף אמיר: הפעם הכנסת מחליטה ללכת על הכנסות.

<אסף אמיר: זה הרבה יותר בעייתי מבחינת איך אפשר לדווח ומה אפשר לדווח.

<אסף אמיר: אם יש לי עסק, שיש לי מצד אחד תחנת טלוויזיה מרכזית שעומדת בחוק הזה, יש לי גם תחנה אחרת שהיא בערוצים הייעודיים ויש לי גם אתר אינטרנט.

<אסף אמיר: אני יכול עם המפרסמים שלי לעשות מה שאני רוצה ואני יכול להעלות ולהוריד, כלי לעבור על החוק חס וחלילה.

שרן השכל: אבל זה לא משנה כי זה באחוזים.

שרן השכל: זאת אומרת, אתה לוקח נתח אחוזי מן השוק, לא כמות במספרים.

שרן השכל: גם אם ניקח את ערוץ 24 ו את "קשת" והם ירצו להתחלק בנתח הפרסום זה עדיין יהיה, נגיד, 30% מנתח הפרסום.

<אסף אמיר: אבל הם שני ערוצים כשלאחד יש 18% ולשני יש 18%.

<אסף אמיר: אף אחד לא יהיה מעל 20%.

שרן השכל: אבל יש הפרדה.

יואב קיש: אתה יצאת מתוך הנחה שנאפשר בעלויות צולבות.

יואב קיש: אולי זה דווקא לא מאפשר.

יואב קיש: זו אחת הבעיות, שאם נאשר בעלויות צולבות נצטרך לדון בה.

<קריאה: זה לא רק עניין של בעלויות צולבות.

<קריאה: זה גם שידור בסינדיקציה.

יואב קיש: הוא מעלה נקודה נכונה.

יואב קיש: בואו נשמע אותו.

<אסף אמיר: לא רק זה.

<אסף אמיר: אנחנו יודעים שיש אתרים שבהם גם מוכרים דברים, ובאתרים האלה יש גם פרסומות, והמפרסם הוא אותו מפרסם וה"דילים" הם על כל מה שיש לך.

<אסף אמיר: אציג לכם דוגמה.

<אסף אמיר: כשאומרים ל"הוט" ו"יס" 8%, בזמנו דיברנו עם שר התקשורת לשעבר כחלון על כך שכאשר יש "טריפל" הרי הם יכולים להחליט מה לייחס לטלוויזיה ומה לייחס לטלפוניה.

יואב קיש: הנקודה הובהרה.

מיקי רוזנטל: אקשה עליך עוד קצת, אדוני.

מיקי רוזנטל: למשל כש"קשת" עושה שידור של "ארץ נהדרת" ואומרת: את המערכון הנבחר תבחרו ב"מאקו".

מיקי רוזנטל: "מאקו" זה אתר אינטרנט.

מיקי רוזנטל: בהכנסות שלו מפרסומת הוא גוף נפרד, הוא יכול להחליט כפי שהוא רוצה.

מיקי רוזנטל: הוא מפנה מערוץ הטלוויזיה שלו לאתר האינטרנט שלו, ששם הוא עושה "דילים" אחרים מפרסומות.

מיקי רוזנטל: איך אתה מודד את זה?

מיקי רוזנטל: איך אתה קובע את הנתח?

מיקי רוזנטל: לכן אמרתי לך שהמדד פה קצת פשטני.

<אסף אמיר: בכל העולם נתח שוק בטלוויזיה יש לו הגדרה.

יואב קיש: אבל גם הכנסות אפשר להגדיר בכל העולם.

יואב קיש: זה לא דבר שלא דיברנו עליו.

<אסף אמיר: נכון אבל זה לא נתח שוק אחד.

יואב קיש: אתה מעלה בעיה.

יואב קיש: תיכף נחשוב מה הפתרון.

איתן כבל: יש לי הצעה.

איתן כבל: אני מניח שלפני הקריאה השנייה והשלישית תצוף עוד סדרה ארוכה של עניינים.

יואב קיש: הוא צודק, לא כל דבר נפתור בהכנה לקריאה הראשונה.

איתן כבל: תן לי להציע הצעה.

איתן כבל: מה יפה כאשר אתה בהקראה ומתחיל לדון?

איתן כבל: אתה מעלה דבר ומתחילים לעלות כל מיני עניינים שחשבת שהם כבר "אייזן בטון".

איתן כבל: אני מציע שבעניין הזה יהיה ברור שזה תחת מסגרת שמצריכה בחינה בהכנה לקריאה שנייה ושלישית.

איתן כבל: גם אם יובא משהו שידרוש שינוי, שזה לא ייחשב כנושא חדש.

<אתי בנדלר: זה לא נושא חדש.

איתן כבל: יכול להיות שכתוצאה מן הדיון, במקום זה ייאמר שכדאי לבחון שיטה אחרת לגמרי.

איתן כבל: אני אומר את זה מבחינתי כדי "לסגור" את זה מכל הכיוונים, שברור שזה נושא שמצריך חשיבה נוספת.

יואב קיש: ידידי יושב-ראש ועדת הכלכלה איתן כבל אומר שהוא יודע מהניסיון של השנתיים וחצי האחרונות שיושב-ראש ועדת הכנסת בעייתי מאוד וקשה לקבל אצלו נושא חדש, אז כדי להימנע מנושא חדש קודם כול הגדרנו שהנושא הזה ימשיך להידון לאחר הקריאה הראשונה.

יואב קיש: העלית פה נושא באמת חשוב.

יואב קיש: כרגע אנחנו ממשיכים.

איתן כבל: יש אפשרות שיעלו עוד נושאים כאלה.

יואב קיש: הוא אומר שאנחנו לא נפתור הכול עד הקריאה הראשונה.

מיקי רוזנטל: אנחנו צריכים להציע מנגנון חד וברור מאוד לביטול.

יואב קיש: אנחנו ממשיכים.

יואב קיש: זיו מאור, בבקשה.

<זיו מאור: אני רוצה להסב את תשומת לב חברי הכנסת לעובדה שבין כמה מן המשדרים הקיימים לבין כמה מן התעשיינים הגדולים במשק שאינם עוסקים בשידור יש קשרי בעלות.

<זיו מאור: המשמעות היא שכאשר בנק גדול או חברת משקאות גדולה מפרסמים בכלי תקשורת מסוים, זה כסף שיוצא מכיס אחד ועובר לכיס אחר.

<זיו מאור: כאשר יש השלכות בין התופעה הזאת לבין השאלה מי מן המתחרים של אותו גוף תקשורת יוטלו עליו רגולציות כאלה או אחרת, זה משהו שצריך להיות לנגד עיניו של המחוקק ושל הרגולטור.

<זיו מאור: זה עוד בעיה שאנחנו לא מדברים על היכולת לפתור אותה בחוק הזה אבל לעניות דעתי המנגנון שמוצע בחוק איך לאמוד את שוק הפרסום, בגלל הנקודה הזאת, הוא בעייתי.

יואב קיש: גם לזה נתייחס, בסדר, אני מקבל.

מיקי רוזנטל: יש לך הצעה קונקרטית?

מיקי רוזנטל: פעם ראשונה שאני מסכים אתך.

יואב קיש: לא נפתור את הנקודה הזאת עכשיו.

יואב קיש: שמענו על הבעייתיות ונמשיך.

<איתמר אביטן: בגלל ההגדרות הקרובות מאוד של זעיר, קטן, בינוני וגדול, בעצם המשחק פה לא יהיה של עורכי דין, זה יתחיל להיות משחק של רואי חשבון כדי להגיע לאחוזים נמוכים יותר.

יואב קיש: כאשר נדבר על האחוזים תהיה רשאי להעלות את הנושא.

יואב קיש: כרגע אנחנו מדברים על ההגדרה.

<איתמר אביטן: אני יודע.

<איתמר אביטן: ההגדרה הזאת ונתח השוק בנושא פרסום יהיו באמת משחק של רואי חשבון.

<איתמר אביטן: מי בודק את זה?

<איתמר אביטן: רשום "המנהל".

<איתמר אביטן: מי זה המנהל?

<איתמר אביטן: הרשות השנייה?

יואב קיש: נגיע לסעיף ואז נתייחס.

יואב קיש: אנחנו כעת בשלב ההגדרות, בעמוד הראשון, סעיף 71ו.

יואב קיש: הסעיף הבא, 71ז, מתייחס בדיוק לנושא שאתה מעלה.

יואב קיש: נדבר עליו בהמשך.

<מירי נאור אליאס: אני היועצת המשפטית של ערוץ 20.

<מירי נאור אליאס: אני רוצה להתייחס להמשך הסעיף.

בשעה 18: מי בעד הרביזיה?

בשעה 18: ירים את ידו.

בשעה 18: מי נגד?

בשעה 18: בעד – 4

בשעה 18: נמנעים – אין

יואב קיש: הרביזיה נתקבלה.

יואב קיש: אנחנו פותחים את סעיף 4 לדיון מחדש.

יואב קיש: בבקשה, איתן כבל.

איתן כבל: יש הסכמה כאן כמעט מקיר אל קיר – אני אומר את זה בזהירות – סביב עניין התוכן השיווקי.

איתן כבל: יצרנו בדיוק את המנגנונים ואת כל המערכות וקבענו בהגדרה ברורה, שאין חולק עליה, שבכל הנוגע לחדשות, אקטואליה, ילדים ודוקו כבר עכשיו אנחנו מגדירים שלא ישודר תוכן שיווקי.

איתן כבל: ביקשתי בעניין הזה – כדי שתהיה גמישות נתנו עוד פלטפורמה, שהשר יוכל לשנות בעקבות דברים שיכולים להשתנות.

איתן כבל: לא אפתח כאן את כל הדיון כי את חלק מן הדברים הבאנו בחקיקה הראשית וחלק השארנו לסמכות המועצה, ואמרנו שגם תהיה סמכות לשר, למגינת ליבה של אלידור בליטנר ממשרד המשפטים.

איתן כבל: אני אומר עדיין בעניין הזה שהשר יהיה רשאי לבצע שינויים כאלה או אחרים בחקיקה- - -

<אלידור בליטנר: בחקיקת משנה, בתקנות.

<אלידור בליטנר: חקיקה ראשית זה אתם, זה המחוקק.

<אתי בנדלר: השר יוכל, בתקנות, באישור ועדת הכלכלה, לשנות את סוג התוכניות שנקבעו בחקיקה.

איתן כבל: רציתי להבהיר שהאיסור לפרסום תוכן שיווקי בתוכניות חדשות ובתוכניות ילדים יהיה חלוט, כלומר שאי אפשר בכל מקרה לשנות את זה.

<אסנת טרבלסי: ומה עם דוקו?

מיקי רוזנטל: יצטרכו לשנות את החוק אם ירצו לשנות את האיסור הזה.

יואב קיש: איתן כבל, אני חוזר אל מה שאמרתי לך קודם.

יואב קיש: או שאתה רוצה או שאתה לא רוצה.

יואב קיש: אם אתה רוצה להוריד את זה – אוריד את זה.

יואב קיש: אז תשאיר.

יואב קיש: עזוב, אתה עושה עכשיו "מיש-מש".

יואב קיש: או שאתה מוריד את הכול או שאתה משאיר.

יואב קיש: תחליט.

<אתי בנדלר: תקבע ארבעה נושאים שבהם אסור שיהיה תוכן שיווקי והשר יהיה רשאי רק להוסיף עליהם.

יואב קיש: ואם מתישהו השר ירצה להוריד?

איתן כבל: אז שישנו את החוק.

<אתי בנדלר: שיגישו הצעת חוק פרטית כדי לשנות.

יואב קיש: הבנתי.

יואב קיש: כלומר, השר רשאי רק להחמיר ולהוסיף.

<אלידור בליטנר: אני מצטערת שאני חוזרת על זה שוב.

<אלידור בליטנר: למה השר?

<אלידור בליטנר: החלוקה בסיסית בחקיקה, גם למועצת הרשות השנייה יש סמכות של קביעת חקיקת משנה.

<אלידור בליטנר: זה פשוט נקרא שם כללים ולא תקנות.

<אלידור בליטנר: הגוף המומחה באסדרת שידורים, גם בענייני פרסומות, זה המועצות הללו, והן מועצות עצמאיות.

<אלידור בליטנר: הרעיון הוא לייצר את ההפרדה מול הדרג הפוליטי.

<אבי שמידט: אבל כל עוד את מגדירה שימוש פוזיטיבי בחקיקה ראשית אז את צריכה את מי שממונה על החקיקה הראשית שיגרע או יוסיף.

<אלידור בליטנר: אבל זה לא חקיקה ראשית.

<אבי שמידט: אם זה רישיונות אז תשאירי.

<אלידור בליטנר: גם לרשות השנייה יש סמכות לקבוע חקיקת משנה.

יואב קיש: כבר דנו בשאלה הזאת.

יואב קיש: היא תיפתר ברמה המשפטית ביניכם, בהסכמה.

איתן כבל: אני מציע שזה יהיה "בהתייעצות עם משרד המשפטים".

<אלידור בליטנר: אנחנו חושבים שהמועצה היא הגורם המתאים.

<אתי בנדלר: אני רוצה להבהיר לאלידור בליטנר, סמכות המועצה, גם אם היא תסבור שיש נושא מסוים נוסף שלא ראוי שישולב בו תוכן פרסומי, היא תהיה רשאית לעשות את זה מכוח הסמכות הכללית שלה.

<אתי בנדלר: זה לא מייתר את סמכות המועצה, זה רק מאפשר לשר לקבוע, גם אם המועצה לא קבעה כך, למשל לגבי תרופות, אם ירצה להוסיף את זה, שאסור יהיה לשדר תוכן שיווקי על תרופות.

<אלידור בליטנר: זה מטשטש את ההפרדה שנמצאת בבסיס רגולציית התקשורת.

יואב קיש: תודה, סיכמנו את הדיון בעניין.

יואב קיש: השינוי שעשינו פשוט מאוד: במקום שהשר יוכל להוריד ולהוסיף נושאים לשיקולו, הגדרנו את התחומים שבהם לא ניתן יהיה לעשות שינוי ללא שינוי חקיקה, והשר יכול להוסיף תחומים שבהם ייאסר תוכן שיווקי.

<לאה ורון: חברת הכנסת שרן השכל מצביעה במקום חבר הכנסת אברהם נגוסה.

יואב קיש: מי בעד?

יואב קיש: ירים את ידו.

יואב קיש: מי נגד?

יואב קיש: בעד – 4

יואב קיש: נמנעים – אין

יואב קיש: התיקון בסעיף 4 נתקבל.

<אתי בנדלר: זה יהיה בהתייעצות עם המועצה ובאישור ועדת הכלכלה, כפי שאמרת.

יואב קיש: בהתייעצות ובאישור ועדת הכלכלה.

<מירי נאור אליאס: אני רוצה להתייחס להמשך הסעיף שקראת, לא להגדרה "הכנסות משידורי פרסומת" אלא להגדרות האחרות.

יואב קיש: רגע, יש מישהו שרוצה להתייחס גם להגדרות אחרות?

יואב קיש: כן.

יואב קיש: יש עוד הערות לגבי ההגדרה של השוק?

יואב קיש: לא.

יואב קיש: עכשיו אני מתחיל סבב חדש לגבי ההגדרות הנוספות.

יואב קיש: אתם רוצים לצאת עכשיו להפסקה קצרה?

<אסף אמיר: אנחנו רוצים את עניין המדרוג המרכזי לדחות.

יואב קיש: אל תנהל לי את הוועדה, עם כל הכבוד.

יואב קיש: שאלתי שאלה פשוטה: האם האנשים פה צריכים 10 דקות הפסקה.

יואב קיש: אם לא, אז ממשיכים.

יואב קיש: לגבי כל ההגדרות האחרות שקראתי, האם יש הערות?

יואב קיש: סיכמנו את נושא ההגדרה "הכנסות משידורי פרסומת".

יואב קיש: מדובר על הכנסות רק ברשות השנייה.

יואב קיש: הנושא הזה ימשיך להידון לאחר הקריאה הראשונה.

יואב קיש: עכשיו אנחנו מדברים על הערות אחרות לסעיף ההגדרות שקראתי.

יואב קיש: בבקשה.

איתן כבל: לא רק יידון.

איתן כבל: כדי לדייק את זה, כי באמת זה אחד הסעיפים העיקריים, שאנחנו נצא מכאן עם הסדר שלכל אחד ברור איפה הוא נמצא.

שרן השכל: שגם יהיה ניתן בהכנה לקראת הקריאה השנייה והשלישית לתת כלים לרגולטור על מנת לוודא שלא יהיו עיוותים כאלה או אחרים.

יואב קיש: נדבר על זה לאחר הקריאה הראשונה, בהכנה לקראת הקריאה השנייה והשלישית.

<זיו גלעדי: נושא פרסום נתח השוק, מבחינתנו חשוב מאוד שתהיה לזה פומביות.

<זיו גלעדי: זה גם הכלי שמשמש אותנו.

יואב קיש: קודם כול, אתה מדבר על משהו שלא מופיע.

<זיו גלעדי: יש הגדרה ""נתח שוק" – שיעור הכנסותיו השנתיות של בעל רישיון ...

<זיו גלעדי: כפי שפורסם בידי המנהל לפי סעיף 71ז".

יואב קיש: כאשר נגיע לסעיף 71ז נדבר על זה.

<זיו גלעדי: לעניין הפרסום, מכיוון שמדובר בחברות פרטיות שהנתונים הכספיים שלהן לא חשופים לציבור, ומתוך הנתון של נתח השוק אפשר ללמוד נתונים רגישים על החברות, אנחנו מציעים שהנתונים יפורסמו בכפוף- - -

יואב קיש: אני מבקש ממך, כפי שאמרתי קודם, הרי בסעיף 71ז יש את ההגדרה.

יואב קיש: כאשר נדון בסעיף נוכל להתייחס לכל הדברים.

יואב קיש: אם זה ישפיע על "כפי שפורסם", זה ישפיע.

יואב קיש: בסדר?

יואב קיש: בסעיף הבא נדבר בדיוק על זה.

יואב קיש: האם יש הערות נוספות להגדרות?

שרן השכל: בואו נראה לגבי חובת הוצאה לחברת חדשות.

יואב קיש: אנחנו מדברים על סעיף 71ו, על ההגדרות.

יואב קיש: קראתי את כל ההגדרות.

יואב קיש: עוד מישהו רוצה להעיר לגבי ההגדרות?

יואב קיש: בבקשה.

<מירי נאור אליאס: יש כאן בהגדרות התייחסות ל"חובות סוגה עילית" ו"חובות שידור הפקות מקומיות" ומתייחסים רק לסעיפים ספציפיים מאוד מתוך החוק, כאשר למעשה אחר כך ההגדרות האלה ייכנסו פנימה.

יואב קיש: בסעיפים אחרים?

יואב קיש: אז נדבר עליהן בסעיפים האחרים.

<מירי נאור אליאס: זה חייב להיות כבר בתוך ההגדרה כי אין פה החרגה של מחויבויות תוכן והשקעה נוספות שמופיעות בחוק.

יואב קיש: כמו מה למשל?

<מירי נאור אליאס: למשל חובת שידור תוכניות בערבית או ברוסית.

<מירי נאור אליאס: גם תוכניות סוגה עילית – החובה היא לא רק בהשקעה אלא גם בכמות שעות.

<מירי נאור אליאס: כל הסעיפים האלה – חייבת להיות פה איזו התייחסות כללית לעניין הזה, שהשינויים שנעשים פה יצטרכו לעבור עוד התאמות לשאר ההתייחסויות בחוק שמתייחסות למחויבויות תוכן והשקעה שלא יכולות יהיו לחול על הערוצים המוגדרים זעירים.

מיקי רוזנטל: אבל אין ספק שחסרה הגדרה.

מיקי רוזנטל: יש חובות רגולטוריות נוספות.

יואב קיש: נדבר על זה בסעיף.

יואב קיש: אני לא רוצה לדבר באוויר ואני לא רוצה עכשיו להיכנס לסעיף העתידי.

יואב קיש: כאשר נגיע לסעיף על חובות המשדר הזעיר ואחרי כן חובות המשדר הקטן, הבינוני והגדול – כאשר נדבר על חובות המשדר הזעיר, שזה מן הסתם מה שמעניין אתכם, ניכנס לכל הדברים שלא מופיעים פה.

יואב קיש: אני מבין שייתכן שנגלה בהמשך שיהיו הגדרות חסרות.

יואב קיש: הצגת דוגמה להגדרות שאולי נצטרך להוסיף.

יואב קיש: אנחנו הולכים לדון על הדברים האלה, על המגבלות הרגולטוריות האחרות, בכל מקרה בסעיף שנגיע אליו ואז נחזור אחורה.

יואב קיש: אם נגלה שנצטרך להוסיף הגדרה נחזור להגדרות.

<מירי נאור אליאס: לפי נוסח הצעת החוק כרגע לא בטוח שנגיע כי יש התייחסות ספציפית מאוד לסעיפים ספציפיים.

<מירי נאור אליאס: זאת אומרת שאנחנו נצטרך אחר כך לקחת בחשבון שאולי לא דיברנו על סעיפים מסוימים ונצטרך לדבר עליהם.

<מירי נאור אליאס: לכן אני מעלה את זה עכשיו.

יואב קיש: כבר אגיד לך איפה ניכנס לזה.

יואב קיש: בסעיף 71ח.

יואב קיש: לא אעצור אותך שם.

<מירי נאור אליאס: זה מתחבר גם לדבריו של זיו מאור וגם לדברים שנאמרו כאן.

<מירי נאור אליאס: צריך לעשות הפוך: מה לא יחול, ולא מה כן יחול.

יואב קיש: זיו מאור, אני מכיר את ה-Normally open שלך ולא Normally close.

<זיו מאור: לא על זה אני מדבר.

<זיו מאור: לא אחזור על דברים שאמרתי.

<זיו מאור: המטרה של סעיף ההגדרות כפי שהוא כרגע, באופן הרבה יותר ממוקד וטוב מכפי שאני מכיר אותו בחוקים אחרים, היא כדי שניתן יהיה להשתמש בביטויים האלה בצורה קלה וחופשית בהמשך כאשר נגיע לסעיף 71ח.

<זיו מאור: ספציפית לגבי העניין של תוכן, יש בעיה באופן שזה מוגדר.

יואב קיש: אני לא רוצה עכשיו להיכנס לדיון על סעיף 71ח.

יואב קיש: כאשר נגיע לדבר על סעיף 71ח ניכנס לדיון.

<זיו מאור: אם היושב-ראש מצביע עכשיו על ההגדרות- - -

יואב קיש: אני יכול אחר כך להוסיף או לשנות הגדרות.

יואב קיש: הליך חקיקה אני יודע לעשות.

<מירי נאור אליאס: כרגע ההגדרות הן כפי שאנחנו מכירים אותן.

<מירי נאור אליאס: אם יהיה אחר כך שינוי, כפי ששמענו כאן – אני שמעתי לראשונה על כך שערוצים ייעודיים יוכלו לבחור לא להחיל על עצמם את החוק – אנחנו נבקש להגיב לאותם דברים שבהם יהיה שינוי.

<מירי נאור אליאס: אם ההגדרה "הכנסות משידורי פרסומת" תוחרג לערוצים שנשארים במסגרת מועצת הכבלים והלוויין, יכול להיות שכן נרצה להגיב להגדרה הזו.

<מירי נאור אליאס: כרגע כפי שהצעת החוק כתובה אמרנו את מה שיש לנו לומר, אבל אם יהיה שינוי מטבע הדברים נרצה להגיב.

יואב קיש: ממילא אנחנו הולכים לדון שוב בנושא לאחר הקריאה הראשונה.

יואב קיש: תוכלו להתייחס לזה.

<מירי נאור אליאס: נשמור על זכותנו להגיב במידה ויחול שינוי.

יואב קיש: בזה מיצינו את הדיון על ההגדרות, אלא אם חברי הכנסת רוצים להוסיף משהו.

יואב קיש: לא.

יואב קיש: אני מסכם את סעיף ההגדרות ואנחנו מצביעים עליו.

<אסף אמיר: לא דיברו על המנהל?

יואב קיש: לא, זה בסעיף הבא.

יואב קיש: אנחנו מצביעים עכשיו על הוספת סימן ח' בסעיף 3 להצעת החוק.

יואב קיש: קראנו את כל ההגדרות, זיקקנו את נושא ההכנסות, שאנחנו מדברים על פרסומות מהרשות השנייה בלבד וללא הכנסות הערוצים הייעודיים מפרסומות.

יואב קיש: אמרנו שנושא זה, בגלל המורכבות שלו, יידון גם לאחר הקריאה הראשונה, עם כל הבעיות והמשמעויות שעלו פה בדיון.

יואב קיש: בנוסף, תהיה הגדרה של "ערוץ זעיר", "ערוץ קטן", "ערוץ בינוני" ו"ערוץ גדול", כאשר האחוזים כהגדרתם יופיעו בהמשך הצעת החוק ואז כמובן תהיה הפניה לאחוזים האלה.

יואב קיש: אני מעלה להצבעה.

יואב קיש: מי בעד סעיף 71ו המוצע?

יואב קיש: מי נגד?

יואב קיש: בעד – 4

יואב קיש: נמנעים – אין

יואב קיש: הסעיף נתקבל פה אחד.

יואב קיש: אנחנו עוברים לדבר על מה שהתחלנו לדבר עליו קודם, והוא נושא קביעה ופרסום נתח השוק.

יואב קיש: נצא להפסקה של 10 דקות.

יואב קיש: הוועדה תתכנס שוב ב-19:15.

יואב קיש: אני מחדש את הדיון.

יואב קיש: שלום למי ששרד את ההפסקה.

יואב קיש: אני מקריא את הסעיף עליו נדבר.

יואב קיש: 71ז.

יואב קיש: קביעה ופרסום של נתח שוק נתח השוק של בעל רישיון ייקבע בידי המנהל מידי שנה מיום שקיבל את הרישיון, ויפורסם באתר האינטרנט של הרשות עד ליום 1 ביוני בכל שנה.

יואב קיש: הפרסום האמור יתייחס להכנסות בשנת הכספים הקודמת.

יואב קיש: מבלי לגרוע מהאמור בסעיף 108, בעל רישיון לשידורי טלוויזיה, ימסור למנהל כל מידע הנדרש לצורך יישום סעיף זה, בהתאם למתכונת שקבעה.

יואב קיש: מה זה סעיף 108?

<זיו גלעדי: סמכויות של הרשות לעיין.

יואב קיש: אני אומר מילה על הסעיף ואחר כך אנחנו נקיים עליו דיון כך שכולם יאמרו את דעתם.

יואב קיש: מלבד הנושא שהתייחסנו אליו בסעיף הקודם של בכלל מה זה השוק, עכשיו אנחנו מדברים על איך מקבעים ומי מקבע ומה.

יואב קיש: הרעיון שמובא בפניכם אומר שנגמרת שנת כספים, לוקח כשלושה חודשים בהם כל גורם רלוונטי – ערוץ מסחרי, בין אם הוא זעיר, קטן, בינוני – יכין את הדיווח הנדרש למועצת הרשות השנייה.

יואב קיש: הדיווח הזה צריך להתקבל, ויכול להיות ששווה להוסיף שעד ה-31 במרץ - כדי שיהיה ברור כי אחרת יכול להיות שהוא לא קיבל – יעביר כל ערוץ את הנתונים לפי המתכונת שנקבעה ואז יש למועצת הרשות השנייה, עד ה-1 ביוני, זמן לומר שאתה איקס אחוזים מפלח השוק.

יואב קיש: המשמעות שאתה זעיר, גדול, קטן, בינוני.

יואב קיש: אני עוד דלא מדבר על אחוזים.

יואב קיש: השאלה שעולה כאן היא, ובהמשך יש עוד סעיף שלא אכנס אליו עכשיו, מה עושים אם המידע הזה לא מגיע.

יואב קיש: זאת אומרת, יש בעל ערוץ שלא נותן את המידע.

יואב קיש: יש סעיף אחר בהמשך אליו נתייחס.

יואב קיש: אם כן, הנושא הזה של מה קורה אם לא, נדון עליו בהמשך.

יואב קיש: לכן אני מבקש לא להיכנס אליו כרגע, אבל בהחלט כן להתייחס לשאלות כמו מי זה המנהל.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ': מה זה השוק.

יואב קיש: על השוק דיברנו.

יואב קיש: אמרנו הכנסות מפרסום.

יואב קיש: הגדרנו.

יואב קיש: על זה יכול להיות דיון אחרי קריאה ראשונה כדי למנוע הטעיות וכיוצא בזה, אבל לאחר שהגדרנו את השוק, אנחנו מדברים על איך הנתונים האלה מגיעים.

יואב קיש: אני מבקש, מכיוון שהסעיף הזה נוסח באמת במשרד התקשורת, אני מבקש התקשורת להרחיב טיפה ולהתייחס לנושא של המנהל וכיוצא בזה.

<זיו גלעדי: המנהל הוא המנהל של הרשות השנייה.

<זיו גלעדי: מבחינתנו זו שאלה שהיא שאלה יותר טכנית ולכן לא צריך את המועצה של הרשות השנייה שהיא גוף שכוללת נציגי ציבור אלא צריך איזושהי מומחיות מקצועית.

<זיו גלעדי: נתח השוק, באמת בתפיסה שלנו הספרים צריכים להיסגר באיזשהו מועד בתוך השנה לגבי שנת הכספים הקודמת.

<זיו גלעדי: המנהל יוציא דרישה, יקבל את הספרים, יעשה במסגרת ההערות שהתקבלו קודם את הוויכוחים האם הכנסה מסוימת צריכה להיכלל או לא צריכה להיכלל ועד יוני הוא יצטרך להשלים את זה ולקבוע את נתחי השוק.

יואב קיש: מה לגבי הפרסום?

יואב קיש: מה הכוונה?

יואב קיש: הייתה כאן טענה שהמידע הזה הוא מידע עסקי רגיש והפרסום שלו יכול להיות בעייתי.

<זיו גלעדי: נכון.

<זיו גלעדי: החברות בהן אנחנו מדברים הן חברות פרטיות שהמידע שלהן לא חשוף לציבור.

<זיו גלעדי: הכנסות מתוך פרסום נתח השוק שלהן, כל חברה יודעת מה נתח השוק שלה ויודעת מה ההכנסות שלה ואז היא יכולה ללמוד גם מה ההכנסות של המתחרים ומתוך זה אפשר להפיק כל מיני נתונים שהם מאוד רגישים.

<זיו גלעדי: לכן אנחנו מציעים שכאן לא יהיה פרסום של נתח השוק המדויק של כל החברות שפועלות בשוק אלא שהפרסום יהיה בכפוף לשמירה על סודות מסחריים.

<זיו גלעדי: אפשר להשאיר את זה לשיקול דעת של המנהל איך לפרסם.

<זיו גלעדי: אנחנו מציעים שהוא פשוט יפרסם על כל חברה באיזה מדרגה היא נמצאת.

יואב קיש: באיזה סוג ערוץ.

יואב קיש: המדרגות שקבענו קודם דווקא עוזרות לנו.

<זיו גלעדי: נכון.

<זיו גלעדי: לחברה עצמה הוא ימסור גם את נתח השוק המדויק שלה.

<זיו גלעדי: את זה היא תדע והיא תדע על השאר באיזה מדרגות הן נמצאות ולא את המספר המדויק.

יואב קיש: הצעה מעניינת.

יואב קיש: נראה לי בסדר.

יואב קיש: משרד האוצר, יש משהו להצעה הזאת?

<קריאה: לא.

יואב קיש: משרד המשפטים?

<אלידור בליטנר: מתואם אתנו.

יואב קיש: מנכ"ל משרד התקשורת?

יואב קיש: אתה בעצם מסונכרן.

יואב קיש: מועצת הכבלים והלוויין רלוונטיים כאן?

יואב קיש: לדעתי לא.

יואב קיש: סבב.

יואב קיש: אני מחכה להערות.

יואב קיש: מי שרוצה, בבקשה.

<איתמר אביטן: אם אני מבין נכון, מה שיקרה בסופו של דבר זה שרואי החשבון של הערוצים הם בעצם יקבעו.

<איתמר אביטן: אנחנו מבינים שנתח השוק, ההגדרה הקודמת, תיקבע בעצם על ידי רואה החשבון.

<איתמר אביטן: זאת אומרת, מה שיקבל המנהל, זה מה שבסופו של דבר יהיה.

יואב קיש: דוח כספי של הכנסות.

<איתמר אביטן: כן.

<איתמר אביטן: דוח כספי.

<איתמר אביטן: איתן אמר שעורכי הדין ישחקו עם זה, אז אני אומר שמי שיעשה תעלולים בסופו של דבר אלה רואי החשבון כי אנחנו נמצאים בהגדרות שהן כל כך קרובות באחוזים, שנגיד שרק מספיק שהוא ירד מקטן לזעיר או מבינוני לקטן, ואנחנו מדברים על אחוזים בודדים, יכול להיות שהוא משנה צורך בהפקות או דברים כאלה, אליהם נגיע בהמשך.

<איתמר אביטן: לכן אני מציע להבין אם יש כאן איזה מחקרים או בדיקה של הרשות השנייה מהו באמת נתח השוק ולא רק מה שהם מוסרים, חברות מסחריות.

יואב קיש: אתה אומר שיש חשש שחברה מסחרית תעשה הטיה במספרים כדי לרדת?

<קריאה: לא.

<קריאה: זה לא מה שהוא אומר.

<קריאה: משחקים חשבונאים.

<איתמר אביטן: כן.

<איתמר אביטן: משחקים חשבונאים.

<איתמר אביטן: להעביר את הפרסום לאתר האינטרנט, יסגור דיל.

<איתמר אביטן: למשל אני אפרסם בשלושים מיליון שקלים והוא יגיד שעל זה תוציא לי חשבונית על אתר האינטרנט ועל זה תוציא לי חשבונית על כסף לדוגמה.

<איתמר אביטן: ואז מה קורה בסופו של דבר?

<איתמר אביטן: מכיוון שאנחנו משחקים כאן עם איזשהו מנעד, סולם, שממש הוא באחוזים בודדים, אז המשחק יהיה כאן.

<איתמר אביטן: דרך אגב, לא צריך במיליוני שקלים.

יואב קיש: אני רוצה להפריד בין הנושא של איך אנחנו מצליחים לשמר את הנושא כך ששוק הפרסומות, לא יוכלו לשחק בו ולהטות אותו לא לכאן ולא לכאן.

יואב קיש: אולי נבחר שיטה אחרת - כל הדברים האלה, זה נושא שכבר אמרנו שנדון בו בהמשך – לבין השאלה העקרונית והבסיסית לכל המנגנון שקובע באמת את נתח השוק.

יואב קיש: אני מסכים שהנושא שיושב למעלה, לא במאה אחוזים סגור ואנחנו נתייחס אליו.

יואב קיש: אבל השאלה שלי, כאשר כבר הגדרנו משהו למעלה, צריך דרך עבודה.

יואב קיש: שיטת העבודה היא שעד סוף מרץ הם מגישים את הדוח שלהם, הדוח הזה הוא דוח שתהיה לגביו מתכונת שתיקבע, הוא לא יפורסם לציבור.

יואב קיש: מה שיפורסם, כל אחד מהערוצים, באיזו קטגוריה הוא נמצא ויפורסם לכל ערוץ מה הנתח המדויק שלו.

<איתמר אביטן: אבל הרשות השנייה היא זו שצריכה לבדוק מה נתח השוק כהגדרתו ולא על פי הדוחות שהגיעו אליה מהזכיינים.

יואב קיש: איך הם יעשו את זה?

<איתמר אביטן: אתה בעצם אומר שהשחקנים הם אלה שיקבעו את נתח השוק, אם הוא 1.1 או 1.2 או שפתאום אתה תראה שזה ירד.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ': יכול להיות שמה שאפשר לעשות זה לבדוק האם יש אופציה במידה ובאמת יש ערוצים שיש להם.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ': הרי כל העניין הוא באמת, כפי שהם אמרו.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ': זה לא שאני מסכימה עם מה שאתה אומר אלא אני רוצה פשוט לפשט את מה שאתה אומר.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ': יתכן מאוד שאפשר לחייב את הערוצים במידה ויש פרסום, סתם דוגמה, ברשת ובאתר רשת.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ': האם אנחנו מחשבים את מאקו כחלק מקשת או לא?

יואב קיש: לא.

יואב קיש: זו שאלה שלא נענה עליה עכשיו.

יואב קיש: אני אגיד לך מה שאותי יותר מטריד ואני לא יודע מי השותף כאן לחקיקת חוק הספרים שפעלתי לביטולו.

יואב קיש: הגיע למצב שבגלל השאלות שאלה אומר, למשרד הכלכלה היה אדם שקיבל את הדפסות הקופה של כל חנות ספרים.

יואב קיש: הוא ידע על כל חנות, כמה היא מכרה.

יואב קיש: משהו מטורף.

יואב קיש: אני לא יודע אם הכרתם את זה.

יואב קיש: ביטלנו את זה וטוב שביטלנו את זה.

יואב קיש: אני לא מתכוון לרדת לרמה הזו.

יואב קיש: אבל מצד שני, מה שאני חושב שכן אפשר להוסיף לסעיף הזה זה איזשהו סעיף הרתעתי, שאם ביצע במזיד או בכוונה רעה מישהו מהחברות מהלכים מכוונים - שקודם כלל יהיה את הדבר הזה - להעביר מידע שגוי.

יואב קיש: שוב, לא אם זה היה בטעות.

<איתמר אביטן: לא מדובר במזיד.

<איתמר אביטן: לא טעות.

יואב קיש: את המשחקים, אמרנו בצד.

יואב קיש: אני אומר לך שיכול להיות עוד סיפור שאני רוצה שיהיה ברור שאם עכשיו פועלים – וגם זה יכול להיות, גם אני אומר לך שיכול להיות שיש למישהו אינטרס לפעול בצורה מעוותת.

יואב קיש: אני רוצה שיהיה ברור שמי שעושה את זה, צפוי לסנקציה בעניין הזה.

<אתי בנדלר: זה מופיע בסעיף 5 להצעת החוק.

<אתי בנדלר: פעל בניגוד להוראות סעיף 71ז.

<אתי בנדלר: זה בדיוק הסעיף הזה.

יואב קיש: נכון.

<זיו מאור: אני רוצה להעיר הערה.

<זיו מאור: אני יכול להצביע על בעיה מהותית שאני לא יודע מה הפתרון שלה.

יואב קיש: בעיות יש לי מספיק.

יואב קיש: יש לך תשובה למה ששאלתי?

<זיו מאור: כן.

<זיו מאור: מלבד סעיף 5 להצעת החוק שכולל מאסר שנה על אי שיתוף פעולה עם הוראות סעיף 71ז(ב), יש גם בתוך הוראות הרישיון הסטנדרטי שיחול על בעלי הערוצים, בסעיף 40, הוראות ברורות לגבי מה קורה שם למי שלא מוסר מידע למנהל על פי דרישה.

יואב קיש: מצוין.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ': זה עדיין לא אומר איך אנחנו מזהים את הנתח.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ': קודם כל נזהה את הנתח ואז נפעיל את סעיף 71ז.

יואב קיש: בכל הרישיונות חייבת להיות הגדרה ברורה שמי מהחברות מעביר מידע שגוי במכוון על הכנסותיו - - -

<יוליה שמאלוב ברקוביץ': אבל זה לא מידע.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ': הוא יכול לבוא ובאמת להחליט שהוא מפרסם.

יואב קיש: זה סיפור אחר, אבל יכול להיות גם מישהו שיגיד שאתה על ההכנסות האלה שעשינו כאן באיזשהו מבצע פרסום מיוחד אל תדווח.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ': לזה יש סעיף.

<איתמר אביטן: זאת לא הכוונה.

<איתמר אביטן: לא הייתה כוונתי במזיד.

<איתמר אביטן: אני חייב לציין, לא במזיד.

יואב קיש: אתה מדבר על משהו מאוד ברור, שמי שיש לו מספר עסקים ממחירי העברה ולהעברה מפה לפה, ברור, הבנתי.

יואב קיש: אני מכיר.

יואב קיש: אנחנו נדב על זה אחר כך.

<איתמר אביטן: קמפיין, זה יכול להיות בכמה ערוצי הפקה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ': אולי אפשר להוסיף שככל שעלה חשד ברשות השנייה לנתונים לא אמיתיים.

יואב קיש: נכון.

יואב קיש: לאור היקפי הפרסום.

יואב קיש: היא רשאית.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ': כן, היא רשאית לפנות לצדדים שלישיים על מנת לעשות בדיקה.

<אלידור בליטנר: אני לא יודעת.

<אלידור בליטנר: ברמה של סמכויות פיקוח של גורמים לא מפוקחים, אני חושבת שזה בעייתי.

<אלידור בליטנר: אני צריכה לבדוק את זה.

יואב קיש: משרד המשפטים, יש לך הצעה?

<אלידור בליטנר: יש כאן אחריות פלילית.

<אלידור בליטנר: אחריות פלילית דורשת יסוד נפשי.

<אלידור בליטנר: אני חושבת שזה חלק.

יואב קיש: כשנגיע לסעיף, אולי נשנה את האחריות הפלילית.

<אלידור בליטנר: לא.

<אלידור בליטנר: יש אחריות פלילית.

יואב קיש: אתם בעד האחריות הפלילית?

<אלידור בליטנר: כן.

<אלידור בליטנר: ההערה שאני אשמיע היא שמעצר לא נראה לנו בהקשר הזה.

<אלידור בליטנר: זו חקיקה כלכלית וצריך להיות קנס.

<אלידור בליטנר: כמובן צריכים לקבוע את סכום הקנס באופן שירתיע.

יואב קיש: מה את אומרת על מאסר, זה טוב או לא טוב?

<אלידור בליטנר: זה לא טוב.

<אלידור בליטנר: לא ישימו אף אחד במאסר.

<אלידור בליטנר: זה לא הגיוני.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ': זה לא לגבי נכונות המידע אלא לגבי עצם העברת המידע.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ': אלה שני דברים שונים.

<יונתן לייסנר: יש לי אולי הצעה לפתרון.

<יונתן לייסנר: כבר היום בכללים של הרשות השנייה, החישוב שלהם של נתח השוק הוא גם אחוזי וגם נומינלי.

<יונתן לייסנר: כלומר, איזשהו סכום מסוים.

<יונתן לייסנר: אני מציע שהחובה או הדיווח שלהם יהיה גם באחוזים כי אני מבין שהבעיה היא לחשב מה זה המאה אחוזים של שוק הפרסום.

<יונתן לייסנר: אני מציע שהדיווח שלהם יהיה גם אחוזי וגם נומינלי במספרים.

יואב קיש: הם מעבירים דיווח נומינלי.

יואב קיש: הם לא מעבירים דיווח באחוזים.

יואב קיש: הם לא יודעים את השוק.

יואב קיש: הוא מעביר בכסף כמה הכנסות יש לו.

<יונתן לייסנר: מה שהוא נותן לך כאן, זו הצעה יפה, לפתור פתרון למצב עליו דיבר אסף, של אותם מחירי העברה.

<יונתן לייסנר: כלומר, אם בעל ערוץ טלוויזיה מסחרי מוכר פרסומות בטלוויזיה, הוא מוכר אותן במחיר זעיר ואת הכסף הגדול הוא מוכר לאותו מפרסם באינטרנט וגובה את כל מה שמגיע לו אלא שאת החלק הארי הוא מייחס לאינטרנט.

מיקי רוזנטל: אבל הוא לא צריך לדווח לך על האינטרנט.

<יונתן לייסנר: נכון, הוא לא צריך לדווח לי.

<יונתן לייסנר: אבל בדיווח הנומינלי אתה תראה את המספר הזה.

יואב קיש: אני אגיד לך מה אפשר, ואני לא מומחה במחירי הפרסום, אבל הוא קודם כל ייתן דיווח נומינלי שמסכם ואז הוא יכול לתת דיווח נומינלי למשל שממוצע הספורט, או איך זה הולך, לפי מה?

מיקי רוזנטל: יש כל מיני.

יואב קיש: אז הוא ייתן ממוצע סלוט.

יואב קיש: אם אתה מקבל ברשות השנייה סלוטים, מחיר שהוא לא הגיוני, שהוא חצי מהאמיתי, אתה מבין שיש לך כאן מישהו שעושה עליך תרגיל.

<זיו מאור: אבל אם אתה עושה עסקת חבילה עם האינטרנט שהוא לא מפוקח?

<קריאה: כבוד היושב ראש, לא צריך חצי.

<קריאה: האחוזים כאן הם מאוד קרובים.

<קריאה: לא צריך חצי.

איתן כבל: כמות הנכלולים שתבוא לידי ביטוי, היא אין סופית.

איתן כבל: אני אומר לכם שזה בוועדה אנחנו תמיד אומרים בלי אם.

איתן כבל: אין לך את הנקודה בה אתה יכול לעצור.

איתן כבל: תראה איזה יצירתיים שניכם הייתם ולא חשבתם על זה.

איתן כבל: מה יקרה כשתשבו בחדר ותתחילו לחשוב על הדברים?

איתן כבל: הרי זה לא יסתיים.

איתן כבל: למרות זאת, בסוף צריך לייצר איזשהו תחום של מה נכנס בפנים ומה נכנס בחוץ.

איתן כבל: ברור שכל מי שחושב במושגים שאיתמר חושב או מישהו אחר כאן.

איתן כבל: לכן אני אומר גם בעניין הזה שחייבים לבקש, בסוף לראות מה זה כשאנחנו באים כל הזמן ומבקשים.

איתן כבל: אנחנו כל הזמן מדברים על מה נכנס ומה לא נכנס.

איתן כבל: צריך לקיים כאן דיון מקצועי מעבר לתבנית.

יואב קיש: זה לא יהיה עכשיו.

איתן כבל: זה ברור.

מיקי רוזנטל: אני אומר לך, זה גרוע מזה כי חלק משחקים בכללים של שח, ואנחנו מאפשרים להם עכשיו, וחלק בכללים של שש-בש כי הם לא אותו הדבר.

מיקי רוזנטל: אני רק אדגים לך כמה זה סבוך ולכן צריך למצוא פתרון שאין לי אותו כרגע אבל אני אציע לכם בהמשך.

מיקי רוזנטל: יש כאלה שיש להם חברת חדשות, יש להם הוצאות על חברת חדשות כאשר הפרסומות בזמן החדשות נחשבות אחרת מאשר פרסומות בזמן תכניות וכל מיני עניינים כאלה שאתה יכול להעביר מתחום לתחום.

מיקי רוזנטל: אלה, בכלל החדשות שלהם לא מפוקחות, לאלה אין תנאי סף לחדשות.

מיקי רוזנטל: אנחנו מערבבים כאן כללי משחק שונים שיאפשרו לכל שחקן כללי דיווח שונים ואנחנו צריכים למצוא כללים גם של גוף מדווח אחד כי כאן יש שניים וגם כללים אחידים שמתגברים על כל הבעיות האלה וזה עניין לא פשוט.

מיקי רוזנטל: יש שם אנשים יצירתיים.

יואב קיש: אני מסכים.

יואב קיש: אני אומר לך רק דבר אחד.

יואב קיש: אני בטוח שאנחנו לא הראשונים שנתקלים בזה.

מיקי רוזנטל: נכון.

מיקי רוזנטל: אבל אין רגולציה כזאת בשום מדינה.

יואב קיש: כך זה בכל רשות שמתעסקת בחברות ציבוריות.

יואב קיש: כל נושא ההכנסות הרי מוגדר מכאן ועד הודעה חדשה בדיוק ומה כי אלה דיווחים ציבוריים.

יואב קיש: בעניין הזה אני בטוח שנמצא את הדרך.

יואב קיש: אני חוזר להצעה ואני מבקש קשב מחברי הכנסת.

יואב קיש: ההצעה אומרת בניגוד למה שכתוב, שהמידע לא יפורסם ציבורית בדיוק כמה הכנסות יש לכל חברה.

יואב קיש: מה שיפורסם זה באיזה קטגוריה הוא נמצא מארבעת הקטגוריות – זעיר, קטן, בינוני, גדול – ומה שיפורסם חזרה לאותו ערוץ זה האחוז המדויק שלו כמידע פנימי לאותו ערוץ.

יואב קיש: זה מה שהולך להיות מפורסם.

שרן השכל: היה חשוב שלא יפרסמו נתונים של הערוצים המסחריים.

שרן השכל: אני חושבת שזה באמת פוגע בהם בסופו של דבר, בפרטיות ובעסק שלהם.

שרן השכל: עם זאת, אני חושבת שיש כאן בעייתיות שאני חושבת שדווקא כאן צריך לתת איזשהו כלי שהם כן יעבירו את הנתחים של הפרסומות אולי כביקורת אחת לזמן מה למנהל על מנת שיוודאו שאין איזשהו עיוות ולתת כלי לרגולטור לראות אם הם מנסים להתחמק מדבר כזה או אחר.

שרן השכל: אני אתן דוגמה כדי להבהיר את זה.

שרן השכל: נגיד בערוץ הנוכחי בזמן פרסומת של חמש שניות של איזשהו בנק מסוים, הם לקחו מאה שקלים לפרסומת וזה מופיע למעשה בדוח שלהם ועל ידי כך הם למעשה מעבירים את זה למקום אחר ואנחנו לא מתייחסים למקום האחר, באינטרנט, ולא נוגעים בזה כי זה לא קשור לנתח העוגה של הפרסום שלהם.

שרן השכל: אז מופיע אותו דבר, פרסום של בנק אחר, אותה קצובת זמן, אותו זמן שידור באותה שעה ביום ולוקחים מאה מיליון במקום מאה שקלים.

שרן השכל: אם יש הפרדה כזו אדירה, אנחנו מבינים שיש איזשהו עיוות ולכן צריך גם לתת כלי לרגולטור, לרשות השנייה, לבוא ולעשות איזשהו שימוע, איזושהי בדיקה קצת יותר מעמיקה.

שרן השכל: לתת אולי את האפשרות כאן שאחת לכמה שנים תינתן לרגולטור האפשרות לעשות איזושהי בדיקה מעמיקה יותר כאשר מועלה חשד לעיוות בנתח.

יואב קיש: אני רוצה לומר מה עמדתי בעניין הזה.

מיקי רוזנטל: אתם מסתבכים יותר.

יואב קיש: כמו שאמרנו קודם, אנחנו נמצא את הפתרון בין קריאה ראשונה לשנייה ושלישית.

יואב קיש: אנחנו כרגע לא הולכים לדון בזה.

יואב קיש: אנחנו נמצא את הפתרון.

יואב קיש: מה שלי היה חשוב זה מה יפורסם ומה לא יפורסם ואת ההגדרות שאמרנו.

<אתי בנדלר: רציתי לומר שלרגולטור תמיד יש סמכות לבקש פרטים נוספים, השלמות, לא לקבל את מה שנמסר לו ולהזמין לשימוע וכיוצא בזה.

<אתי בנדלר: זאת אומרת, לא כל דיווח שמועבר לו הוא כזה ראה וקדש.

<אתי בנדלר: זה מלכתחילה צריך להיות ברור.

<אתי בנדלר: כשאנחנו מדברים על סעיף קטן (ב), כשמטילים חובה על בעל מנהל למסור למנהל כל מידע הנדרש לצורך יישום סעיף זה וכל מידע שהוא רלוונטי, זה לא רק בהתאם למתכונת שקבע אלא זה יהיה גם במועדים ובמתכונת שקבע.

<אתי בנדלר: אני מזכירה לאדוני שאתה אמרת שהדיווחים צריכים להימסר לא יאוחר מה-31 במרץ.

<נחשון אקסלרוד: אני חושב שזה קצת מוקדם.

יואב קיש: שלושה חודשים?

<נחשון אקסלרוד: אני חושב שאם תקבע את זה לאפריל, זה יהיה יותר הגיוני.

<אתי בנדלר: אם אתם תתחילו למסור את הדיווחים שלכם רק בחודש אפריל ויסתבר שצריך השלמות וצריכים בירורים, עד שתמסרו את כל הפרטים הגענו ליוני.

יואב קיש: שלושה חודשים זה מספיק.

יואב קיש: הוא מסכים.

<אתי בנדלר: דבר שני.

<אתי בנדלר: נשאלה שאלה מה קורה אם הם לא עומדים בחובה הרגולטורית הזאת למסור את הפרטים.

<אתי בנדלר: מה שהוזכר קודם זה שיש הצעה לסנקציה פלילית, ואלידור אמרה בצדק שהם מתנגדים לסנקציה הפלילית הזאת.

<אתי בנדלר: הוועדה תדון בזה מאוחר יותר.

<אתי בנדלר: אבל בין אם זו סנקציה פלילית ובין אם זה קנס כפי שהציעה אלידור, נראה לי שיש סכנה שהחוטא יצא נשכר.

<אתי בנדלר: דהיינו, מי שלא מסר את הדיווחים, גם אם יטילו עליו קנס באיזשהו שלב, הוא בעצם משבש את האפשרות לבדוק את החלק היחסי של כל אחד מהגופים האחרים.

<אתי בנדלר: זאת אומרת, הוא מייצר תקלה.

יואב קיש: הוא מגדיל את חלקם של האחרים.

<אתי בנדלר: הוא מגדיל את חלקם של האחרים או בכלל משבש את כל דרך החישוב.

<אתי בנדלר: לכן אני חושבת שצריכה להיות סנקציה הרבה יותר משמעותית ומיידית.

יואב קיש: כבר הלכת לסעיף ההוא, אבל יש לי הצעה.

<אתי בנדלר: לא אמרתי מתי להעלות את זה, אבל אני חושבת שצריך להיות ברור שצריכה להיות סנקציה נוספת למי שלא עומד בחובה למסירת מידע.

יואב קיש: לגבי הנושא הפלילי, אני אומר את זה במשפט ונחזור לזה אחר כך.

איתן כבל: אני מדבר עוד לפני הפלילי.

יואב קיש: כן.

יואב קיש: אני אומר שמי שלא מדווח או לא מוסר את הדיווח, ייראה כאילו הכנסותיו, על מנת לא לפגוע, עלו מדרגה.

יואב קיש: זאת אומרת, הוא גדל בהגדרה.

יואב קיש: אם הוא היה זעיר, הוא יוגדר קטן ויעבור לסף הכנסות של קטן.

יואב קיש: אם הוא היה קטן, הוא יהפוך להיות בינוני.

מיקי רוזנטל: אז כדאי לי לדווח לא אמת ואני זעיר.

יואב קיש: קודם כל זה מחייב אותך לדווח.

יואב קיש: זה לגבי הנושא של להימנע מאי דיווח.

יואב קיש: אחרי כן תטפל בדיווח שקרי.

יואב קיש: זה משהו אחר.

יואב קיש: קודם כל, כדי להימנע מאי דיווח, אתה יכול לתת הגדרה שהתחלת עם איזושהי קטגוריה, אז בהגדרה, אם לא דיווחת, עלית לקטגוריה הבאה ולפיכך הנתונים יחושבו לפי הקטגוריה הבאה וזה הקנס שלך האפקטיבי על כך שלא דיווחת.

יואב קיש: יש עסק זעיר, נניח ערוץ 20 עוברים לרשות, הם מתחילים זעירים.

יואב קיש: עכשיו מגיע ה-31 במרץ 2019, כי אנחנו מדברים על אחרי 2018, והם לא מסרו דיווח.

יואב קיש: אוטומטית הם הופכים להיות קטנים ובקצה הקטגוריה של קטנים, שהמשמעות היא מחזור של 150 מיליון שקלים, וכך יחושב השוק.

יואב קיש: יוחלו עליהם המחויבויות של 150 מיליון שקלים הכנסות והשוק יחושב לפי ההכנסות האלה.

<איתמר אביטן: השאלה מה ההבדל.

<איתמר אביטן: מה ה-פיק.

<איתמר אביטן: אם זה ישתלם או לא ישתלם.

יואב קיש: על המדרוג, נדבר.

יואב קיש: ברור שלעלות קטגוריה, תמיד המשמעות תהיה עוד מגבלות.

איתן כבל: אדוני בדיוק נגע בנקודה הזו.

איתן כבל: בוועדה הזו אנחנו עוסקים הרבה בחוטא נשכר.

<אתי בנדלר: הפרה משתלמת.

איתן כבל: מה שנקרא הפרה משתלמת.

איתן כבל: אני עדיין לא נעול כאן בעניין הזה.

איתן כבל: תראה, קורים שני דברים.

איתן כבל: כמעט אף אחד לא עומד – אני אומר את זה באופן גורף, בצורה קצת מוגזמת – אני לא מכיר הרבה גופים שמדווחים בדיוק את החשבונות שלהם.

יואב קיש: צדיקים.

איתן כבל: גם אלה שמתאמצים להיות צדיקים.

איתן כבל: מה ההבדל בין אם אתה נותן למס הכנסה או לגופים השונים את הדיווח?

איתן כבל: כאן אתה קובע מדרגות.

איתן כבל: כאן יש לזה השלכות שהן הרבה יותר גדולות.

יואב קיש: גם למס הכנסה יש משמעות.

איתן כבל: בסדר, אתה יכול להגיש לו ערעור ואפילו לפעמים כדאי לך לשחק אתו את המשחק הזה.

איתן כבל: כאן הקביעה של ההיקף שלך היא כדי לקבוע באיזה ליגה אתה משחק.

יואב קיש: נכון.

<קריאה: פגיעה מתגלגלת.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: אז אני חושש שכל אחד מסיבות שיהיו לו באותו זמן, זה יכול להיות שפעם ישתלם לו שאולי תקנוס אותו כלפי מעלה ואולי פעם ישתלם לו שתקנוס אותו כלפי מטה.

<זיו מאור: לא למדוד שקלים אלא למדוד חשיפות.

<זיו מאור: מה הרייטינג בזמן נתון שבו פורסמה הפרסומת הוא מידע גלוי.

<זיו מאור: לוקחים את כל החשיפות, שאגב, בסופו של דבר זה מה שקונה המפרסם ולא השאלה אך הערוץ מפרסם את זה.

יואב קיש: אם יש אפשרות שלא יעיל עם מכירת החשיפות שלו?

<זיו מאור: ההשפעה היא על השקלים.

<קריאה: זה לא יעבוד.

<קריאה: יש שירותים שלא נמדדים.

איתן כבל: אני לא מבין ברייטינג אבל אני יודע להגיד את הדבר הבא.

איתן כבל: זה גם פועל יוצא.

איתן כבל: כל תכנית, יש לה סוג של השקעה.

איתן כבל: היא יכולה לעלות גרוש וחצי והרייטינג שלה יהיה גבוה.

יואב קיש: זה לא משנה.

יואב קיש: אנחנו מדברים על הכנסות.

יואב קיש: בואו לא ניכנס לשאלה הזאת.

יואב קיש: אני עכשיו חוזר וממקד את הדיון.

יואב קיש: אני לא נותן להתייחס למחירי העברה.

יואב קיש: אם אתה רוצה להתייחס למה שהגדרנו שהולך להתפרסם ולנושאים של 31 במרץ וה-1 ביוני, בבקשה.

<איתמר אביטן: אני רק אומר שאנחנו מתנגדים לנושא הזה שאף אחד לא יוכל לראות את המידע.

<איתמר אביטן: זאת אומרת, לא נוכל להתנגד כי בסופו של דבר כל דבר שהם יעבירו לרשות השנייה, תהיה לו השלכה על היוצרים ועל ארגונים, ואז מה נעשה?

יואב קיש: יכולים להיות סודות מסחר שלהם שאנחנו לא נראה לך אותם.

<איתמר אביטן: אני בדיוק מתחבר למה שידידי כאן אומר, שאני לרוב לא מסכים אתו.

<איתמר אביטן: הבדיקה כאן היא כספית.

יואב קיש: לגבי הבדיקה, אמרתי שאני לא מדבר עכשיו.

<אבי שמידט: אפשר בהחלט לסמוך על הרגולטור ואני יכול להגיד לכם מניסיון אישי שכאשר היה ויכוח בשידור הציבורי, עת הייתה חברה שמשדרת פרסומות של שפ"ם מה שנקרא, שכולם ניסו להגיד כמה כסף הם באמת מרוויחים, יושב ראש ועדת הכלכלה בטח זוכר ומכיר, זה ויכוח עתיק יומין, בסופו של דבר רואי החשבון ידעו להיכנס לתוך הספרים, כמו שאמרה היועצת המשפטית, ובהחלט אפשר לסמוך על הרגולטור שיעשה את עבודתו נאמנה.

<אבי שמידט: עם כל החשדנות האת, לא נסיים את החוק כי בסופו של דבר הכלים נמצאים.

יואב קיש: אני לא מסכים עם זה שעם החשדנות לא נסיים את החוק, אבל מה שאמרת, הבנתי.

יואב קיש: מיצינו את הדיון.

<אסף אמיר: אפשר משפט אחד לגבי הרשות השנייה?

<אסף אמיר: לאורך השנים, לאורך כל השנים, כשאנחנו פונים לרשות השנייה, ארגוני היוצרים, ואולי גם גופים אחרים, ואומרים להם שקרה כך וקרה כך, הם אומרים שאנחנו לא גוף חוקר.

<אסף אמיר: חבר'ה, אתם רוצים, תפנו למשטרה, אנחנו לא שם.

יואב קיש: זה לא קשור לעניין.

<אסף אמיר: למה?

<אסף אמיר: עכשיו אנחנו אומרים שהרשות השנייה היא זו - - -

יואב קיש: לא.

יואב קיש: אני לא אמרתי את זה.

יואב קיש: אני אמרתי מאוד פשוט.

יואב קיש: אני הקראתי את סעיף 71ז שמדבר על מה יפורסם ומה חובות הדיווח למנהל ומה הולך להיות.

יואב קיש: אני חושב שבזה מיצינו את הדיון.

יואב קיש: חברי הכנסת, מישהו רוצה להתייחס לנושא הזה עליו דיברתי?

יואב קיש: לא.

יואב קיש: אתי, אני רוצה לסכם את סעיף 71ז ואני אעלה אותו להצבעה, פסקאות (א) ו-(ב) בשינויים שנאמרו כאן בוועדה.

<אלידור בליטנר: על (ב) כן רצינו להגיב.

<אלידור בליטנר: חשבתי שאנחנו מדברים רק על (א).

יואב קיש: על א) ו-(ב).

<אלידור בליטנר: ב71ז(ב), יש כאן בעצם התייחסות לזה שבעל רישיון ימסור למנהל כל מידע הנדרש לצורך יישום הסעיף.

<אלידור בליטנר: ספציפית לגבי הסעיף, זה בסדר, אבל העניין הזה של כל מידע - - -

יואב קיש: כל מידע יישום הסעיף.

<אלידור בליטנר: נכון, אבל יש כאן בחוק עוד המון סעיפים שמתייחסים להעברת מידע לרגולטור.

יואב קיש: לא.

יואב קיש: לשם יישום סעיף (א).

<אלידור בליטנר: אנחנו רוצים להתייחס אחר כך לעניין הזה.

יואב קיש: זה לא ברור לך שזה לצורך יישום סעיף זה?

<אלידור בליטנר: לצורך יישום סעיף זה, כן.

יואב קיש: אם כן, זה בסדר.

יואב קיש: אין בעיה עם זה.

<אלידור בליטנר: אנחנו מבקשים אחר כך להתייחס.

יואב קיש: ברור שהכוונה היא רק לגבי ההכנסות בשנת הכספים הקודמת.

מיקי רוזנטל: הרגולציה שהייתה עד היום.

<אלידור בליטנר: יושב ראש הוועדה, יכול להיות שיש לנו הצעה.

יואב קיש: על מה?

<אלידור בליטנר: לעניין הסנקציות.

יואב קיש: נגיע לסנקציות, נדבר.

יואב קיש: לא עכשיו.

יואב קיש: אנחנו עכשיו בנושא של הדיווח.

<אלידור בליטנר: לעניין הדיווח.

<אלידור בליטנר: לומר שבמידה והרשות השנייה לא מקבלת נתונים, היא תתייחס לכל ההכנסות.

יואב קיש: לא.

יואב קיש: נדבר על זה בסעיף "העונש".

יואב קיש: אני דיברתי על קפיצת מדרגה.

יואב קיש: לך יש הצעה אחרת אבל זה לא עכשיו.

יואב קיש: אנחנו בשלב הדיווח.

יואב קיש: שלב הדיווח אומר בצורה הכי ברורה ואני חוזר שוב.

יואב קיש: הקראתי את הסעיפים.

יואב קיש: אנחנו לקראת הצבעה.

יואב קיש: הדיווח יהיה עד 31 במרץ והגדרנו תאריכים והגדרנו שיועברו ציבורית, המידע שיהיה חשוף לכולם זה רק על איזה קטגוריה הוא נמצא מתוך ארבעת הקטגוריות.

יואב קיש: זה יועבר ויפורסם ציבורית.

יואב קיש: אותו ערוץ יקבל גם את האחוז המדויק שלו, בוא נגיד שלא צריך אחרי הנקודה אלא רק בשתי ספרות מתוך מאה אחוזים.

<אתי בנדלר: עוד תיקון אחד.

<אתי בנדלר: בסעיף קטן (ב), במקום בהתאם למתכונת יהיה במועדים ובמתכונת.

יואב קיש: כן.

יואב קיש: אני מעלה להצבעה את סעיף 71ז(א) ו-(ב).

יואב קיש: מי בעד?

יואב קיש: מי נגד?

יואב קיש: מי נמנע?

יואב קיש: בעד – רוב

יואב קיש: נמנע - 1

יואב קיש: ההצעה נתקבלה.

מיקי רוזנטל: אני נמנע.

מיקי רוזנטל: אני לא מצביע בעד כי אני לא מבין.

מיקי רוזנטל: אני בדרך כלל נוטה להצביע על מה שאני מבין וכאן אני לא מבין מה זה נתח שוק.

מיקי רוזנטל: אני אומר לכם שזה כל כך סבוך.

יואב קיש: עכשיו הגענו לדעתי לליבת העניין.

<קריאה: מתי אתה רוצה לסיים?

יואב קיש: ניתן לוחות זמנים.

יואב קיש: לא יותר מאוחר מ-11 בלילה.

יואב קיש: אנחנו יושבים שוב ביום חמישי בשעה 9:00.

יואב קיש: הכוונה שלי לסיים בסוף יום חמישי.

יואב קיש: נחליט אם ב-9:00 או ב-9:30 אבל הרעיון הוא סיום ההצבעות.

יואב קיש: הכול צריך להסתיים ביום חמישי כדי שלא נצטרך לכנס את הוועדה ביום ראשון, כי אני רוצה לתת זמן לייעוץ המשפטי להשלים את הכול, כך שבאמת נגיע ליום שני עם נוסח מוכן לקריאה ראשונה במליאה.

יואב קיש: אנחנו ממשיכים עם ליבת העניין, אסדרה בהתאם לנתח שוק.

יואב קיש: 71ח.

יואב קיש: אסדרה בהתאם לנתח שוק על אף האמור בסעיפים 59, 60, 63א(ג) ובסעיפים 3 ו-5 לתוספת השנייה, בעל רישיון, יהיה פטור משידורי חדשות, מחובת הוצאה לתפעול חברת חדשות, מחובות שידור הפקות מקומית ומחובות סוגה עילית ממועד קבלת הרישיון ועד לשנה העוקבת לשנה שבה נקבע כי נתח השוק שלו – כאן אני בעצם אומר, כל עוד הוא זעיר כי השנה העוקבת שהוא עלה, זה אומר שהוא עבר להיות מעל זעיר.

יואב קיש: בעצם המשמעות, בעקבות זה שהגדרנו את הסעיפים כדי להקל, בעצם יש לנו סעיף שמדבר על זעיר, סעיף שידבר על קטן, סעיף שידבר על בינוני והגדול הוא בעצם מה שיש היום לכולם ואין עליו סעיף מיוחד כי זה החוק היום.

יואב קיש: יהיה לנו (א) הסעיף של הזעיר, (ב) הסעיף של הקטן, בין עשרה ל-15.

יואב קיש: אני אומר שעל המספרים גם נדון.

יואב קיש: (ג) בין 15 לעשרים כרגע.

יואב קיש: אין לנו את הגדול כי הגדול הוא הכול, יה שהיה עד עכשיו ללא שינוי, הרשות השנייה.

יואב קיש: ואז יש את סעיפים (ד) ו-(ה) שהם כבר בנושאים אחרים.

יואב קיש: מה שאנחנו דנים כרגע זה בעיקרון על (א), (ב) ו-(ג) וזה דיון קצת משולב כי מצד אחד יש משמעות לאחוזים.

יואב קיש: זאת אומרת, אם זה נשאר עשרה אחוזים או אם פתאום נוריד את הזעיר לחמישה אחוזים, הרי לא נעלה אותו ל-15.

יואב קיש: הסל הגבוה לדעתי זה עשרה אחוזים ודרך אגב, השאלה היא האם המספרים האלה הם מדוח פילבר?

<קריאה: פילבר היה עשרה ועשרים.

<קריאה: הוספנו דרגת ביניים.

יואב קיש: מי ששואל מאיפה הגיעו המספרים, אנחנו יכולים להמציא את הגלגל עכשיו, כרגיל בכנסת הזו, ואפשר מצד שני לומר, בסדר, אנחנו לוקחים את המלצות פילבר שדיברו בדיוק על המספרים האלה ולא אנחנו המצאנו את הגלגל.

יואב קיש: זאת מילה לגבי המספרים.

יואב קיש: אני אומר לכם איפה כן הייתי רוצה להתייחס.

יואב קיש: בהצעה הזו, וכאן אני הולך ליוצרים שאני יודע שהם מאוד מודאגים, אני הולך רגע לסעיף (ג) למרות שלא הקראתי אותו.

יואב קיש: סעיף (ג) דן בחובותיו של משדר בינוני שירד מתחת לעשרים ונמצא מעל 15.

יואב קיש: הוא עומד בין עשרים ל-15 והוא מוגדר בינוני והוא מוגדר בסעיף (ג).

יואב קיש: נקריא את (א), (ב) ו-(ג) אז נעשה דיון משולב על הכול.

מיקי רוזנטל: בכל סעיף יש כמה פטורים, נקרא לזה כך.

יואב קיש: צודק.

מיקי רוזנטל: יש גם חדשות, יש גם חובות רגולטוריות אחרות, הפקה מקורית וכל דבר הוא נושא בפני עצמו.

יואב קיש: נכון.

יואב קיש: אתה צודק אבל אני אגיד לך מה אני רוצה.

יואב קיש: בסוף אנחנו נדון בכל סעיף ונדבר רבות על הזעיר, אבל כן חשוב לי, כדי לאפשר לאנשים את הגמישות, להקריא את כל הסעיף ואז אני אאפשר את הגמישות.

יואב קיש: אני מקריא את סעיף (ב).

<קריאה: לא סיימת את סעיף (א).

<קריאה: עצרת באמצע.

יואב קיש: אני אתחיל מהתחלה.

יואב קיש: תודה רבה על ההערה.

יואב קיש: על אף האמור בסעיפים 59, 60, 63א(ג) ובסעיפים 3 ו-5 לתוספת השנייה, בעל רישיון, יהיה פטור משידורי חדשות, מחובת הוצאה לתפעול חברת חדשות, מחובות שידור הפקות מקומיות ומחובות סוגה עילית ממועד קבלת הרישיון ועד לשנה העוקבת לשנה שבה נקבע כי נתח השוק שלו עלה על עשרה אחוזים בממוצע המשוקלל שלוש שנים רצופות.

יואב קיש: בחינת הממוצע המשקלל נתח שוק של עשרה אחוזים כאמור, תחל רק בשנה העוקבת לשנה הראשונה בה עמד נתח השוק שלו על עשרה אחוזים לפחות.

יואב קיש: בעל רישיון שנתח השוק שלו היה עשרה אחוזים או יותר, בממוצע המשוקלל שלוש שנים רצופות, אך בכל אחת מאותן שנים היה נתח השוק שלו נמוך מחמישה עשר אחוזים, יהיה חייב, החל מתום השנה העוקבת לשנה בה נקבע נתח השוק האמור, בחובת שידר חדשות באמצעות חברת חדשות, אך יהיה פטור מחובת הוצאה לתפעול חברת חדשות, וכן יהיה פטור מחובות שידור הפקות מקומית ומחובות סוגה עילית.

יואב קיש: בעל רישיון שנתח השוק שלו היה למעלה מחמישה עשר אחוזים, אך לא יותר מעשרים אחוזים, יהיה פטור מחובת שידור הפקות מקומיות ומחובת סוגה עילית אך יהיה חייב, החל מתום השנה העוקבת לשנה בה נקבע נתח השוק האמור, בחובת שידור חדשות באמצעות חברת חדשות וכן בחובת הוצאה תפעול חברת החדשות.

יואב קיש: בעל רישיון שנתח השוק שלו היה למעלה מעשרים אחוזים החל מהשנה העוקבת לפרסום כאמור בסעיף 71ז יחולו עליו כל החובות הקבועים בסעיפים 59, 60, 63א(ג) ובסעיפים 3 ו-5 לתוספת השנייה.

יואב קיש: זה בעצם אומר שגדול נשאר עם כל המגבלות.

יואב קיש: אני אקריא את סעיף (ה) למרות שנדון בו בסוף.

יואב קיש: על בעל רישיון שבחר לשדר שידורי חדשות על אף שהוא פטור מכך לפי סעיף קטן (א), ועל בעל רישיון שחל עליו האמור בסעיף קטן (ב), יחולו חלק מהוראות לפי חוק זה הנוגעות לשידורי חדשות (הפירוט לחובות ייקבע בדיוני הוועדה).

מיקי רוזנטל: אני רוצה לדבר כאן בכמה כובעים לגבי כמה סוגיות אבל הן כולן עקרוניות ואני באמת אשתדל לדבר בתמצית.

מיקי רוזנטל: אני לא מדבר כאן רק כעיתונאי לשעבר ואיש ציבור בכובעי הנוכחי אלא גם כמי שהיה חבר בדירקטוריון של חברת חדשות של ערוץ 2.

מיקי רוזנטל: המבנה הזה הרגולטורי שנקבע בחברת חדשות, לא נקבע באקראי אלא הוא נקבע קודם כל וראשית כל כדי להכין חובות מוגברות ומאוזנות בין האינטרס המסחרי לבין האינטרס הציבורי בחברות חדשות.

מיקי רוזנטל: אני לא חושב שצריך להבהיר למה.

מיקי רוזנטל: כשאתה משדר שידורים אחרים שהם בידור, שהם דרמה וכולי, יש לזה משקל אחד וכשאתה משדר חדשות, יש לזה משקל אחר, במיוחד לגבי פירוש המציאות והאיזון הנדרש הוא ברור לכולם.

מיקי רוזנטל: לכן נבנה איזה מבנה רגולטורי מיוחד בחברות חדשות מהטעם שתיווך המציאות בחדשות הוא שצריכה עליו להיות זהירות, ואנחנו לא מדברים כאן על השפעה של ימין ושמאל או של שמאלנים וימניים.

מיקי רוזנטל: ממש לא.

מיקי רוזנטל: זה לא הסיפור אלא כדי שיאזן בין האינטרס הציבורי לאינטרס המסחרי שיש לגוף עסקי שהוא לגיטימי לחלוטין.

מיקי רוזנטל: אנחנו רוצים שאנשים ירוויחו כסף.

מיקי רוזנטל: זה לא שייך, אבל יש גם אינטרס ציבורי בצדו.

מיקי רוזנטל: לכן ההצעה לפטור לחלוטין את מי שהוא מוגדר כאן – לא חשוב כרגע אם נגיע לעשרה אחוזים או לשמונה אחוזים, לשישה אחוזים או ל11 אחוזים – אלא בגלל מחובות רגולטוריות, הוא מפר את ההגיוני, הרציונל שעמד מאחורי הקמתן של חברות חדשות ולטעמי הוא לא נכון.

מיקי רוזנטל: אפשר לדבר על חובות מופחתות בחדשות, אפשר לדבר על כל מיני דברים, אפשר לדבר על נאותות הפקה אחרת, על השקעה אחרת, אפשר בהחלט לדון ורצוי כי רוצים לסייע בהגנת ינוקא ומה שאתם רוצים מכל הטעמים שהוזכרו כאן בעבר.

מיקי רוזנטל: אי אפשר לפטור לחלוטין כי בזה אנחנו אומרים שחדשות הן בעצם כמו כל משדר אחר.

מיקי רוזנטל: חדשות זה גם כמו האח הגדול ואנחנו לא חושבים כך.

מיקי רוזנטל: אני חושב, ואני מנסה לשכנע אתכם, שחדשות זה לא כמו האח הגדול.

מיקי רוזנטל: אפשר להתווכח איזה, איזה תנאים, איזו רגולציה, כמה רגולציה ואיזה חובות אבל אי אפשר לפטור אותו לחלוטין.

מיקי רוזנטל: זאת עמדתי הבסיסית ואני אומר לכם שאני לא מתייחס בכלל לפרטים.

מיקי רוזנטל: עוד הערה אחת אני אומר כי אני מניח שיש הרבה חילוקי דעות.

מיקי רוזנטל: עכשיו אני מדבר בכובעי כמחוקק.

מיקי רוזנטל: אנחנו בהוראות מעבר פוטרים מישהו שזכה ושילם כסף או התחייב לתנאים שהימדינה הכתיבה לו, פוטרים אותו באחת.

יואב קיש: מי אמר את זה?

מיקי רוזנטל: זה כתוב בחוק.

יואב קיש: לא.

מיקי רוזנטל: זה מה שכתוב כאן.

יואב קיש: לא.

<אתי בנדלר: מה זאת אומרת פוטרים?

<אתי בנדלר: פוטרים מכאן ואילך.

מיקי רוזנטל: כן.

מיקי רוזנטל: מכאן ואיל.

<אתי בנדלר: לא חובות עבר.

<אתי בנדלר: עוד לא דנו בחובות עבר.

יואב קיש: הבנו שדיברת על חובות עבר, גם אני וגם היועצת המשפטית.

מיקי רוזנטל: אני אומר לכם שזה מופיע כאן לכן אני מעיר הערות כלליות.

יואב קיש: גם בהוראות מעבר לא פוטרים מחובות עבר.

מיקי רוזנטל: אני טוען שלהבנתי, איך שאני קורא את זה, פוטרים לחלוטין כאן מחובות עבר.

יואב קיש: לא.

יואב קיש: אנחנו לא בסעיף, אבל נקרא אותו.

מיקי רוזנטל: אם אתה טוען כך, נחה דעתי.

<אתי בנדלר: הנוסח לא ברור.

יואב קיש: אין כוונה לפטור מחובות עבר.

<אתי בנדלר: הנוסח לא ברור.

<אתי בנדלר: הנושא הובהר בין יושב ראש הוועדה וביני.

מיקי רוזנטל: בסדר.

מיקי רוזנטל: אני לא הייתי בישיבה הזאת.

מיקי רוזנטל: אני מודה לך.

יואב קיש: מה שעשית עכשיו זה להראות לי שבוויכוח בינינו אם הנוסח ברור או לא, צדקה היועצת המשפטית.

מיקי רוזנטל: כך אני הבנתי עת קראתי את החוק.

מיקי רוזנטל: אני אסיים את המשפט ואומר שטוב שכך.

מיקי רוזנטל: עוד יותר טוב.

מיקי רוזנטל: אבל אנחנו כרגולטור, כמדינה, לא יכולים להגיד לאנשים לגשת למכרז מתוך תקווה שאחר כך הם יצליחו לשנות את זה.

יואב קיש: לא.

יואב קיש: אני רוצה לומר יישור קו בעניין הזה.

יואב קיש: היועצת המשפטית תעיד עלי שגם בשיחה אתה, לא זו הייתה כוונתי מלכתחילה, בכלל לא, אלא כוונתי הייתה כוונתה והנושא היה ניסוח ואת זה נפתור.

מיקי רוזנטל: לא ידעתי ואני מודה.

<אתי בנדלר: אין ספק שלו חלילה היו פוטרים מחובות עבר, זה היה תקדים איום ונורא.

מיקי רוזנטל: אנחנו מסכימים.

מיקי רוזנטל: מצוין.

<קריאה: זה היה מפרק את השוק.

מיקי רוזנטל: אנחנו מסכימים וטוב שכך.

מיקי רוזנטל: אני מודה לך.

איתן כבל: החוק הזה לא היה יכול להתקיים אם הסעיף הזה היה ביטול חובות עבר.

איתן כבל: זה היה מפרק את הכול.

יואב קיש: אני עוצר כרגע את הדיון בסעיף שהעלה חבר הכנסת מיקי רוזנטל ואנחנו חוזרים להתייחסות הכללית.

שרן השכל: בנגע לסעיף הזה, יש לי כמה וכמה דברים.

שרן השכל: אני אתחיל קודם בסעיף אחר של 15 עד עשרים.

שרן השכל: המטרה ב-15 עד עשרים היא אכן לבוא ולהכין את הערוץ לקראת מעבר לעשרים.

שרן השכל: זאת אומרת, אנחנו אמנם פוטרים אותו מהרבה דברים אבל אני כן חושבת שיש כאן מקום, ואני בטוחה שישלימו את זה לאחר מכן האיגודים, שמי שנמצא ב-15 עד עשרים - - -

<אתי בנדלר: למעשה 16.

שרן השכל: 16 ומעלה.

<אתי בנדלר: 16 עד עשרים.

שרן השכל: בואו כן נשים איזשהו מינימום יותר קטן לסוגה עילית או לתכנים שאנחנו צריכים, בואו נשים מינימום, נגיד חמישה מיליון שקלים השקעה בחדשות.

שרן השכל: כמובן לא שישים אבל להתחיל להכין אותם לקראת המעבר לעשרים ושלא יגידו אחר כך, כשהם כבר מגיעים לעשרים, שהם צריכים זמן הכנה.

יואב קיש: הכול מחדש.

שרן השכל: בדיוק.

שרן השכל: אני חושבת שנכוון לכיוון הזה ונראה בדיוק איך אנחנו מוסיפים את הדברים הללו.

שרן השכל: דבר נוסף.

שרן השכל: ערוץ זעיר, הקטגוריה הראשונה, יש כמה דברים שאנחנו צריכים לדון בהם.

שרן השכל: ברשות השנייה יש התחייבויות רבות לכל רישיון מסחרי.

שרן השכל: יש לי כאן שני עמודים של סעיפים.

יואב קיש: חוץ מהסעיפים 59, 60 ו-63א(ג)?

שרן השכל: כן.

מיקי רוזנטל: אתם מפתיעים אותי.

מיקי רוזנטל: כל היום אתם בוכים שיש עודף רגולציה.

שרן השכל: יש לי כאן רשימה של דברים, למשל אחוז מסוים לדוברי ערבית שצריך להיות מיועד להם, יש כאן המון סעיפים שאנחנו יכולים אמנם לעבור עליהם אבל אולי אני אעביר אותם כהסתייגות.

יואב קיש: לא.

יואב קיש: בלי הסתייגויות.

שרן השכל: אלא אם אתם רוצים לעבור עליהם אחד אחד.

יואב קיש: אני מניח שיש רשימה ארוכה.

יואב קיש: אני מציע שכרגע נעשה סבב חברי כנסת ומילה אחת של כולם ואז נעבור אחד אחד ונתייחס לסעיף (א), לזעיר, ונדבר על הכול.

יואב קיש: נתייחס לסעיף (ב) ונדבר על הכול.

מיקי רוזנטל: אני גם מציע להפריד בין החדשות לבין הרגולציה לבין היצירה העברית שאנחנו חייבים להגן עליה.

יואב קיש: נכון.

מיקי רוזנטל: והחוק הזה לא מגן עליה.

שרן השכל: בכל מקרה, כל הסעיפים הללו, צריך לקחת אותם בחשבון על מנת שלא יעמיסו פתאום על ערוץ המוזיקה ויחייבו אותם בחמישה אחוזים שידורים בערבית או למגזרים של עולים או דברים כאלה.

שרן השכל: אלה דברים קטנים.

שרן השכל: אנחנו מבינים על מה אנחנו מדברים אבל חייבים להתייחס אליהם ולהכניס גם אותם בהחרגות של עד עשרה אחוזים.

שרן השכל: מעבר לכך, אני חושבת שאפשר להתחיל להכין את הקרקע מעל עשרה אחוזים או 15 אחוזים.

שרן השכל: דבר נוסף.

שרן השכל: הסכום שהערוצים מתחת לעשרה אחוזים יצטרכו לשלם למען הרישיון שלהם.

שרן השכל: בתקנות היום, אם אנחנו מעבירים אותן עכשיו, לרישיון מסחרי, הם יהיו מחויבים לשלם עשרה מיליון שקלים על הרישיון שלהם.

יואב קיש: זה לא פטור בסעיפים האלה.

שרן השכל: לא שאני ראיתי שיש כאן איזושהי התייחסות.

<נחשון אקסלרוד: אין התייחסות.

<נחשון אקסלרוד: אתה אמרת בראשית השידור שהם יהיו פטורים מזה.

יואב קיש: מה שאמרתי והתכוונו, לא רלוונטי.

יואב קיש: כרגע מה שאמחנו רוצים זה את מה שאמרנו, לממש.

<נחשון אקסלרוד: אין לזה התייחסות.

שרן השכל: אפשר להכניס בתוך הרשימה של ערוץ עד עשרה אחוזים גם פטור מתשלום נגיד על רישוי עד למעל עשרה אחוזים מאחוז אחד, ומ-15 אחוזים כבר עשרה אחוזים מדמי הרישיון ועשרים אחוזים לשלם את המחיר המלא.

שרן השכל: אני אומרת את זה בהסתייגות משום שאני ביקשתי להוריד את הסכום של עשרה מיליון לסכום הרבה יותר קטן.

שרן השכל: ביקשתי את זה משר התקשורת אישית והוא אמר שהוא בוחן כרגע את הדברים ושהוא אמור להחזיר לנו תשובה.

שרן השכל: מתוך זה אנחנו נגזור באחוזים.

שרן השכל: אני מקווה שנגזור באחוזים עכשיו את המדרגות הללו גם בנוגע לסכום הרישיון שלהם.

שרן השכל: דבר נוסף עליו דיברנו ואמרתם שאתם רוצים להכניס אותו לקריאה שנייה ושלישית אבל אפשר להכניס אותו גם כאן בסעיף הראשון, זה למעשה ההתחייבות של הערוצים הייעודיים לסכום מינימום בשידורי חדשות.

שרן השכל: גם כאן למיטב ידיעתי – יכול להיות שאני טועה – למעשה הסעיפים כאן לא פוטרים אותם.

<אתי בנדלר: זאת הפקה.

שרן השכל: זה פוטר אותם לחלוטין?

<אתי בנדלר: תלוי.

<אתי בנדלר: לא את כולם, את הזעירים ואת הבינוניים.

יואב קיש: אני מציע, כשניכנס ספציפית לסעיף, תעבירי את כל הדברים ונתייחס.

יואב קיש: אני בטוח שגם הערוצים הייעודיים ירצו להתייחס לכל דבר ודבר.

יואב קיש: נעשה את ה בהמשך.

שרן השכל: זה אחד הסעיפים הכי חשובים.

שרן השכל: אני מתנצלת, השר החזיר לי תשובה שהוא יוריד את הסכום של הרישיון השנתי בשיחה שלנו והוא בוחן את זה עכשיו.

<קריאה: הוא אמר את זה גם לגבינו?

יואב קיש: למי הוא יוריד?

שרן השכל: למסחריים.

יואב קיש: במסחריים אני לא דן עכשיו.

יואב קיש: תודה רבה.

יואב קיש: מה שהשר יעשה, אני לא יודע.

איתן כבל: לכן השר לא בא.

יואב קיש: לא, הוא לא צריך לבוא.

יואב קיש: אני אומר עוד פעם.

יואב קיש: אמרנו שעל הערוצים הזעירים נדבר.

יואב קיש: לצורך העניין, קטגוריה (ד) כמו שהגדרנו אותה, גם בנושא דמי רישיון כרגע אני לא דן.

יואב קיש: רק בין ראשונה לשנייה.

<אלעד כהן: אני מהערוצים המסחריים.

<אלעד כהן: אני עובד עם נגה רובינשטיין.

<אלעד כהן: על פי החוק דמי הרישיון נועדו לממן את פעילותה של הרשות השנייה.

<אלעד כהן: יוצא שהערוצים המסחריים שקיימים היום ומשלמים - - -

יואב קיש: יש לי שאלה אליך.

יואב קיש: אני רוצה לשאול אותך שאלה.

יואב קיש: יכול להיות שאתה צודק במאה אחוזים ואפילו במשפט שאמרת אני שמעתי לא מעט הגיון, אבל אני לא הולך לדון בזה עכשיו.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ': כי האוצר רוצה שיממנו.

יואב קיש: אנחנו לא ניכנס עכשיו לדיון הזה.

איתן כבל: אתה פתחת כאן משהו שהוא לא ראוי לדיון.

יואב קיש: נתתי רשימה ארוכה של נושאים, ביניהם, תסתכלי ברשימה אם אמרתי דמי רישיון.

<אתי בנדלר: כן.

יואב קיש: לדעתי אמרתי, אבל תכף נוודא כדי שלא תרגיש שלא התייחסתי אליך.

<אלעד כהן: הבנתי את זה היטב אדוני היושב ראש.

יואב קיש: לכן אמרתי לחברת הכנסת שרן השכל שעל ההערה שלה נדון אחרי קריאה ראשונה בנושא זה.

יואב קיש: הנה, יש כאן דמי רישיון.

שרן השכל: אז זה נמצא בפנים?

יואב קיש: אחרי קריאה ראשונה.

יואב קיש: רק אחרי קריאה ראשונה.

מיקי רוזנטל: הוא אמר נושאים שידונו בהם.

שרן השכל: אני מכינה רשימה.

יואב קיש: אמרתי לך, כל מה שקשור לערוצים הגדולים.

<שירה גרינברג: רק כדי להבהיר לגבי דמי הרישיון.

יואב קיש: לא, אני לא רוצה לדבר על זה.

<שירה גרינברג: חברת הכנסת דיברה על כך.

יואב קיש: הקשבתי לה בקשר רב.

<שירה גרינברג: אם דנים בזה רק אחרי הקריאה הראשונה - - -

יואב קיש: לגבי הערוצים הזעירים נדון.

יואב קיש: .

יואב קיש: תכף נגיע לזה.

שרן השכל: בכל מקרה, בנוגע לזעירים, צריך להוסיף תוספת.

שרן השכל: דבר נוסף.

שרן השכל: אני חושבת שכאן זה המקום להכניס גם את העניין של הבעלות הצולבת.

שרן השכל: במידה ויש ערוץ זעיר וערוץ מסחרי, יהיה ניתן, עד שהוא יצמח לגודל שוק של 15.

יואב קיש: אני לא יודע אם את יודעת אתל פרשנות הממונה על ההגבלים העסקיים.

יואב קיש: היא הלכה.

יואב קיש: הם עוד לא הכינו את חוות הדעת שלהם.

יואב קיש: על זה נדון ביום חמישי.

שרן השכל: כי זה המקום להכניס את זה.

<קריאה: האם אפשר לחזור על הדברים?

יואב קיש: תכף נדון על כל הסעיפים.

יואב קיש: אלה אמירות רקע.

שרן השכל: אם כן, אנחנו דנים בזה ביום חמישי.

יואב קיש: על הצולבת, כן.

שרן השכל: אם אנחנו עושים את זה, את הצולבת, זה להכניס את זה גם כאן בסעיף הראשון ולכן לא נוכל להצביע על זה.

יואב קיש: אני תכף אומר לכם מה אני עושה.

שרן השכל: תהיה בעייתיות להצביע על הסעיף בנוסח הזה.

יואב קיש: תמיד אפשר לחזור, לתקן ולהוסיף.

שרן השכל: כל שאר הדברים, אלה באמת סעיפים קטנים שמדברים על פיקוח ברגולציה.

שרן השכל: (היו"ר איתן כבל)

שרן השכל: אם אני אתחיל לפתוח את הסעיפים עכשיו בהרחבה, ייקח לנו הרבה זמן לעבור עליהם, אבל אלה באמת הסעיפים שעושים הרבה מאוד חלקים מהפיקוח, הבירוקרטיה והרגולציה על הערוצים המסחריים שנצטרך לפתור.

איתן כבל: זה אמור להיות יותר ארוך ממה שדיברת עד עכשיו?

שרן השכל: הרבה יותר.

שרן השכל: יש לי כאן שבעה עמודים.

<אתי בנדלר: אני חוזרת ומביעה שוב את התנגדותי הנחרצת.

<אתי בנדלר: אתם אמנם מכריעים אבל בסופו של דבר נצטרך לדון בזה.

<אתי בנדלר: אני חושבת שעל גבי הצעה שבאה לדון בשלושה סעיפים שקשורים לערוצים הייעודיים, שאני חושבת שאין מחלוקת בקרב אף אחד שצריך באמת לדון ולתת להם עזרה ראשונה, כפי שהגדיר את זה היושב ראש בישיבה הראשונה וחבר הכנסת כבל אמר שהמסגרת צריכה להיות מאוד ברורה, לא לחרוג.

<אתי בנדלר: לקחת את ההזדמנות הזאת ולדון בכל הנושא של הערוצים המסחריים, זה פשוט דבר לא ראוי.

<קריאה: אבל אלה לא ערוצים מסחריים.

שרן השכל: אני מדברת כאן על הערוצים הייעודיים.

שרן השכל: למשל, הוועדה תמנה על פי המלצות המנהל את נציגי הרשות במועצת המנהלים של החברה, לוח שידורים עונתי שהמועצה צריכה לקבוע לערוצים הייעודיים, השידורים בשפה הערבית.

שרן השכל: יש לי כאן את כל הסעיפים האלה שאלה דברים שאי אפשר להחיל אותם על הערוצים הייעודיים.

שרן השכל: זה מאוד מאוד בעייתי.

שרן השכל: לכן צריך לבוא ולהסדיר גם אותם.

<אתי בנדלר: אני רוצה בכל זאת לומר משהו בהקשר הזה.

<אתי בנדלר: יש עודף רגולציה גם לגבי הערוצים הגדולים.

<אתי בנדלר: אין ספק בעניין הזה וחייבים לעשות רפורמה בכל הנושא של שידורי טלוויזיה מסחריים.

<אתי בנדלר: אני חושבת שזה צורך חיוני אבל אי אפשר לעשות את זה בצורה של טלאים.

<אתי בנדלר: ככל שתורידי יותר רגולציה על הערוצים הייעודיים כרגע, רק לצרכיהם, אולי יצדקו הערוצים המסחריים הגדולים ויאמרו שהפער ביניהם הוא כל כך גדול, הוא בלתי מתקבל על הדעת, אז תעשו כבר רפורמה בכל במכה אחת.

שרן השכל: ראשית כל, כאשר הערוצים צומחים ונהיים איזושהי ישות חזקה ויציבה גם מבחינה תקציבית, אז תהיה להם אפשרות לממן את זה, אבל כשאני קוראת שבעל רישיון לשידורי טלוויזיה יצטרך שידורים בערבית ובשפות אחרות, אפיון אזורי או ארצי של התכניות, דרכי פרסום לוח השידורים ואופן מסירת המידע לציבור – יש כאן רשימה של דברים שאי אפשר לבוא ולבקש מערוץ רוסי לשדר עכשיו בערבית או לשדר דברים כאלו.

שרן השכל: צריך לתת את הדעת.

<שירה גרינברג: זאת רגולציה חדשה שלא חלה עד עכשיו.

שרן השכל: כאשר אנחנו מעבירים אותם עכשיו לרישיון מסחרי, הכול כולל הכול יחול עליהם.

שרן השכל: אם הם לא יצליחו לעמוד בכל הדברים האלה, הם יקרסו.

איתן כבל: שרן, עוד משהו?

שרן השכל: לא.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: יוליה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ': תודה אדוני היושב ראש.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ': כשלא היית כאן חברת הכנסת שרן השכל הציעה סעיפים מאוד חשובים לגעת בהם.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ': אני חושבת שזה לא סוד, כמו שכרגע אמרה היועצת המשפטית, שצריך להוריד את הרגולציה והשר צועק את זה בכל פינה אפשרית ואומר שבעיניו יש עודף רגולציה וצריך להקטין אותו.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ': למזלנו הגדול אנחנו רואים עין בעין לבוא ולהקטין את הרגולציה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ': אני מאוד מבקשת לעשות הבחנה בין רגולציה כלכלית אשר באמת מפילה על הערוצים – אני כרגע לא מכניסה אותם בל חשוב לי לומר – גם מסחריים הגדולים וגם הזעירים עודף כלכלי שאני לא בדיוק הבנתי מדוע אתם אומרים שאי אפשר לפטור למשל את חובות העבר.

יואב קיש: זאת שאלה נפרדת.

יואב קיש: כרגע לא ניכנס לזה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: תרשה לי רגע.

יואב קיש: לא.

יואב קיש: אני לא רוצה.

יואב קיש: את תתחילי כאן דיון שאני לא רוצה שניכנס אליו.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני לא רוצה דיון.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני רק רוצה לומר.

יואב קיש: עזבי את חובות העבר.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: מאוד חשוב לי לומר שיש רגולציה שנקראת רגולציה ערכית.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: רגולציה ערכית, בשום פנים ואופן לא יכולה לרדת מסדר היום וחבר הכנסת מיקי רוזנטל אמר, ואני מסכימה אתו לחלוטין, גם לגבי החדשות וגם לגבי תכניות מסוימות.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני חושבת שמקריאים כאן

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: דבר כמו למשל לוח שידורים שמגישים אותו מראש, ואני יודעת שיש ויכוח על זה עם האוצר עד כמה זה חשוב או לא חשוב.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: זה חשוב.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני רוצה לתת לכם דוגמה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: היום לצערי אני נותנת דוגמה, פעם לטובה ופעם אולי לא לטובה, את קשת.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: כשהתחילו עם האח הגדול, אני לא בטוחה אם הייתי יושבת ראש הרשות השנייה בהתחלה, עת יצא האח הגדול לאוויר, שלא היינו באים ומסבים את תשומת לבם לנקודות מסוימות שהיו לא כל כך חיוניות לגבי ההשפעה על הנוער במדינת ישראל בתקופה ההיא.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני מדברת על האח הגדול הראשון שעלה לאוויר.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: יש כאן כמה דברים שהם דברים מאוד מאוד חשובים ואני מבקשת, כיושבת ראש הרשות שמפקחת על הערוצים האלה, ואומרת שיש להוריד רגולציה מקסימלית, עד כמה שאפשר, על הערוצים שנמצאים.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אנחנו בעד זה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אנחנו חושבים שזה נכון אבל אני מאוד מבקשת להתייחס בכובד ראש לנושא שהוא נושא ערכי.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: כל הסעיפים שכתובים כאן הם סעיפים ענקיים.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אי אפשר לדון בחוק הזה כרגע, על הסעיפים האלה כי אחרת החוק הזה לעולם לא יעבור.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: כפי שאמרה היועצת המשפטית, אלה דברים כל כך חשובים ואני לא חושבת שאפשר לדחוס הכול לתוך החוק הזה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: החוק הזה מדבר על ערוצים ייעודיים, ערוצים שבעיני הם זעירים באמת.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: דובר כאן על צולבות ואני יודעת שתהיה כאן בעיה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני מציעה שאנחנו נתייחס באופן מיוחד לערוצים שהם ערוצי שפה ולערוצים נושאיים.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני לא רואה אישית, יכול להיות שאתם תגידו שיש כאן בעיה, מדוע ערוץ המוזיקה לא יכול להישאר תחת בעלות של קשת כפי שזה היום אלא שהוא יישאר כערוץ המוזיקה גם ברשות השנייה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אפשר להשאיר אותו.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: ף

יואב קיש: אין קטגוריה כזאת.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: לשם כך אנחנו נמצאים כאן.

<קריאה: אנחנו מסכימים עם הרשות השנייה בעניין הזה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אנחנו כאן כדי לראות את הקטגוריות ולא לדבר על בעלות צולבת, כן או לא.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אם הם היו עכשיו נשארים בכבלים ובלוויין, הם היו עדיין הבעלים.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני לא רואה שום סיבה שאם זה יישאר ערוץ מוזיקה, בל נטעה, אין אף ערוץ בישראל שמתעסק רק במוזיקה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני חושבת שנכון להיום הוא צריך להישאר ערוץ המוזיקה תחת כללים של הרשות השנייה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: כנ"ל לגבי הערוצים השפתיים כמו ערבית וכמו רוסית.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: מעבר לזה שהם זעירים, הם זעירים גם כי הם מתייחסים לאוכלוסייה מאוד מאוד ספציפית.

<אסף אמיר: רק מורשת אף אחד לא רוצה יותר.

<אסף אמיר: מוזיקה, ערבית, רוסית, אבל פעם הייתה מורשת.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: לא נתת לי לסיים את דברי.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: כמו שאמרתי בפעם הראשונה לפני כמה ימים, אני אומרת גם היום.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: שימו לב שאתם לא לוחצים יותר מדי, שלא יישאר לכם ערוץ אחד שתוכלו להראות את הדוקומנטרי ואת הסרטים.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: תפתחו עיניים למצב הקיים בשוק היום ותבינו שאין כאן אויבים שלכם.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: כולנו בעד יצירה עברית.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: זה כתוב בסעיף 5 ברשות השנייה ברחל בתך הקטנה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: יצירה ישראלית היא אחת המטרות של הרשות השנייה אבל עם זאת צריך להתייחס לכל השוק ולראות מה קורה כרגע.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אנחנו מדברים על זעירים ואולי על זעירים יותר שאלה ערוצים נושאיים וערוצי שפה.

<קריאה: אנחנו מסכימים עם הרשות השנייה בעניין הזה.

<אבי שמידט: אני חייב לומר שהדירקטיבה של השר ובכלל של הוועדה היא ברורה וזה נאמר בדיון הראשון, שהמטרה היא באמת להוריד רגולציה.

<אבי שמידט: אני חושב ששבעת העמודים שהכינה חברת הכנסת שרן השכל לא יספיקו כדי לתקן את כל העוול, לנקד את כל הסעיפים בחוק שבהם צריך לחפש רגולציה ולאתר אותה ולעקור אותה עבור אותם ערוצים זעירים.

<אבי שמידט: בסופו של דבר החוק הזה, כמו שכולנו מכירים אותו, הוא ארכאי.

<אבי שמידט: גם הרישיונות לא מתאימים לו.

<אבי שמידט: לכן, ככל שנהפוך ונהפוך בדברים, אין שום טעם כרגע להיכנס לכל סעיף רגולטורי ולהתחיל להתעסק אתו.

<אבי שמידט: אני חושב שמה שאנחנו צריכים לעשות כדי באמת לפשט את העניין, זה לקבוע מה כן ולא מה לא, והייתי רוצה ברשותכם להציע דווקא לגשת לטיוטה של חוק ההסדרים שפורסמה לציבור רק לפני מספר ימים והיא קובעת דברים פשוטים ואני חושב שאפשר לאמץ אותם ככל שמדובר בערוצים זעירים שנכנסים זה עתה לתוך מערכת רגולטורית רחבה.

<אבי שמידט: מדובר שם על דברים פשוטים שאני חושב שהם אלמנטריים וחשוב שיישארו כהגדרות מחייבות אבל לא מעבר לכך.

<אבי שמידט: כלומר, מדובר על השקעה בקיום הפקות מקור, מדובר על הנגשה לבעלי מוגבלויות.

<אבי שמידט: אני קורא מתוך סעיף 12 לטיוטת חוק ההסדרים.

<אבי שמידט: הגנה על ילדים, לרבות מניעת שידורים אסורים.

<אבי שמידט: עידוד תחרות והסרת חסמים, צרכנות ואתיקה.

<אבי שמידט: אלה נושאים פשוטים, ראויים, ברורים, שבשינויים כאלה או אחרים אפשר להתייחס אליהם כאל דברים מחייבים.

<אבי שמידט: אי אפשר לזרוק אי הכול אבל מצד שני אי אפשר להתחיל לנקד כרגע כל תג וסעיף שקשור בעניינים רגולטוריים.

שרן השכל: בעצם עד עשרה אחוזים הם יהיו משולבים רק לדברים האלה.

<אבי שמידט: להיצמד.

<אבי שמידט: בדיוק.

<קריאה: ולדבר באופן פוזיטיבי ולא נגטיבי מה כן ומה לא.

<שירה גרינברג: אנחנו מסכימים עם היועצת המשפטית של הוועדה.

<שירה גרינברג: בסופו של דבר מדובר על אסדרת הרגולציה שהיא אסדרה שכולם מסכימים שיש צורך לבצע אותה והיא אסדרה שצריך לבצע אותה בראייה הכוללת של השוק.

<שירה גרינברג: בסוף התפקיד שלנו הוא לראות את השוק.

<שירה גרינברג: אני מדברת כרגע על התפקיד המקצועי.

<שירה גרינברג: כאשר אנחנו מסתכלים על השוק, על התחרות בו, האסדרה הזו אמורה לייצג אסדרה תחרותית בשוק תוך התחשבות במאפיינים השונים ובמדרגים השונים.

<שירה גרינברג: הנושא נמצא תחת חוק ההסדרים כי הוא דורש את החשיבה הכוללת שמסתכלת על כלל השוק ולא רק על הערוצים הזעירים.

<שירה גרינברג: לכן לדעתנו לגבי נושא הרגולציה, העמדה שלנו אומרת שצריך לבצע הפחתת רגולציה שהיא הפחתה בראייה של כלל השוק בהתאם – אנחנו נציע שזה יהיה כך – לטיוטה של חוק ההסדרים כאשר יגיע חוק ההסדרים והחקיקה בגינו.

יואב קיש: מה תעשו אם אנחנו נייתר לכם את חוק ההסדרים?

יואב קיש: מה יהיה?

<שירה גרינברג: אנחנו שמחים על כל אסדרה שהיא מקצועית ונכונה בעינינו שנעשית בין אם כאן ובין במקום אחר.

<שירה גרינברג: אנחנו חושבים שמקצועית נכון שאסדרה כזאת תיעשה בראייה הכוללת של השוק ולא בראייה צרה שלעתים עלולה, בשל הזווית הצרה עליה מסתכלים, להטות את ההסתכלות לכיוון שהוא בסוף לא ייצר שיווי משקל מאוזן בשוק שזו בסופו של דבר המטרה באסדרה של תחרות.

<שירה גרינברג: זה לגבי סוגיית הרגולציה וזאת סוגיה שהיא סוגיה מהותית, היא סוגיה גדולה, היא סוגיה שהסעיף במחליטים של חוק ההסדרים הוא פורץ חקיקה שהיא חקיקה שנפרסת לסעיפים רבים ויש לדון עליה בצורה רחבה.

<שירה גרינברג: על כן נראה לנו נכון הדבר כפי שהצגתי אותו.

<שירה גרינברג: הנקודה השנייה היא לגבי הסוגיה של פטור מרישיון לערוצים זעירים מדמי רישיון ופטור מדמי הפצה שהיושב ראש העלה.

<שירה גרינברג: אנחנו סבורים שבסופו של דבר דמי רישיון הם דמי רישיון שנועדו בעצם לממן את התפעול של הרשות השנייה.

<שירה גרינברג: ברגע שהערוצים האלה עוברים להיות תחת סמכות הרשות השנייה ולרשות השנייה יש עיסוקים שקשורים כרגע בערוצים הללו, על כן נכון שדמי הרישיון כמובן ייכללו גם בערוצים הזעירים כפי שקראתם להם כרגע בקטגוריה הזו.

איתן כבל: כמה זה דמי הרישיון?

<שירה גרינברג: זה דמי הרישיון שמשלמים עבור הפעילות.

איתן כבל: כמה?

<קריאה: עשרה מיליון שקלים בשנה.

<שירה גרינברג: העלות כיום, בהינתן זה שמדובר בשלושה ערוצים, וזה כרגע מה שמשרד התקשורת מעדכן, כנראה תגיע לאזור התשעה מיליון שקלים.

איתן כבל: אני לא רוצה לפתוח את הדיון אבל אנחנו כל הזמן חיים כאן באיזושהי עננה של מה ההשתה הבסיסית.

איתן כבל: כשבא ערוץ, מה מונח לפתחו.

<קריאה: עשרה מיליון שקלים.

<שירה גרינברג: לא.

<שירה גרינברג: ממש לא.

יואב קיש: אני מתנצל.

יואב קיש: הייתי כאן עת דיברת על חוק ההסדרים.

<שירה גרינברג: דיברנו על הרגולציה ועל החשיבות להסדיר את זה באופן רחב בפן המקצועי כדי שנייצר תחרות הוגנת במגרש משחקים מאוזן.

<שירה גרינברג: התייחסתי לנושא של דמי הרישיון.

<שירה גרינברג: ציינתי שהמהות של דמי הרישיון היא תשלום בגין הפעילות של הרשות השנייה ומהרגע שהערוצים האלה נמצאים תחת אחריותה של הרשות השנייה ויש פעילויות שהרשות השנייה צריכה לבצע בגין הרגולציה על הערוצים האלה, אין הגיון שהערוצים הללו יהיו פטורים מתשלום דמי רישיון.

<שירה גרינברג: אני לא מדברת כרגע על מה בדיוק יהיה המודל, איך משיתים את דמי הרישיון, האם הוא מתחלק באופן שווה, האם יש שם התחשבות ברמות ההכנסה לפי הנתחים.

<שירה גרינברג: אני לא מתייחסת כרגע למודל הספציפי.

מיקי רוזנטל: ערוצי הרדיו האזוריים שמפוקחים על ידי הרשות השנייה, הם משלמים משהו.

מיקי רוזנטל: נכון?

<שירה גרינברג: כן.

<שירה גרינברג: כולם.

מיקי רוזנטל: אבל הם לא משלמים כמו ערוץ טלוויזיה.

שרן השכל: לכן אני אומרת שאני לא קובעת מה המודל אבל חייב להיות מודל של תשלום דמי רישיון.

שרן השכל: לא הגיוני לומר שיש גוף שנמצא תחת גוף שאמור לפקח עליו ויש לו פעילות בגינו, שהתשלום הזה הוא תשלום בגין הפעילות, והוא לא ישלם.

שרן השכל: לכן צריך לחשוב מה המדרג הנכון.

שרן השכל: לגבי דמי ההפצה.

שרן השכל: גם היום הערוצים הייעודיים משלמים את דמי ההפצה.

יואב קיש: לא.

יואב קיש: הם פטורים.

שרן השכל: הם לא פטורים.

מיקי רוזנטל: הם משלמים לכבלים.

<קריאה: הם פטורים מתשלום לכבלים.

<שירה גרינברג: מדברים על דמי הפצה לעידן פלוס.

<שירה גרינברג: כבר היום הם משלמים את דמי ההפצה.

<שירה גרינברג: הסדרנו את השוק וגם הערוצים המסחריים הגדולים קיבלו שם הנחה של הורדה לאחד וחצי מיליון וגם הייעודיים קיבלו.

יואב קיש: אני מבקש לא להפריע לשירה.

יואב קיש: אחר כך שאלות.

<שירה גרינברג: כפי שביצענו גם כשהיינו אצל כבוד יושב ראש ועדת הכלכלה את החקיקה, האסדרה הקודמת שנעשתה התייחסה לנושא הזה וגם הערוצים הייעודיים כאשר אנחנו מדברים על האסדרה לטווח הארוך ולגבי הטווח הקצר ביצענו אסדרה גם לאלו וגם לאלו ואני מדברת על האסדרה לטווח הארוך.

<שירה גרינברג: כמובן שדמי ההפצה אלו משלמים, גם הזעירים וגם המסחריים וגם יש את נושא התאגיד וכולם נוטלים איזשהו חלק בעלות הזאת.

<שירה גרינברג: ברור שאם יש מישהו שיש לו פטור, העלות תיפול על האחרים ואין שום הגיון כלכלי שבמידה והאסדרה אומרת שהם אמורים לשלם, שהם לא ישלמו.

יואב קיש: באיזה סכומים מדובר היום?

<שירה גרינברג: 1.7 מיליון.

<שירה גרינברג: משהו כזה.

יואב קיש: זה המחיר שהולך רק לעידן פלוס?

<שירה גרינברג: שהערוץ הייעודי משלם.

יואב קיש: את דמי הפצה ל-הוט ו-יס.

יואב קיש: הם פטורים בגלל הפקות מקור.

<שירה גרינברג: דמי מעבר.

<שירה גרינברג: זו סוגיה אחרת.

יואב קיש: כן.

יואב קיש: דמי מעבר.

<שירה גרינברג: זאת סוגיה אחרת.

<שירה גרינברג: אם אתה רוצה, אפשר לדבר עליה.

יואב קיש: דברי גם עליה.

יואב קיש: דמי מעבר.

<שירה גרינברג: דמי המעבר, כפי אמר כבוד היושב ראש, שזה ל-הוט ול-יס, שאלה הכבלים והלוויין, כיום נכון שאין תשלום על ערוץ שהוא ערוץ ייעודי, ומדוע?

<שירה גרינברג: מכיוון שערוץ ייעודי, ההנחה שבסיסו בפן של האינטרס הציבורי.

<שירה גרינברג: ברגע שיש ערוץ ייעודי שמשדר משהו ייעודי כגון מורשת, כגון ערוץ בשפה רוסית, כגון ערוץ בשפה ערבית, יש אינטרס ציבורי מדוע נכון להעביר אותו על האפיקים של הוט ו-יס ללא דמי המעבר.

<שירה גרינברג: אולם, כאשר מדובר בערוצים מסחריים ואין כבר חובות במובן הזה שהערוץ הוא ערוץ שמדבר אך ורק על נושא מסוים שבו יש אינטרס ציבורי אלא מתירים אותו בעצם מכל החובות הללו והוא הופך להיות ערוץ עם אינטרס מסחרי רגיל, מה שחל היום על האסדרה של הערוצים המסחריים זה שמי שמפיק הפקות מקור מתוך האינטרס שאנחנו מעוניינים ביצירה ישראלית, וכך גם קבעה הוועדה המקצועית, ועדת פילבר שעסקה בנושא, מי שיפיק הפקות מקור מעל פעמיים דמי המעבר, יהיה פטור מתשלום דמי המעבר מכיוון שאז יש נימוק מדוע האינטרס הציבורי גובר על זכות הקניין של הקצאת האפיקים של הוט ו-יס.

<שירה גרינברג: זאת סוגיה שנאמרה כאן על ידי נציג יס מבחינת הזכות שלהם והקניין.

יואב קיש: נכון.

יואב קיש: הבנתי שהוא אמר שאם אנחנו פוטרים את הייעודיים מתשלום, שלפחות בזה זה ייגמר ושלא עכשיו יהיה פתח לעוד ערוצים נוספים.

<מודי שרצקי: לא, שיבואו עוד ערוצים.

יואב קיש: הם יהיו מחויבים בזה.

<מודי שרצקי: וגם אני לא בטוח שיהיה לי היכן להעביר אותם.

<מודי שרצקי: איך אפשר לחייב אותי עוד להעביר?

<מודי שרצקי: עכשיו יבואו עוד חמישה ערוצים מסחריים חדשים זעירים או בינוניים או לא יודע מה, ואיפה אני אעביר אותם.

<מודי שרצקי: למה לחייב אותי עכשיו להעביר מעל ה-12 ערוצים שאני כבר מעביר היום.

<מודי שרצקי: אין בזה טיפת הגיון.

<שירה גרינברג: מה שאנחנו אומרים בפן המקצועי, וכך גם הוועדה המקצועית חיוותה את דעתה וזה מה שמופיע בהמלצות ועדת פילבר, אנחנו חושבים שהאינטרס הציבורי הוא לעודד את היצירה הישראלית ומי שישקיע ביצירה ישראלית יותר מתשלום דמי המעבר, יהיה לו פטור מדמי המעבר, אך מי שלא עושה את זה – אין הצדקה ציבורית לפטור אותו מדמי המעבר.

<מודי שרצקי: זה בא על חשבוננו.

<נחשון אקסלרוד: איך הדברים האלה מתיישבים עם ערוץ רוסי או ערוץ ערבי?

יואב קיש: אני תכף אתייחס לזה.

<שירה גרינברג: זה מה שאנחנו אומרים.

יואב קיש: אני רוצה רגע לעצור כאן.

יואב קיש: אנחנו עוסקים בנושא הליבה ואני רוצה להציע הצעה שהיא מאוד משמעותית ואני מבקש שאולי נתחיל להתייחס אליה.

יואב קיש: היא שונה ממה שכתוב בהצעה.

יואב קיש: היא מתכתבת עם כל מה שנאמר כאן.

יואב קיש: אני אעבור על הדברים אחד אחד.

יואב קיש: יש שאלה אחת שעדיין נשארת פתוחה כי אני הולך להתייחס אם אחוז מההכנסות ואז אנחנו חוזרים לשאלה הראשונה אבל אני לא נכנס לזה ואני לא שם את זה.

יואב קיש: זה בצד.

יואב קיש: ראשית, אני מאוד מבין את משרד התקשורת בנושא קטגוריית הזעירים שאנחנו רוצים להגדיר מה כן ולא מה לא, כדי באמת להתמקד בנושאים שאין בהם את המשמעות הכלכלית אבל יש בהם את המשמעות של נאותות התקשורת ונאותות החדשות אם עושים וזה נושא שיבהיר ויסדר את הדבר.

יואב קיש: אני חושב שלכיוון הזה נלך בנושא הזעירים.

יואב קיש: לגבי היוצרים.

יואב קיש: כרגע אתם בהצעה שהיא מאוד בעייתית מבחינת

יואב קיש: כם, אני מבין, כי בעצם היא אומרת שכל מי שיורד מעשרים אחוזים, נגמר, פטור.

יואב קיש: אני מסכים אתכם שאני לא רוצה שהמצב הזה ימשיך ואנחנו נעשה תיקון.

יואב קיש: אבל אני גם ממשיך ומתכתב עם מה שאמרה יושבת ראש הרשות השנייה כשביקשה לא להרוג את השוק.

יואב קיש: לא לצפות להיות בסיטואציה שמי שלא יכול ליישם, יהיה, כי לא יהיה.

יואב קיש: הוא ייסגר.

יואב קיש: צריך להבין את זה ולכן יש לי כאן הצעה שעונה גם לנושא הפקות מקור וגם מתייחסת לנושא הרישיון כמו שהזכרת וגם לנושא הייעודי.

יואב קיש: ראשית, אני חושב שלא ראוי שאנחנו לוקחים את הייעודיים ואנחנו למעשה מזניחים את כל ההיסטוריה ברמת הייעודיים שלהם ואני גם חושב שבסופו של דבר יישאר להם איזה אלמנט ייחודי גם בתפיסת למשל דמי המעבר וכיוצא בזה.

יואב קיש: אני הייתי מציע שכשלושים אחוזים מהשידורים יישארו בייעודי ואז גם לגבי שפות, אני חושב שאני פותר את זה.

יואב קיש: זה אומר שערבית לפחות שלושים אחוזים.

<נחשון אקסלרוד: ערבית תישאר מאה אחוזים.

יואב קיש: אני יודע.

שרן השכל: מינימום.

שרן השכל: אתה לא קובע.

יואב קיש: מינימום.

יואב קיש: לא אמרתי לך שלא תעשה.

יואב קיש: מכיוון שאני הולך לומר כאן הרבה דברים, אני מבקש שתרשמו ואחר כך נתייחס לכל הדברים.

מיקי רוזנטל: שלושים אחוזים מסך השידורים שלהם?

יואב קיש: מסך השידורים יהיו בהגדרה של הייעודי שלו.

מיקי רוזנטל: מינימום.

יואב קיש: מינימום.

יואב קיש: יותר – בבקשה.

יואב קיש: מה שזה עושה, זה גם פותר לי במידה מסוימת את מה ששירה אמרה לגבי דמי מעבר ובכוונתי שזה יפטור אותם מדמי המעבר.

<איתמר אביטן: אבל זה לא נותן לנו הפקות מקור.

יואב קיש: אל תתחיל עכשיו.

יואב קיש: זה לא יפטור, וכאן אני אומר ל-יס, ערוצים חדשים שייכנסו ללא הגדרה הזו של שלושים אחוזים.

יואב קיש: הם יהיו מחויבים בדמי מעבר.

יואב קיש: שוב, אני לא פותר לכולם את הכול.

יואב קיש: אני מתחיל עם הצעה שאני שם אותה על השולחן.

יואב קיש: אנא תרשמו את הדברים כי אנחנו נתייחס לכל הנושאים האלה.

יואב קיש: נושא נוסף, דמי רישיון.

יואב קיש: אני שם לרגע בצד את דמי הרישיון של הערוצים הגדולים, כי אמרתי שאני דן על זה אחרי קריאה ראשונה.

יואב קיש: אנחנו נדון גם על זה אבל אני כן חושב שנכון להתייחס להערה של שירה בנושא דמי רישיון ואני יכול לומר לכם קודם כל את התפיסה הבסיסית שלי שכנראה לצערי לא תעבור.

יואב קיש: התפיסה הבסיסית שלי היא שהערוצים לא צריכים לממן את הגוף הרגולטורי שמפקח עליהם.

יואב קיש: זו התפיסה הבסיסית שלי.

יואב קיש: יש כאן משהו אולי אנכרוניסטי, אולי לא אנכרוניסטי, אבל כשאני מדבר על כסף, אני מסתכל על שירה והיא מסתכלת עלי ושנינו מבינים את המשמעויות.

יואב קיש: אבל לא אמרתי שאני אצליח במהלך הזה.

יואב קיש: אני אומר מה התפיסה הבסיסית שלי, שזה מה שאני מאמין בה.

יואב קיש: יותר מזה, אני כן מקבל את האמירה של משרד האוצר שלא יכול להיות שמישהו משלם עשרה מיליון שקלים ומישהו לא משלם כלום ונמצא שם ומקבל.

יואב קיש: לכן, גם לגבי נושא דמי הרישיון – לא אמרתי הגדולים, את הגדולים נעשה אחרי קריאה ראשונה וננסה לראות מה אנחנו עושים עם זה.

יואב קיש: זה יצטרך להיות עם משרד התקשורת ועם משרד האוצר.

יואב קיש: אין לי כרגע תשובה.

יואב קיש: אנחנו עושים עכשיו דמי רישיון לערוצים הזעירים וגם לשאר הערוצים.

יואב קיש: אני רוצה שאנחנו נתייחס לכמות ההכנסות שלהם.

יואב קיש: זאת אומרת, אתן לכם דוגמה.

יואב קיש: אם היום אנחנו לוקחים שחקן גדול, בוא נגיד 400 מיליון שקלים, שמשלם עשרה מיליון שקלים, זה סדר גודל של 2.5 אחוזים מההכנסות שלו שהולכים לדמי רישיון.

יואב קיש: אני אקח ערוץ קטן יותר שהוא עם 250 מיליון שקלים והוא משלם גם כן עשרה מיליון שקלים.

יואב קיש: יש לו ארבעה אחוזים.

יואב קיש: אני חושב שהמספר שלושה אחוזים לדמי רישיון הוא מספר הגיוני מההכנסות.

יואב קיש: מודל שיש לו יתרון בעניין הזה אבל את זה אני אשאיר לשר.

שרן השכל: בוא נשמע מה הם אומרים.

יואב קיש: הכול נשמע בסוף.

יואב קיש: אני אומר שדמי רישיון הוא נושא חשוב ואנחנו נצטרך לדון בו.

יואב קיש: לגבי הנושא של הזעירים, אני הייתי מדבר על סדר גודל של בין שניים לשלושה אחוזים ואולי גם מגביל את זה בסכום שלא יהיה מעל סכום כלשהו, למשל מיליון, כדי לעזור לזעירים להצליח במקום הזה.

יואב קיש: אם אני מדבר על מישהו שמגיע לאזור התשעים, שמונים ומאה מיליון, זה כבר הופך להיות סכום מאוד משמעותי, ואם מישהו שהוא על עשרה מיליון, זה סכום אחר.

יואב קיש: זה נכון שהאחוזים מאוד יחסיים בעניין הזה אבל עדיין הייתי ממליץ לשר שבנושאים של הזעירים נשים קפ מלמעלה שלא יהיה מעל סכום מסוים.

יואב קיש: שוב אני אומר, נשאיר את זה במידה מסוימת לשר.

יואב קיש: לנושא הפקות מקור.

יואב קיש: אני מסכים ואמרתי שבמדרוג – ואולי כאן אני אפילו מתחבר למה שאמרה הנציגה שהלכה, אבל אתה מייצג אותה כאן ממשרד עורכי הדין של קשת-רשת.

<קריאה: אתה מתכוון לנגה.

יואב קיש: נגה אמרה את המידיות.

יואב קיש: היא אמרה איך יכול להיות שמעל עשרים אחוזים אנחנו חוטפים את כל – נשתמש בשפה זהירה – המקל ומתחת לזה, אפס.

יואב קיש: אני בעד מדרוג ואני חושב שצריך לתקן את זה בהצעת החוק.

יואב קיש: ההצעה שלי היא שהפקות מקור, אני הולך למסלול שמוגבל משני סעיפים ואני אסביר את כוונתי.

יואב קיש: אני רוצה להגדיר שסך כל ההפקות יהיו שמונה אחוזים מההכנסות, כמו שהלוויין ולדעתי הוט מחויבים.

<מירי נאור: אתה מתכוון לזעירים?

יואב קיש: גם לזעירים.

<מירי נאור: אתה מתכוון להפקה מקומית?

יואב קיש: כן, מקומית שמתוך זה חמישים אחוזים חיצוני.

<קריאה: מה הכוונה?

<קריאה: מפיקים חיצוניים?

<אתי בנדלר: לא.

<אתי בנדלר: הפקות מקומיות קנויות.

יואב קיש: מקומיות קנויות ארבעה אחוזים מההכנסות.

<אסף אמיר: אבל יש 65 אחוזים כרגע בחוק.

יואב קיש: נכון.

יואב קיש: יש 65 אחוזים לגדולים.

יואב קיש: אני מדבר כרגע על הזעירים.

יואב קיש: ערוץ 9, אני רואה שאתה רוצה לדבר.

יואב קיש: מכיוון שלא דיברת עד עכשיו, אתה תהיה הראשון שידבר אחרי.

יואב קיש: אני אומר שוב, אני מציע שמונה אחוזים להפקות מקור וקנויות חיצוניות בעצם ארבעה אחוזים.

<נחשון אקסלרוד: מה זה אומר?

יואב קיש: אחרי כן נדבר על זה.

יואב קיש: מי שההכנסות שלו עשרה מיליון שקלים, יש לו סכום של 800 אלף שקלים כחובת מינימום להפקות מקור, מתוך זה 400 אלף שקלים לקנות בחוץ.

<נחשון אקסלרוד: מה זה הפקות מקור?

<נחשון אקסלרוד: הפקות מקומיות.

<אתי בנדלר: הפקות מקומיות.

יואב קיש: הפקות מקומיות.

יואב קיש: איפה הנושא שאני רוצה להתכתב אתו, עם המדרגות הבאות.

יואב קיש: הרי יש לנו גם את המדרגה של קטן ובינוני שכרגע יש להן התייחסות רק לנושא החדשות.

יואב קיש: אין שם לנושא הפקות.

יואב קיש: אני הייתי רוצה להוסיף את השמונה אחוזים האלה גם לקטן ולבינוני כי מחר הבינוני יכול בסוף להיות גדול והוא יצטרך למצוא את עצמו עם מחויבויות.

יואב קיש: אבל איפה אני רוצה לשים קפ וכאן חשוב לי?

יואב קיש: היום אני יודע לומר דבר אחד.

יואב קיש: ערוץ גדול, אני יודע להגיד בדיוק מה המחויבויות שלו לפי הרשות השנייה.

יואב קיש: נכון?

יואב קיש: כולם מסכימים אתי?

<קריאה: כן.

יואב קיש: אני אומר שהקטגוריה שהיא מתחת לו, בינוני, אני אמרתי שהוא צריך שמונה אחוזים.

יואב קיש: אבל אני רוצה להגדיל את זה כדי לא לייצר לו כאשר במקרה אולי שמונה אחוזים בסוף, בגלל שהגדול ישתנה, זה יהיה יותר.

יואב קיש: אני רוצה לייצר מדרוג גם בזה.

יואב קיש: מה הכוונה?

יואב קיש: שאם אתה במדרגה הבינונית, בכל מקרה שמונה האחוזים שלך לא עולים על חמישים אחוזים מהמחויבות של הגדול.

יואב קיש: זאת אומרת, נכון שאתה מחויב אבל אם פתאום יוצא לך להיות כמעט כמו גדול בשמונה אחוזים שלך, יש לך עדיין את הבאפר הזה.

יואב קיש: כשתעבור להיות גדול, תעשה את המגבלות של הגדול.

יואב קיש: למגבלה של בין עשר ל-15, אני רוצה לשים קפ של עשרים אחוזים מהגדול.

יואב קיש: ליוצרים אני אומר, מה זה מייצר לכם?

<קריאה: מה זה העשרים אחוזים?

יואב קיש: אני אסביר.

יואב קיש: אנחנו רוצים מדרוג ואני מאוד מסכים עם האמירה הזאת שזה לא יכול להיות מאפס למאה באחוז אחד.

יואב קיש: עשיתי כאן סולם שאני מוכן לדון עליו עם כולנו והסולם שאמרתי הוא כזה, ואני אלך דווקא מהסוף?

יואב קיש: ערוץ גדול מוגדר ואני לא מתעסק אתו.

יואב קיש: איפה כן חשוב להבין.

<קריאה: הוא נקודת הייחוס.

יואב קיש: בדיוק.

יואב קיש: הוא נקודת הייחוס.

יואב קיש: למה אני קורא לו נקודת הייחוס?

יואב קיש: כי אם הערוץ הגדול, המחויבויות שלו ירדו, זה ישפיע על המינימום של כולם.

יואב קיש: הוא גדול, הוא קובע איך השוק צריך להיראות ואם הגדול הוא איקס, אז סבבה.

יואב קיש: אם פתאום הגדול יהיה שני איקסים, נגיד נחליט להעלות פי שתיים את המחויבויות, כל השוק יצטרך לעשות אדפטציה במדרוג שלו.

יואב קיש: אם נוריד אותו לחצי איקס, אותו דבר.

<קריאה: סוגה עילית.

יואב קיש: מבחינתי הכול.

<איתמר אביטן: כבוד היושב ראש, אם אפשר לדבר במספרים ולא בתיאוריות.

איתן כבל: אני מציע שנחלק את הדיון כך שקודם נדבר על ההפקות כמערכת.

איתן כבל: ההפקות הרי מחולקות לסוגה עילית ולדברים.

<אסף אמיר: כשהיושב ראש מדבר על 62 מיליון, שמעתי את המספר הזה.

יואב קיש: אני לא אמרתי.

איתן כבל: הוא לא אמר.

<אסף אמיר: נגה דיברה עליו.

מיקי רוזנטל: אתה מתחיל לשמוע מהרהורי לבך.

איתן כבל: הוא לא התייחס למספר הזה.

איתן כבל: אנחנו מדברים על הפקות בכלל ואנחנו מדברים על סוגה עילית.

איתן כבל: סוגה עילית, אני רוצה שאדוני יבין, חלק מהקרבות שהתקיימו כאן שנים רבות, זה לא רק על ההפקות שזה היה ברור אלא גם מה עושים בתוך ההפקות האלה.

איתן כבל: מאוד הקפדנו לשמור על החלוקה.

יואב קיש: אני משאיר את החלוקה רק על אותו מפתח.

איתן כבל: אני לא פוסל.

איתן כבל: דיברנו על זה קודם.

איתן כבל: חייבת להיות מדרגיות, שמייצרת את האיזונים.

איתן כבל: אני עוד דלא יודע אלא רק מקשיב לו.

איתן כבל: אני רק מנסה להגיד שחייבת להישמר אותה סימטריה כל הזמן.

<אסף אמיר: אבל אז ב-19 ל-20.

יואב קיש: נכון.

יואב קיש: עדיין זה לא מייחס למאה.

איתן כבל: האמן לי שאני שומע זאת לראשונה.

יואב קיש: נכון.

איתן כבל: כל מה שאני אמרתי ליושב ראש, אמרתי לו שזה לא יהיה בצורה כזאת שאין באמצע מדרגיות והנה, אני שמח שהוא הביא הצעה שאני אפילו לא יודע לומר לו טובה או לא טובה.

איתן כבל: אני שומע בפעם הראשונה שיש כאן סוג של מדרגיות.

איתן כבל: אני מציע שלפחות בשלב הראשון, לפני שאנחנו צוללים, אתם תלכו הביתה ללמוד, אסף ילך הביתה עם הצוות שלו ללמוד, הערוצים הקטנים והבינוניים והזעירים ילכו ללמוד את זה.

איתן כבל: זאת אומרת, נעבד התאמה גם בנושא של סוגה עילית ונחזור לכאן ואחר כך נבצע את ההתאמות.

<אבי שמידט: איך זה מתכתב עם הורדת הרגולציה?

יואב קיש: אני אגיד לך איך זה מתכתב.

<אבי שמידט: זה נשמע חובק עולם.

יואב קיש: אני אגיד לך איך זה מתכתב.

יואב קיש: כשאתם תרצו להוריד את הרגולציה, אתם תעשו את זה דרך הערוצים הגדולים.

יואב קיש: עדיין הערוצים הזעירים שאנחנו רוצים לעזור להם - - -

<אבי שמידט: רגע, כאן אמרת משהו.

יואב קיש: אתם תתווכחו אתם כשהם ירצו לעשות את זה.

יואב קיש: אני אסביר מאוד פשוט.

יואב קיש: יש לי בחוק הזה מהלך מאוד ברור שהוא מטרת החוק ועם זה היועצת המשפטית תסכים.

יואב קיש: לקחת את הערוצים הייעודיים, להעביר אותם למה שהגדרנו ערוצים זעירים ולשמור שיש שם מינימום מחויבות כספית ולתת להם לחיות ולהתפתח.

יואב קיש: זאת המטרה הראשונית הבסיסית שלי.

יואב קיש: השלב הבא שלי בעניין הזה הוא אני משאיר למשרד האוצר ולמשרד התקשורת את רפורמת חוק ההסדרים והגמישות לטפל - - -

<אתי בנדלר: רפורמת קרא.

<אתי בנדלר: בבקשה, אל תדברו על חוק ההסדרים.

יואב קיש: לא נדבר על חוק ההסדרים.

יואב קיש: רפורמת קרא לטפל באסדרה.

איתן כבל: סליחה.

איתן כבל: מהפיכת קרא.

יואב קיש: יש כאן את אבי, הוא יודע שאני מאוד אוהב את השר שלו אבל כשמדברים על קרא, אני אומר שזה לא קרה, ואם קרה, אז מה קרה.

<אבי שמידט: יקרה ועוד איך.

יואב קיש: זה סלנג של הכנסת.

יואב קיש: אתה יודע מהיכן הביטוי הזה.

<איתמר אביטן: כבוד היושב ראש, אני ויתרתי על זכות הדיבור בהתחלה כדי להגיד משהו עקרוני.

יואב קיש: מי שהבטחתי לו את זכות הדיבור, זה ליורי.

יואב קיש: אתה לא תתפרץ.

שרן השכל: לפני כן, הערה קטנה.

שרן השכל: אני מבקשת.

שרן השכל: הצעת החוק, גם המקורית שלי, באה ונתנה מענה ופתרון לערוצים ייעודיים שלא מצליחים לצוף מעל המים.

שרן השכל: אנחנו הסרנו את התכנים, את היצירה הישראלית, מתוכם.

שרן השכל: אם אתה מחזיר את זה עד עשרה אחוזים, אתה לא נותן להם מקום לנשום.

יואב קיש: שמונה אחוזים.

שרן השכל: אתה לא נותן להם מקום לנשום.

יואב קיש: נשמע אותם.

שרן השכל: המטרה היא לבוא ולתת להם לצמוח ולהתפתח.

שרן השכל: אתה לא יכול להחזיר את זה.

שרן השכל: מעשרה אחוזים, אני בעצמי אמרתי, בוא תיתן להם, תעשה את זה במדרגיות.

יואב קיש: אני מוכן לדון על זה בוועדה.

יואב קיש: נשמע אותם ויכול להיות שאת צודקת.

יואב קיש: כרגע קבעתי מספר שבעיני הוא נראה סביר.

יואב קיש: את אומרת שהוא גבוה ומיותר, נעשה על זה דיון בוועדה.

<אתי בנדלר: את מציעה לזעירים לא להטיל.

שרן השכל: נכון.

<אתי בנדלר: מהבינוניים ואילך, כן.

יואב קיש: מקובל.

יואב קיש: אני אומר שוב הזעירים – וכאן אני בהחלט מתכתב עם מה שאומרת חברת הכנסת השכל – אנחנו רוצים שפחות - - -

מיקי רוזנטל: השאלה מתי אתה מתחיל להיות זעיר.

<אסף אמיר: זעיר הוא זעיר.

<אסף אמיר: אם זה זעיר, אני חושב שכולנו נסכים על זה.

שרן השכל: אם אתה רוצה לחנוק אותם, לא יהיה להם שקל להביא לכם.

יואב קיש: יש נושא אחד שלא דיברנו עליו והוא נושא האחוזים והמדרגות.

יואב קיש: אני אומר לכם כאן את דעתי ואני מקווה להשיג כאן תמיכה בעניין הזה מכל חברי הכנסת.

יואב קיש: טעות תהיה לנו להתחיל לזוז ממה שנקבע בדוח פילבר עם עבודה מעמיקה ועם החשיבה הארוכה על המדרגות האלה ועם תמיכה של הממשלה.

יואב קיש: אני חושב שבוועדה הזו ביום אחד לפה או לשם, דיון כזה או אחר, תהיה טעות.

יואב קיש: אני חושב שמטרתנו בדיון תהיה להתמקד מה עושה כל מדרגה, כמו שהתחלתי דיון עם חברת הכנסת השכל.

יואב קיש: אני אומר לחבריי, ואני אומר את זה גם לכל הפורום, שהמדרוג כפי שקבע דוח פילבר, אני לא הייתי רוצה להתחיל לתקן ולגעת בו כי נלקחו שם כל הדיונים עם כל הנציגים של כולם ושמעו הרבה יותר שעות מאלו שאנחנו נספיק לעשות.

יואב קיש: לכן מה שכן, איפה אני חושב שאפשר לעשות, זה באמת לדון בתוך המדרוג, זה לדבר על אחוזים מהמחזור שזה יכול לתת גם איזשהו יחס בתוך המדרוג אבל לא הייתי נוגע בזעיר, קטן, בינוני וגדול.

איתן כבל: שרן, את הבאת ההצעה אבל את שוכחת דבר אחד.

איתן כבל: יש כאן מסלול ירוק חדש.

שרן השכל: ברור לי.

איתן כבל: אם לא היה המסלול הזה, ממילא כל השיח הזה לא היה מתקיים.

איתן כבל: גם כשאנחנו מביאים את המסלול הזה, כאילו אנחנו מתחילים את כל התורה עכשיו.

איתן כבל: זה העניין כי השאלות שנובעות מהמרחב הגדול שבו מתקיים עולם התקשורת הן כמו פאזל.

איתן כבל: אתה לא יכול להגיד שאתה עכשיו נותן את המענה לייעודיים ואחר כך נראה.

איתן כבל: זה לא עובד כך.

איתן כבל: ולכן בזהירות רבה.

איתן כבל: זה כמו לבנים, כמו דומינו.

איתן כבל: כל נגיעה לא זהירה, אתה ממוטט ובסוף לא יהיה לא זה ולא זה.

שרן השכל: בדיוק, אבל אם אתה שם את זה, אתה ממוטט את זה.

מיקי רוזנטל: אבל אתם לא יכולים לאמץ מתוך פילבר את מה שנוח לכם.

שרן השכל: איתן, אני בעצמי אמרתי החל מעשרה אחוזים ומעלה, תוסיף להם.

שרן השכל: הם יצליחו לעמוד בזה.

שרן השכל: מתחת לעשרה אחוזים, הם לא יצליחו לעמוד בזה.

יואב קיש: נדון בזה במדרגות.

שרן השכל: אתה ממוטט את הכול.

יואב קיש: אני רוצה להמשיך ולסיים את ההצעה שלי כי לא סיימתי אותה.

יואב קיש: לכן המדרגות מורכבות משני קפים ולגבי משרד התקשורת, חשוב לי שתבינו.

יואב קיש: אני בחוק הזה לא יכול לעשות את מהפכת השר.

יואב קיש: לא יכול.

יואב קיש: אני כן יכול לייצר את המדרוג ולאפשר לשר לעשות את המהפכה בערוצים הגדולים.

<אבי שמידט: המהפכה מעבר לפינה.

יואב קיש: מצוין.

מיקי רוזנטל: היא הנותנת.

יואב קיש: נוסף לכך, המשימה שלי לדאוג שתהיה קטגוריה של זעירים שיוכלו להתפתח ולחיות עם מינימום מגבלות ובזה אני אעמוד חד וחלק.

יואב קיש: אני רוצה לסכם את מה שאמרתי.

יואב קיש: אני רוצה לסיים את ההצעה שלי ואחר כך כולם ידברו.

יואב קיש: אחרי מה שאמרתי כאן, כולם ירצו לדבר.

יואב קיש: דיברתי על לשמור על שלושים אחוזים ייעודי וכאן נצטרך לשמוע מהייעודיים מה הם אומרים, כדי לשמר את נושא דמי המעבר ללא תשלום.

יואב קיש: ערוץ אחר זעיר שירצה לעלות את נושא דמי המעבר, נסדיר עם האוצר ועם יס או עם הוט כמו שצריך.

יואב קיש: נושא דמי הפצה.

יואב קיש: אם כבר דיברנו על כך, אנחנו נצטרך לבחון את העלויות שלהם ולראות איך אנחנו בערוצים זעירים דואגים להקל בנושא דמי הפצה.

יואב קיש: אני כבר אומר את זה.

יואב קיש: בנושא דמי רישיון, אמרתי את האמונה שלי.

יואב קיש: כרגע זה לא הקו המוביל לצערי בהצעת החוק הזו.

יואב קיש: אנחנו נצטרך לבנות מסלול שיאפשר לשר גם גמישות בעניין הזה.

יואב קיש: אני לא רוצה לקבוע לו את האחוזים.

יואב קיש: הנושא של כל הפקות המקור, סוגה עילית בפנים.

יואב קיש: אני לא מתייחס והחלוקה נשארת אותה חלוקה.

יואב קיש: אולי יכול להיות שגם בחלוקה, אמרתי חמישים אחוזים ואולי צריך שיהיו 65 אחוזים כדי שיהיה בדיוק כמו החלוקה שקיימת.

יואב קיש: זה גם נושא לדיון ותכף נדבר עליו.

יואב קיש: בכל מקרה, יש לו שתי רמות כאשר האחת היא מה שנקרא סולם הייחוס הגדול של הערוצים הגדולים שהמדרגה מתחת היא חמישים אחוזים, המדרגה מתחת היא עשרים אחוזים והמדרגה מתחת, גם כן אני שם אותה כי זה רק קפ מלמעלה שלא יהיה, אלה עשרה אחוזים.

יואב קיש: אלה מדרגות שמייצרות מדרג.

<אתי בנדלר: איך אמרת?

יואב קיש: חמישים, עשרים ועשרה.

<קריאה: מה זה עשרה?

יואב קיש: אני אגיד מה זה עשרה.

<קריאה: עשרה אחוזים זה לזעירים?

יואב קיש: לזעירים.

יואב קיש: יכול להיות שנבטל את זה.

יואב קיש: אלה לא עשרה אחוזים, כי אל תסתכלו על החמישים או העשרים.

יואב קיש: המסלול האמיתי הוא שמונה אחוזים מההכנסות.

יואב קיש: זאת אומרת, שמונה אחוזים מההכנסות זה המסלול שככל שההכנסות עולות, זה עולה.

יואב קיש: אבל אני חותך אותו עם הקו שאמרתי של החמישים, עשרים ועשר.

<אורי רשטיק: חמישים ממה?

יואב קיש: מנקודת הייחוס.

יואב קיש: מהי נקודת הייחוס שלי?

<אורי רשטיק: 220 מיליון הפקות מקור.

יואב קיש: הגדולים.

<קריאה: אין 220 מיליון.

<אורי רשטיק: כן.

יואב קיש: אולי כולם ביחד.

<אורי רשטיק: ב-2014 היה מיקוד רגולציה שדיבר על כך שלבעלי רישיון יש חובת הפקות סוגה עילית.

<אורי רשטיק: סוגה עילית, היום זה 10.2 מההכנסות שלהם או חמישים מיליון.

יואב קיש: אתה יודע מה?

יואב קיש: עצור.

יואב קיש: ערוצים גדולים, מי נמצא כאן?

יואב קיש: אני רוצה לשמוע את המספרים בכסף שאתם מכירים להפקות מקור, לסוגה עילית.

<קריאה: לפי חוק.

יואב קיש: לפי חוק.

מיקי רוזנטל: דבורה קמחי, היועצת המשפטית של ערוץ 10.

<דבורה קמחי: חובת ההפקה של הפקות מקומיות היא במונחי אחוזים ולא בכסף.

יואב קיש: כמה אחוזים?

<דבורה קמחי: לפחות ארבעים אחוזים מהשידורים הפקות מקומיות.

<דבורה קמחי: מתוך ההפקות המקומיות, אנחנו חייבים להשקיע סכום של כ-72 מיליון שקלים בחדשות ועוד 62 מיליון שקלים לתכניות סוגה עילית על 180 שעות של תכניות סוגה עילית בשנה.

יואב קיש: תודה שעזרת לי.

יואב קיש: האם קשת-רשת חושבים שהמספרים שונים?

<קריאה: לא.

<אילאיל לבנת: לגבי החדשות החוק אמנם קבע שישים מיליון שממודדים ב-68, אולם לאחר מכן שיקף תמונת מצב - - -

יואב קיש: לא דיברתי על חדשות.

מיקי רוזנטל: החדשות הן מחויבות.

יואב קיש: לגבי סוגה עילית.

<קריאה: 62.

יואב קיש: אני עכשיו עושה סדר במספרים.

יואב קיש: ארבעים אחוזים הפקות מקומיות, זה לא נושא שאני בכלל חושב שצריך להכניס אותו.

יואב קיש: המספר היחידי שאני מדבר עליו כמספר ייחוס, זה ה-62 מיליון סוגה עילית.

יואב קיש: נקודה.

יואב קיש: אם הוא מנורמל, הוא מנורמל, ואם הוא לא מנורמל, לא מנורמל.

יואב קיש: תחליטו מה שאתם רוצים.

יואב קיש: זה המספר.

יואב קיש: לכן אם רוצים היום לצורך העניין לעשות מספרים, חמישים אחוזים, זה אומר ש-31 מיליון שקלים סוגה עילית מחויבות לבינוני, וזה אומר ש-12,4 מיליון שקלים מחויבות סוגה עילית במקסימום.

יואב קיש: אם זה עובר את השמונה אחוזים מההכנסות שלו.

מיקי רוזנטל: לא.

מיקי רוזנטל: במינימום.

יואב קיש: לא.

יואב קיש: במקסימום.

<קריאה: במקסימום.

יואב קיש: הוא משלם, הוא עושה סוגה עילית שמונה אחוזים מהמחזור שלו.

יואב קיש: אם הוא נתקל ב-קפ של 62, זאת החובה שלו בגדול.

יואב קיש: 31 מיליון בבינוני ו-12,4 בקטן.

יואב קיש: זה הרעיון.

יואב קיש: זאת ההצעה.

<קריאה: מה לגבי הקטן?

יואב קיש: לגבי הקטן יצא לי 12,4, עשרים אחוזים מ-62.

שרן השכל: אתה מדבר כאן על ערוץ 9.

יואב קיש: תכף נשמע אותם.

מיקי רוזנטל: אפשר להתווכח על המספר.

<איתמר אביטן: כבוד היושב ראש, 6,2 על הזעיר?

יואב קיש: זעיר, כרגע 8 אחוזים מההכנסות עם קפ של 6.2.

יואב קיש: כן.

יואב קיש: נכון.

יואב קיש: עם קפ של 6.2.

שרן השכל: זאת אומרת, הנמוך מביניהם.

יואב קיש: הנמוך מביניהם.

יואב קיש: אני אומר לפרוטוקול.

יואב קיש: בוודאי, הנמוך מביניהם.

יואב קיש: לא יכול להיות אני אבקש 6.2 מערוץ שעושה עשרה מיליון.

יואב קיש: זו הייתה ההצעה.

יואב קיש: אני אומר עכשיו ליוצרים ותשימו לב למה שאמרתי קודם.

יואב קיש: אני עשיתי כן צעד מאוד גדול.

יואב קיש: אני אומר לכם איך אני מרגיש ויכול להיות שזה ירד בעקבות מה שנשמע לגבי היכולת הכלכלית של הערוצים.

יואב קיש: אני אומר לכם את זה בצורה הכי ברורה.

יואב קיש: בכל מקרה, תבינו שכן, הנושא של סוגה עילית חשוב לנו ועל הדבר הזה דיברנו כרגע.

יואב קיש: עשינו כאן נושא מאוד משמעותי.

יואב קיש: יתכן שבזעירים אני אבטל את זה, אם אני אגלה, כמו שאמרה שרן.

יואב קיש: אני אומר לכם שיתכן שבזעירים וזה גם צריך פחות להפריע לכם.

יואב קיש: לכן איתן אמר לכם תרגיעו.

<אסף אמיר: אנחנו מודים על העובדה שהעניין של סוגה עילית הוא חשוב ועלה כאן לדיון.

יואב קיש: השמונה אחוזים נובע בגלל הכבלים והלוויין.

יואב קיש: הוא לא נובע סתם באוויר.

יואב קיש: יש התייחסות לחדשות.

<מירי נאור: אפשר שאלת הבהרה לדברים שנאמרו?

יואב קיש: אני אאפשר לך אחר כך.

יואב קיש: כולם ישאלו.

יואב קיש: יהיו הרבה דיונים ואת כנראה תביני הרבה.

<מירי נאור: יש כאן אי הבנה.

יואב קיש: מהי אי ההבנה?

<מירי נאור: אתה אמרת סוגה עילית אבל אתה מתכוון להשקעה בהפקה מקומית.

<אסף אמיר: לא.

<אסף אמיר: הוא מתכוון לסוגה עילית.

מיקי רוזנטל: הוא התכוון לסוגה עילית.

יואב קיש: אני לא מחייב להפקות מקומיות.

יואב קיש: לצורך העניין, ארבעים אחוזים לא יהיה.

יואב קיש: לא יהיו הפקות מקוריות.

<קריאה: שמונה אחוזים יהיו.

יואב קיש: שמונה אחוז יהיו.

יואב קיש: אני מבין שאתם צריכים לדבר על הפקות מקומיות לצורך העניין.

<מירי נאור: כן.

יואב קיש: יש כאן בלבול וזה חוסר ניסיון שלי בהבנה של העניין.

יואב קיש: אני כן רוצה להבהיר.

יואב קיש: יש את הנושא של הפקה מקומית וסוגה עילית ואיתן, אמרת שהיו באמת דיונים ארוכים.

יואב קיש: כשאני דיברתי על השמונה אחוזים, דיברתי על הפקות מקומיות.

יואב קיש: אני מודה שמשם הגיעו שמונה אחוזים.

<אורי רשטיק: יש משהו אחר שהוא בתוך החוק.

<אורי רשטיק: בחוק יש בנצ'מרק אחוזי אחר.

<אורי רשטיק: אם אתה מסתכל על סעיף, אני לא זוכר את מספר הסעיף שלך הסוגה עילית, מה הסעיף של הסוגה העילית אומר לגבי בעלות רישיון?

<אורי רשטיק: אני אומר לך מה הוא אומר.

יואב קיש: לא.

יואב קיש: אני עשיתי כאן טעות.

יואב קיש: אני ניסיתי את ההפקות המקומיות, חשבתי שהכוונה בסוגה עילית ולעשות לזה קפ.

יואב קיש: אני מתנצל.

<אבי שמידט: אתה צודק.

<אבי שמידט: במסגרת ההנחיות להפחתת הרגולציה, ואני חושב שזה כבר מיושם בחוק ההסדרים הקרוב, או בחוק קרא או בחוק התקשורת, ביטל את ההבחנה בין סוגה עילית והפקות על מנת לאחד את המשתנים.

<אבי שמידט: אני חושב שצריך להתייחס לנושא הזה.

יואב קיש: אני התכוונתי מבחינת השמונה אחוזים, הכוונה היא למחויבות להפקות מקומיות, מתוכן 65 בחוץ נדמה לי ו-35 בבית.

יואב קיש: אלה המספרים.

יואב קיש: אני מבין נושא שלא הבנתי קודם וזה נושא סוגה עילית.

יואב קיש: איתן, אנחנו נתייעץ ונחליט על זה אחר כך.

יואב קיש: נדבר על זה.

<קריאה: הפקות מקומיות בכל מקרה יהיו.

מיקי רוזנטל: בסוף תצטרכו להוציא כסף גם על סוגה עילית וגם על חדשות או לא על חדשות או סך הכול כסף.

מיקי רוזנטל: תנו להשמיע את כל ההצעה ואחר כך תעירו את ההערות שלכם.

מיקי רוזנטל: איך אפשר להבין מה הוא רוצה אם אתם לא נותנים לו להסביר?

יואב קיש: חברים, נתחיל מהמסלול שלמטה.

<אבי שמידט: אני רוצה לתקן.

יואב קיש: לא.

<אבי שמידט: יכול להיות שלא אמרתי דברים מדויקים.

<אבי שמידט: אני רוצה שתגיד בדיוק - - -

יואב קיש: לא, אף אחד לא יגיד.

יואב קיש: סיימנו את זה.

יואב קיש: אנחנו מגדירים מחדש.

יואב קיש: הזעירים, וזה גם לנושא החדשות, מחויבים לשמונה אחוזים הפקות מקומיות לפי חלוקה של 65-35 כמקובל.

שרן השכל: הפקות מקומיות.

יואב קיש: הפקות מקומיות.

שרן השכל: סוגה עילית.

יואב קיש: לא סוגה עילית.

יואב קיש: אני לא מדבר יותר על סוגה עילית כרגע.

יואב קיש: אני מדבר על הפקות מקומיות.

יואב קיש: סוגה עילית זה נושא בעייתי אחר שנתייחס אליו בהמשך.

יואב קיש: הנושא השני הוא אותם שמונה אחוזים שימשיכו להפקות מקומיות גם לקטגוריות הבאות.

יואב קיש: כדי לבנות את עצמם מקטגוריה לקטגוריה, אנחנו נגדיר רף מקסימום שינבע מהרף של ההפקות המקומיות של ערוצים גדולים.

יואב קיש: אני עוד לא נכנס לזה.

יואב קיש: עשיתי טעות שלקחתי את הסוגה עילית כרף מקסימום.

יואב קיש: אנחנו נבדוק את זה גם בנושא הפקות מקומיות.

<איתמר אביטן: אבל עלייה מבינוני לגדול, זאת עלייה משמונה לארבעים אחוזים.

<איתמר אביטן: זה מה שאתה אומר.

יואב קיש: נכון.

מיקי רוזנטל: עוד הערה אחת, אני אבקש להוציא אותך.

מיקי רוזנטל: אני רוצה לשמוע את כל ההצעה.

יואב קיש: אתה צודק.

יואב קיש: העלייה תהיה בשמונה אחוזים לארבעים ואני מוכן לשמוע במהלך הדיון את ההערה הזאת ואז לשמוע שבוא נעשה אולי שמונה לזעיר, 12 לקטן ועשרים לבינוני.

יואב קיש: זה יהיה אחר כך דיון.

יואב קיש: לגבי סוגה עילית, לזעיר לא תהיה שום התייחסות לסוגה עילית.

יואב קיש: אני כבר אומר לכם.

יואב קיש: אנחנו נצטרך לבנות את המסלולים של סוגה בשני המסלולים הנוספים באמצע.

יואב קיש: זה הכול.

יואב קיש: זה לגבי מה שהולך להיות.

יואב קיש: אני מזכיר לכם שהגדרתי שעדיין שלושים אחוזים מהמקור הייעודי של הערוץ חשוב שיישארו.

יואב קיש: עכשיו אני עובר לנושא החדשות.

יואב קיש: בנושא החדשות אני הולך מהזעיר.

יואב קיש: לזעיר לא תהיה שום מחויבות כספית בנושא כמות הכסף שהוא צריך להשקיע בחדשות.

יואב קיש: אני דורש מכל מי שעושה חדשות, אם הוא מחליט לעשות חדשות, שזה יהיה מירושלים ואני נותן לו גרייס בשלוש השנים הראשונות בהקמה ובהרצה, שהוא לא יהיה מחויב לפעול בירושלים.

יואב קיש: אבל לאחר שלוש שנים מעלות השידור הראשון של החדשות, או לצורך העניין מקבלת הרישיון, כי יש ויכוח אם אתם עושים או לא עושים, היום אתם לא נמצאים בירושלים, יהיו לכם שלוש שנים להתארגן לעבור לירושלים.

יואב קיש: זה לגבי ירושלים.

מיקי רוזנטל: אני מקשיב לך.

מיקי רוזנטל: את ההערות שלי אני אעיר.

יואב קיש: כאן אני מתחבר לגבי הזעיר.

שרן השכל: מה עם ה-15 והעשרים?

יואב קיש: אותו דבר.

יואב קיש: יש לי בחוק התייחסות ואני אקריא לך את ההתייחסות בחוק.

יואב קיש: על הזעיר דיברתי.

יואב קיש: תכף אני אדבר על הדברים האחרים.

יואב קיש: לגבי הקטן, מדובר כאן שהוא כבר חייב בשידור חדשות.

יואב קיש: אם אתה שחקן קטן ואתה מעל מאה מיליון שקלים הכנסה, אם ניקח את השוק היום, כתוב שאתה בחובת שידור חדשות.

יואב קיש: הקפיצה כאן היא שקודם כל אתה חייב לשדר אבל אתה לא מחויב עדיין לסכום.

יואב קיש: זאת אומרת, את הדבר הזה אני משאיר.

יואב קיש: אני לא רוצה לקבוע את הקטן כמחויב בסכום אבל אני כן רוצה שהוא יתחיל לשדר חדשות כי במדרגה הבאה אני מחייב אותו לשידור וחובת הוצאה לתפעול לחברת החדשות, מכיוון שזו המדרגה של הבינוני, כפי שאמרנו חמישים אחוזים מהמגבלה של הגדול.

יואב קיש: שוב, אני אשמור על אותו מפתח.

יואב קיש: אני מכין אותו כחמישים אחוזים לקפיצה לשידור של הגדול.

יואב קיש: עכשיו אני הולך למגבלות הרגולטוריות בנושא שידור חדשות ואני חושב שזה מאוד חשוב.

יואב קיש: אני מקבל את ההמלצה של משרד התקשורת ושל שרן השכל, ונדמה לי גם ערוץ 20 דיבר על כך.

יואב קיש: אני מקריא את הדברים שאני מבקש שיעלו כחובות רגולטוריות.

יואב קיש: הנגשה לבעלי מוגבלויות, הגנה על ילדים, הגבלות על שידורים אסורים, אתיקה והשאלה הגדולה כאן היא חברה נפרדת והמשמעות שלה כי לפתוח סתם חברה נפרדת, זאת לא בעיה.

יואב קיש: המשמעות של חברה נפרדת היא גם בעלי תפקידים שונים וזה אומר דירקטוריון שונה.

יואב קיש: יש לנו עכשיו סיטואציה עם ערוץ 20 שכבר שנה יושב, ודיברתי על זה קודם, בתהליך של לעמוד בדרישות של המועצה לכבלים ולוויין.

יואב קיש: ראיתי את הדרישות של המועצה לכבלים ולוויין והן בסך הכול – יונתן, אתה יכול להציג לנו אותן בהמשך – דרישות הגיוניות.

יואב קיש: אני רוצה להשאיר לערוץ זעיר וגדול, כדי שיהיה גם מעבר חלק, את הדרישות שהוא יקריא ויאמר ואנחנו ניקח אותן כדרישות לערוץ זעיר ואז יצא מצב שבעצם ערוץ 20 לא יצטרך להמציא את הגלגל וללכת לרישיון חדש של חדשות כזעיר.

יואב קיש: מי שירצה להתייחס ולשנות, כמובן נדבר אבל זה יפשט את כל התהליך ויאפשר לכל הערוצים הייעודיים גם לעמוד בתנאים.

איתן כבל: לא נקים דירקטורין כמו בתאגיד.

<יונתן לייסנר: אני חושב שצריך לקחת את החובות מחוק הרשות השנייה ולא מאתנו.

יואב קיש: אני רוצה לשמוע את החובות שלכם ובתור זעיר, אני אתן להם כזעיר, את החובות שלכם וברגע שהם יעברו שלב, הם יעברו לחובות של הרשות השנייה.

יואב קיש: כך זה ייבנה וזאת תהיה הדרך של המדרוג.

יואב קיש: אולי זה לא יהיה אפילו בשלב השני אלא בשלב השלישי של קטן.

יואב קיש: אנחנו צריכים לחשוב על זה אבל המסר הוא שאנחנו מתחילים עם העיר במסלול הזה ואחרי שהם עוברים מדרגה, הם ילכו.

יואב קיש: מיקי, אני חושב שעניתי לפחות חלקית על השאלות.

מיקי רוזנטל: יש לי כמה הערות אבל אני מוכן קודם לשמוע את ההערות ואחר כך אני אומר את דעתי על ההצעה.

יואב קיש: אני מתנצל שבלבלתי את הפורום עם נושא סוגה עילית ונושא הפקות מקור.

<יורי קגנוביץ: תודה אדוני היושב ראש.

<יורי קגנוביץ: אני רוצה לומר כמה דברים בהתייחס למה שדובר בשעה האחרונה כאן.

<יורי קגנוביץ: אני רוצה שנרד לקרקע.

<יורי קגנוביץ: לגבי רוץ 9.

<יורי קגנוביץ: ערוץ 9 הוא ערוץ טלוויזיה שבשנים הטובות תפס ארבעה עד חמישה אחוזי נתח שוק.

<יורי קגנוביץ: אחרי הפיצול, בעזרת השם יהיו שני אחוזים.

<יורי קגנוביץ: אמרתי בישיבה הקודמת שחיינו במסגרת רגולטורית מאוד ברורה במשך 15 שנים.

<יורי קגנוביץ: עמדנו בכל המחויבויות ולא הפרנו אף פעם.

<יורי קגנוביץ: לדעתי קיבלנו קנס אחד במהלך 15 שנים אלה על כתוביות.

<יונתן לייסנר: אגב, זה חוק שהכנסת לא קיבלה בו את עמדתנו.

<יורי קגנוביץ: בשנת 2014.

יואב קיש: אתה רומז לכך שהכנסת תמיד צריכה לקבל את עמדתכם?

<יונתן לייסנר: אם נפתח את חוק הכתוביות, נשב כאן עד הבוקר.

<יורי קגנוביץ: השורה התחתונה.

<יורי קגנוביץ: במהלך כל הדיונים, אתה וחברי הכנסת אומרים שכל מטרת החוק היא להקל עלינו.

יואב קיש: נכון.

יואב קיש: תגיד לי ממה אתה חושש.

<יורי קגנוביץ: אני חושש משני דברים שהם מאוד ברורים.

<יורי קגנוביץ: ראשית כל, אני חי היום במסגרת רגולטורית מסוימת שאין לי לא דמי רישיון ולא דמי זיכיון וכפי שאמרתי, אתם תצעקו עכשיו, אצלי במשרד יש ניקיון פעמיים בשבוע ולא כל יום כי אנחנו חוסכים כל שקל אפשרי.

יואב קיש: אני יכול לשאול אותך שאלה?

יואב קיש: אתה לא חייב לענות.

יואב קיש: אם אני עושה עשרה אחוזים, מדובר על לפחות מאה מיליון שקלים.

יואב קיש: האם אתם נופלים לקטגוריה של זעיר?

<יורי קגנוביץ: אנחנו נופלים לקטגוריה של סופר זעיר.

<יורי קגנוביץ: עם 2-2.5 אחוזים.

<יורי קגנוביץ: דבר שני.

<יורי קגנוביץ: אני ערוץ דובר שפה רוסית.

<יורי קגנוביץ: אני לא הולך להיות ערוץ דובר שפה צרפתית.

<יורי קגנוביץ: אני לא אכנס למגרש של הגדולים כמו שערוץ 20 - אני מצטער שאני אומר את זה – רוצה לעשות.

<יורי קגנוביץ: אני אשאר הקטן שלי עם 900 אלף צופים כאשר המגרש הזה הולך וקטן מיום ליום אבל עדיין יש בו צורך.

<יורי קגנוביץ: חד וחלק.

יואב קיש: חדשות אתם משדרים.

<יורי קגנוביץ: חדשות אנחנו משדרים.

<יורי קגנוביץ: אנחנו עומדים בכל החובות הרגולטוריות.

יואב קיש: בזה שאני מעביר את המחויבויות הרגולטוריות של מועצת כבלים ולוויין כדרישה לחדשות גם לזעיר, אני פותר לכם את הבעיה הזו שלא תצטרכו עכשיו לעשות חברה נפרדת.

יואב קיש: לא יודע מה עשיתם, אבל אני פותר את הבעיה.

<יורי קגנוביץ: כן.

יואב קיש: איפה הבעיה?

<יורי קגנוביץ: אני אומר.

<יורי קגנוביץ: הבעיה השנייה היא - - -

יואב קיש: לא שנייה.

יואב קיש: לא הבנתי את הראשונה.

<יורי קגנוביץ: הבעיה הראשונה היא שנכון להיום, מעבר לתשלומים לוועדות מדרוג, לאקו"ם ולאיגודי אומנים כאלה ואחרים שאנחנו משלמים להם וזה כבר מובנה בתוך התקציב שלנו - - -

יואב קיש: אמרתי שהתשלום היחידי הוא דמי רישיון.

<יורי קגנוביץ: אפילו אם אתם היום תטילו עלי מאה אלף שקלים דמי רישיון שנתיים, זה מאה אלף שקלים יותר ממה שאני מוציא היום.

<יורי קגנוביץ: אני חושב שאנחנו ערוץ יחיד במדינה שקרוב לאיזון.

<יורי קגנוביץ: אני יכול גם לדבר במספרים.

<יורי קגנוביץ: אנחנו סיימנו את השנה הזאת במיליון שקלים הפסד, אחרי ארבעים מיליון שקלים אתם היינו ב-2014.

<יורי קגנוביץ: אני לא חושב שיש דבר כזה במדינה.

<יורי קגנוביץ: אני מדבר על הפסדים ישירים.

<יורי קגנוביץ: השורה התחתונה.

<יורי קגנוביץ: אם אתה היום מטיל עלי מאה אלף שקלים נוספים או עשרה שקלים נוספים, זה הפסד.

יואב קיש: הנושא שאתה מעלה כבעיה ראשונה זאת הדרישה לדמי רישיון מהזעירים.

<יורי קגנוביץ: בדיוק.

<יורי קגנוביץ: דבר נוסף.

<יורי קגנוביץ: אנחנו היום חברת ההפקה היחידה במדינה הזאת שדוברת רוסית.

<יורי קגנוביץ: מעבר לזה שאנחנו יודעים להתפרנס ממכירת פרסומות, אנחנו גם מדי פעם מתפרנסים מהפקות כאלה ואחרות שמזמינים מאתנו ערוצים רוסיים.

<יורי קגנוביץ: אני קורא לזה השלמת הכנסה.

<יורי קגנוביץ: זה מצחיק, אבל זה כך.

<יורי קגנוביץ: ברגע שאתה אומר שהיום אני אצטרך להוציא 500, 600, 700 אלף שקלים על הפקות חוץ, ואני היום עושה את הפקות החוץ האלה לגורמים אחרים, זה פשוט הזוי.

<יורי קגנוביץ: למה?

<יורי קגנוביץ: כי נכון להיום, ברגע שאני אצטרך להוציא 500 אלף שקלים על הפקות חוץ, זה אומר שאני אצטרך לפטר עובדים באותם 500 אלף שקלים.

<יורי קגנוביץ: נקודה.

<דב אברמוב: אין דרישה לפי חוק התקשורת, אין מכסה של הפקות חוץ.

<דב אברמוב: זה גם לא מתאים לערוצים בסדר הגודל הזה.

<יורי קגנוביץ: אדוני היושב ראש, נכון להיום אני עם חובה לעשות שלושים אחוזים הפקות מקור.

<יורי קגנוביץ: אני חושב שאני עושה יותר מחמישים אחוזים בפועל נכון להיום אבל אני עושה אותן בבית.

<יורי קגנוביץ: אני לא מוציא אתן החוצה כי אין חברת הפקה שיודעת לעשות את זה בשפה הרוסית במדינה.

יואב קיש: אני שמח אתה מעלה את הבעיות.

יואב קיש: אנחנו נפתור אותן כי אין כוונה להרוג ערוץ כלשהו.

<יורי קגנוביץ: אני אומר שני משפטים ובזה סיימתי.

<יורי קגנוביץ: ראשית, אני חושב שאי אפשר להשוות בין ערוץ 9 וערוץ ערבי - אני לוקח את כולם לסל אחד – לבין ערוץ 20 כי אני מסכים עם גברת יוליה שמאלוב שאמרה שבאמת צריך כאן לשמור גם על הנושאים של הייעודיים.

<יורי קגנוביץ: אני בחיים לא אכנס למגרש של קשת, רשת ו-10.

<יורי קגנוביץ: אני גם לא שם.

<יורי קגנוביץ: זאת גם לא המטרה, גם אם תיתן לי ותגיד לי.

<יורי קגנוביץ: דבר שני.

<יורי קגנוביץ: אני מבקש אדוני היושב ראש, אל תמציאו לנו בבקשה מחויבויות.

<יורי קגנוביץ: תשאירו אותנו.

<יורי קגנוביץ: אנחנו תומכים במעבר לרשות שנייה אבל תשאירו אותנו במחויבות קיימת.

איתן כבל: העלית רק שתי סוגיות, אם הבנתי נכון.

יואב קיש: אני מסכם את דבריך, יורי.

יואב קיש: דמי רישיון וחיוב לקניית הפקות מקומיות בחוץ.

יואב קיש: אלה שני הדברים שבעיניך הורג את הסיפור.

<יורי קגנוביץ: כן.

יואב קיש: תודה רבה.

יואב קיש: אני מדבר קודם עם הערוצים הייעודיים.

<נחשון אקסלרוד: מעבר לדברים שאמר יורי שהם רלוונטיים עבורנו במאה אחוזים, נאמר כאן כבר קודם, ואני רק רוצה לחדד את זה, שהמעבר ממשטר של רגולציה תחת מועצת הכבלים והלוויין למשטר של רגולציה במסגרת חוק הרשות השנייה, שבעת העמודים האלה שמחזיקה חברת הכנסת השכל, הם מאוד רלוונטיים.

יואב קיש: אתם עושים חדשות?

<נחשון אקסלרוד: אנחנו לא עושים חדשות.

<נחשון אקסלרוד: הרישיון שלנו במועצת הכבלים והלוויין חייב אותנו להתחיל לעשות חדשות החל מהשנה השלישית לקיומנו וזה כבר עבר.

<נחשון אקסלרוד: אין לנו כסף לעשות חדשות ולא עשינו חדשות.

<נחשון אקסלרוד: אנחנו מאוד רוצים לעשות חדשות.

<נחשון אקסלרוד: ברור לנו לגמרי שגם החדשות האלה צריכות לעמוד באמת באותה רגולציה שחבר הכנסת רוזנטל מדבר עליה.

מיקי רוזנטל: לא.

מיקי רוזנטל: אני לא דיברתי על זה.

מיקי רוזנטל: דיברתי על ערכים וזה משהו אחר.

מיקי רוזנטל: לא אמרתי איך מחייבים אתכם בערכים האלה.

מיקי רוזנטל: זה לא חייב להיות בדרך שמחייבים ערוצים גדולים.

יואב קיש: כערוץ זעיר, אין עליך חובה לעשות חדשות.

<נחשון אקסלרוד: אני לא ערוץ זעיר.

<נחשון אקסלרוד: אני ערוץ מיקרו.

<נחשון אקסלרוד: ערוץ הלא טי.

<נחשון אקסלרוד: וי.

<נחשון אקסלרוד: הוא ערוץ שבשנה טובה ההכנסות שלו מתקרבות לשלושה מיליון שקלים.

<נחשון אקסלרוד: שם אנחנו עומדים.

<נחשון אקסלרוד: זאת אומרת, אם החוק רוצה להתחיל לחייב את ערוץ הלא טי.וי.

<נחשון אקסלרוד: בדמי רישיון - - -

<קריאה: החובה שלך בהפקות מקור לעומת ההכנסות.

<נחשון אקסלרוד: לא בהפקות.

<נחשון אקסלרוד: עוד רגע נגיע לזה.

יואב קיש: אתה מצטרף לנושא דמי הרישיון.

<נחשון אקסלרוד: יותר מזה.

<נחשון אקסלרוד: אני רוצה לומר לך שהמחויבות הרגולטורית שלי להשקעה בהפקה מקומית ובהוצאות תפעול, עומדת היום על 22 מיליון.

<נחשון אקסלרוד: אמרנו גם בישיבה הקודמת.

יואב קיש: איזה מחויבויות?

<נחשון אקסלרוד: של השקעה בהפקה מקומית.

יואב קיש: כל זה יורד.

יואב קיש: אלה שמונה אחוזים מההכנסות שלך.

<נחשון אקסלרוד: הבעיה שלי תבוא כשאנחנו נגיע לדבר על הוראות המעבר עליהן דיברת אבל אני לא אקדים מאוחר.

יואב קיש: אם אני מסכם את דבריך, דמי רישיון, אין לכם את היכולת לממן.

יואב קיש: הנושא השני הוא גם הפקות החוצה.

<נחשון אקסלרוד: הפקות החוץ, כמובן שאין לנו דבר כזה.

<נחשון אקסלרוד: עשרות סעיפי רגולציה מכוח חוק הרשות השנייה - - -

יואב קיש: זה לא יהיה.

יואב קיש: אנחנו נבנה הגדרה שתאמר במה צריך לעמוד.

<נחשון אקסלרוד: בסדר גמור, אבל אתה דיברת על זה רק בנושא של חדשות ואני מדבר על זה באופן כללי.

יואב קיש: כמו למשל?

<נחשון אקסלרוד: המון.

יואב קיש: יכול להיות שנצטרך לעשות לזעירים שתי רשימות, אחת לחדשות.

<נחשון אקסלרוד: יש אין ספור הוראות רגולציה.

יואב קיש: מעיר חבר הכנסת מיקי רוזנטל שערוץ לא זעיר, ערוץ מיקרו מתחת לעשרה מיליון שקלים.

שרן השכל: זאת בדיחה.

מיקי רוזנטל: זאת לא בדיחה.

מיקי רוזנטל: אתה פוטר אותו.

<אסף אמיר: דיברנו על זה קודם.

<אסף אמיר: אם היית אומר שהם בשני אחוזים, הם לא מתקדמים, או בשלושה אחוזים, אם היית אומר ארבעה אחוזים, ואני מדבר בשמי ולא בשם מישהו אחר, תוותר להם על הכול, אבל מי שיש לו כוונות להתקדם - - -

מיקי רוזנטל: אני חושב שערכית הרשות השנייה צריכה לחייב אותם בכל הדברים הערכיים.

<נחשון אקסלרוד: בהחלט.

<נחשון אקסלרוד: אין ויכוח על זה.

מיקי רוזנטל: בכל הדברים שלא עולים, שיש להם משמעות כספית מינימלית.

<קריאה: על זה אין ויכוח.

מיקי רוזנטל: אנחנו לא פוטרים אותם משום דבר ערכי אבל פוטרים אותם מכל התשלומים האחרים.

מיקי רוזנטל: אם ההכנסות שלהם מתחת לעשרה מיליון שקלים או משהו כזה, באמת לא כדאי להתעסק עם זה.

מיקי רוזנטל: סתם אמרתי עשרה מיליון.

מיקי רוזנטל: תבואו תגידו שמונה מיליון או שמונה מיליון.

יואב קיש: אני מקבל.

מיקי רוזנטל: צריך ללמוד את זה.

יואב קיש: בסדר.

יואב קיש: יש לנו מישהו מערוץ 24?

<טלי גורן: כן.

<טלי גורן: אנחנו.

<טלי גורן: סמנכ"לית רגולציה ותקשורת בקשת וגם דירקטורית ב-24.

<טלי גורן: אנחנו נמצאים בדיוק באותו מצב.

<טלי גורן: כל הערוצים הייעודיים נמצאים באותו מצב ולכולנו יש מגבלות וחלקן – אני יכולה להגיד בשם ערוץ 24 – אני חייבת לתת לכם איזושהי אנקדוטה קטנה כדי שתבינו.

<טלי גורן: קליפים בערוץ 24 לא מוכרים כהפקה.

<טלי גורן: לא מוגדרים כהוצאה.

<טלי גורן: סתם דוגמה למשהו שהתחיל לפני הרבה מאוד שנים ולא השתנה.

<טלי גורן: דברים שהם נורא אנכרוניסטיים, לא מקבלים שום ביטוי.

<טלי גורן: ערוץ 24, כמו הערוצים הייעודיים האחרים, נמצאים כולם באותה מצוקה כלכלית.

<טלי גורן: אני יכולה גם להגיד בשם הערוצים המסחריים הגדולים שרק עכשיו התפצלו, כולנו נמצאים במצב מאוד קשה.

<טלי גורן: כל הדיון כאן הוא דיון שכמובן הוא לא בשל כי הוא נעשה נורא מהר.

<טלי גורן: אי אפשר לבוא ולדבר על טלאים ועל טלאים כשלא מתייחסים בכלל לערוצים המסחריים הגדולים.

יואב קיש: לא.

יואב קיש: אמרתי שנתייחס אליהם אחרי קריאה ראשונה.

<טלי גורן: בסופו של דבר אנחנו כולנו נמצאים באותו שוק.

יואב קיש: לגבי האמירה הזו אני יכול להגיד לך שאני לא מסכים אתה כי אני יכולתי להגיד מה שאומרת היועצת המשפטית שלי כל הזמן, שהחוק הזה דן בייעודיים ולא דן בכלל בגדולים ולכן כל שינוי בגדולים לא רלוונטי.

<אתי בנדלר: לא אמרתי שהוא לא רלוונטי.

<אתי בנדלר: אגב הצעת החוק הזאת, הוא מאוד רלוונטי.

<אתי בנדלר: אני רק אומרת שהטיפול בהם צריך לעסוק בצורה מערכתית, רוחבית, עם הצעת חוק שרואה את כל ההיבטים.

יואב קיש: זו כוונת השר.

<אתי בנדלר: ורואה את כל האיזונים.

<אתי בנדלר: זה לא אגב הטיפול בהסכמת הערוצים הייעודיים.

<טלי גורן: בדיוק.

<אתי בנדלר: ויפה שעה אחת קודם.

<אתי בנדלר: אנחנו כל הזמן פונים לזרז.

<אתי בנדלר: אם זה היה תלוי בי, אני ממש מפצירה בנציגי הממשלה לא לחכות אפילו לחוק ההסדרים עם הצעת חוק ממשלתית בעניין הזה כי אני באמת חושבת, ואני חוזרת ואומרת, שהרגולציה על השידורים המסחריים היא איומה, היא קשה, היא לא מאוזנת, היא לא מביאה בחשבון דברים שכן צריכים להביא בחשבון.

<אתי בנדלר: אין פלטפורמה לאינטרנט ועוד אלף ואחת בעיות שיש אבל לא אגב הטיפול בהצעת החוק.

<טלי גורן: הדיון הזה עקר מ-גוגל, פייסבוק, יו-טיוב, באמת הגורמים האמיתיים המאיימים על כולנו.

<טלי גורן: הדיון הזה עקר מזה.

<טלי גורן: זה כאילו אנחנו חיים בספרה אחרת לגמרי, בבועה קטנה מקומית שאין לה שום קשר לא לשינויים הטכנולוגיים, לשום דבר.

<טלי גורן: כל הדיון הזה, אני חייבת לומר לכם, הוא פשוט עוסק, בעצם מבקשים לדון על נתחי שוק או על נתחים מסחריים.

<טלי גורן: אתה מדבר על שמונה אחוזים, על עשרים אחוזים.

<טלי גורן: תשמעו, בואו תסתכלו על השוק הזה.

<טלי גורן: השוק הזה, אין בו כסף.

<טלי גורן: אפשר לנסות להמשיך ולסחוט, אבל אין בו.

<טלי גורן: אם אנחנו מדברים על דמי הרישיון, אם אנחנו אומרים במשך שנים, וכולם מסכימים אתנו וכולם אומרים כן, כן, כן, בחוק הבא זה ייפתר.

<טלי גורן: אנחנו בעשור האחרון שומעים פעם אחר פעם אחר פעם שכולם מהנהנים בהסכמה ואומרים שממש עוד רגע יפתרו לנו את הבעיה.

<אתי בנדלר: לצערי בשום שלב לא אמרו.

<אתי בנדלר: הייתה עוד ועדה ועוד ועדה וכן מאמצם את ההמלצות ולא מאמצים את ההמלצות וכך הלאה.

<טלי גורן: לא סתם אמרנו תודה רבה ולא תודה על התוכן השיווקי.

<טלי גורן: כאשר הייתם צריכים באמת להסדיר את התוכן השיווקי, אף אחד לא טרח לעשות את זה אלא רק לכפות עלינו עוד ועוד קנסות.

<יונתן לייסנר: לא על ערוץ 24.

<טלי גורן: אני מדברת כרגע גם וגם.

יואב קיש: יש לה שני כובעים.

<יונתן לייסנר: בערוץ 24 התוכן השיווקי מוסדר.

<קריאה: היא מדברת כקשת.

<טלי גורן: אני יכולה לומר לך בשם קשת לגבי ערוץ 24.

יואב קיש: אני רוצה לדבר לגבי ערוץ 24.

יואב קיש: קודם כל, שאלה עקרונית.

יואב קיש: האם אתם נכנסים לקטגוריה של זעיר, מתחת למאה מיליון שקלים הכנסות?

<טלי גורן: כן.

<טלי גורן: לגמרי.

<טלי גורן: מיקרו.

יואב קיש: אתם כנראה לא תהיו במיקרו של מתחת לעשרה מיליון שקלים.

יואב קיש: בוודאי שתהיו כמה שיותר, זו הכוונה שלי.

יואב קיש: מה ממה שאמרתי – ועזבי רגע את קשת – כלפי ערוץ 24, כמו שדיברו אתי קודם על דמי רישיון, הפקות מקומיות חיצוניות והנושא שעלה, מה הנושאים הרלוונטיים לכם.

<טלי גורן: אותו דבר בדיוק.

<טלי גורן: יש כרגע עודף רגולציה גם על ערוץ 24.

<טלי גורן: זה אותו דבר בדיוק.

יואב קיש: לכם יש גם את הבעלות הצולבת.

<טלי גורן: נכון.

<טלי גורן: לגבי הבעלות הצולבת, אני שמעתי את הצעתך.

<טלי גורן: אני אומרת שמבחינת קשת אנחנו מוכנים להתחייב שהערוץ הזה יישאר ערוץ מוזיקה כל עוד הוא נמצא בבעלותה של קשת.

מיקי רוזנטל: ערוץ ייעודי תחת הרשות השנייה והם יתחייבו בהתחייבות רגולטורית שהוא יישאר רק ערוץ מוזיקה.

<טלי גורן: נכון.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: יש לי אפילו הצעת שיפור בנושא.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: במידה והם יחליטו למכור – למרות שאני חושבת שזה לא קשור כי אני חושבת שאין לנו איזשהו ערוץ שמשדר מוזיקה ישראלית כל הזמן ולכן לדעתי גם אם מישהו אחר היה קונה אותו, היה צריך להשאיר את המוזיקה – אז הרשות אולי תסתכל עליו כעל ערוץ זעיר, לא נושאי.

<טלי גורן: גם עכשיו ערוץ 24 הוא בבעלות קשת.

<טלי גורן: כרגע הוא נמצא תחת חוק התקשורת.

<טלי גורן: עכשיו אתם מבקשים להעביר אותו תחת חוק הרשות השנייה.

<טלי גורן: לו היה נשאר תחת חוק התקשורת, לא הייתה כאן בעיה.

<טלי גורן: לכן אני מבינה שבעצם הבעיה היא בזה שפותחים אותו לחלוטין.

<טלי גורן: לכן אני אומרת שאפשר להשאיר אותו כערוץ מוזיקה.

מיקי רוזנטל: האם אתם מוכרים חבילות פרסום חותכות גם בין ערוץ 24 לקשת או לאתר מאקו או שכל דבר הוא בנפרד?

<קריאה: או שהוא משק סגור כשלעצמו.

<טלי גורן: משק סגור.

מיקי רוזנטל: זאת שאלת תום לב.

מיקי רוזנטל: לא אמרתי שאתם עושים כאן טריקים.

מיקי רוזנטל: רציתי לדעת לצורך העניין, לשקול האם להתיר לכם להישאר ערוץ.

יואב קיש: יכולים גם לחייב אותם.

מיקי רוזנטל: אנחנו רוצים רק להבין.

יואב קיש: אנחנו לא רוצים שבגלל האחזקה הצולבת הם יוכלו לעשות.

יואב קיש: הם יהיו מחויבים למשק סגור.

מיקי רוזנטל: לכן שאלתי.

<טלי גורן: גם היום מדובר במערכות גבייה שונות לחלוטין, בשתי חברות שונות לחלוטין.

<טלי גורן: אנחנו מחויבים בדיווח למועצת הכבלים והלוויין ומחויבים בדיווח לרשות השנייה.

יואב קיש: אני מעלה הצעה – לא הצבעה - שאני מבקש שיעבירו אותה לממונה על ההגבלים כי מאוד חשוב לי לשמוע את דעתה.

יואב קיש: ההצעה אומרת שערוץ 24 יעבור לרשות השנייה במסגרת החוק הזה.

יואב קיש: לבדוק, אני לא יודע כי זו שאלה ואשמח לשמוע את ההתייחסות המקצועית, להשאיר את הבעלות הצולבת עם החרגה שהערוץ מתחייב לשני דברים, האחד, להיות משק סגור וזה אומר שהוא לא עושה בנדלינג ולא מוכר וזה משק סגור, והשני, שהוא מחויב להיות ערוץ מוזיקה מאה אחוזים.

<טלי גורן: לא.

<טלי גורן: הוא לא מאה אחוזים גם היום.

יואב קיש: כמה הוא?

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: 75 אחוזים.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: לפי הרישיון.

יואב קיש: אז 75 אחוזים מוזיקה.

יואב קיש: לא יהיו חדשות.

<טלי גורן: חדשות מוזיקה יכולות להיות.

יואב קיש: חדשות מוזיקה, כן, אבל לא חדשות.

<קריאה: כמו בערוץ 33.

יואב קיש: הבעלים יהיה מחויב למכור, ואני אומר שהם יגדירו בסוף אם זה רלוונטי ומה התנאים, במידה והוא יוצא מקטגוריה של ערוץ זעיר.

יואב קיש: יהיה מחויב למכור.

יואב קיש: צריך יהיה להגדיר את הזמן אם במקרה תגדלו להיות ערוץ גדול, אז תהיו מחויבים למכור והעסק ייגמר.

יואב קיש: או אם הוא ימכור, קשת יצאו ולא תהיה אחזקה צולבת, הוא יוכל להיות ערוץ זעיר רגיל כמו כל שאר הערוצים הזעירים.

יואב קיש: זו שאלה לבדיקה עם הממונה על ההגבלים.

יואב קיש: שמענו.

יואב קיש: ערוץ 20.

<יוסי עבאדי: יועץ משפטי חיצוני לערוץ 20.

<יוסי עבאדי: אני מבקש להקדים שתי הערות לפני שאני מתייחס לגופו של עניין.

<יוסי עבאדי: אנחנו נמצאים כאן כדי להקל על הרגולציה בגלל כמה תופעות.

<יוסי עבאדי: האחת, שהרגולציה מגשימה את עצמה ואז נוצר מצב שאם נניח צריך לסווג תכנית מסוימת כתכנית מורשת, צריך שהיא תהיה מאה אחוזים דברי רבנים ואם זאת סתם לדוגמה תכנית של אוכל כשר, אז מתחיל כבר להיות ספק.

<יוסי עבאדי: ואם יש בה אלמנטים אחרים שהם לא מורשת, מתחילה השאלה איך לסווג אותה, האם היא מעורבת, האם היא חצי.

<יוסי עבאדי: בקיצור, הרגולציה מוצאת כל מיני דרכים להתחיל לצבוע כל דקה, להאזין ולהוציא כל מיני דוחות.

<יוסי עבאדי: לכן אנחנו כאן.

<אסף אמיר: הרגולציה עושה את תפקידה על פי חוק.

יואב קיש: הוא הקשיב בשקט לכל הדוברים.

יואב קיש: אני מבקש מכולם ללא יוצא מהכלל, לא להפריע לו.

<יוסי עבאדי: הדבר השני.

<יוסי עבאדי: המתכונת, לא רק לגבי ערוץ 20 אלא לגבי כל הערוצים כאן, עברנו בוועדות דומות לגבי ערוץ 10, רק כאשר הערוצים מדממים על הרצפה, קורסים, רק אז יושבים כאן ומתחילים להוציא כל מיני נוצות קטנות.

יואב קיש: זה פחות רלוונטי.

יואב קיש: בוא נדבר לעניין.

<יוסי עבאדי: לא, זה רלוונטי לעניין שתכף אני אגיע אליו.

<יוסי עבאדי: נכון היה מבחינה חשיבתית לעשות את זה בדרך של תקציב אפס.

<יוסי עבאדי: כמו שהיושב ראש הציע, לבנות מה כן.

יואב קיש: אמרתי שאני מקבל את זה.

יואב קיש: בוודאי בתחום החדשות ולא רק כדי שגם הערוצים האחרים.

יואב קיש: זאת אומרת, תהיה הגדרה של מה כן ולא הגדרה של מה לא.

<יוסי עבאדי: כל ההערות שהעירו כאן

<יוסי עבאדי: הערוצים הייעודיים רלוונטיות גם לערוץ 20.

יואב קיש: דמי רישיון?

<יוסי עבאדי: גם לגבי הפקות חיצוניות וגם לגבי מה שנאמר כאן בעקיפין לנושא של הז'אנר וההגדרה.

<יוסי עבאדי: אם מתחילים להגדיר מה זה בדיוק מורשת, אם זה שלושים אחוזים או ארבעים אחוזים, קראנו פנימה את כל הרגולציה שמתחילה לבדוק האם אלה שלושים אחוזים מהדקות.

יואב קיש: אני רוצה שתשמור על הייעודי שלך.

יואב קיש: איך אתה יכול לעשות את זה בלי שאני אומר לך שלושים אחוזים תשמור?

<יוסי עבאדי: יש לנו בהחלט התחייבות להיות ערוץ מורשת.

<יוסי עבאדי: בכלל, צריך להבין, אין מקום יותר לערוצים כלליים.

מיקי רוזנטל: איך זה בא לידי ביטוי?

<יוסי עבאדי: הערוץ חייב להיות ערוץ נישה והוא חייב שתהיה לו זהות.

יואב קיש: אם כן, מה הבעיה שלך עם מה שאני מציע?

<יוסי עבאדי: הבעיה שלי היא שאתה קורא את הרגולטור בחזרה פנימה.

יואב קיש: אבל אני חייב לראות שאתה שומר על זה.

יואב קיש: מה אתה רוצה?

יואב קיש: תן לי פתרון.

<קריאה: בלי לנקוב בשלושים, פשוט תגיד שהערוץ ייתן מענה לייעוד לשמו הוא הוקם.

<יוסי עבאדי: תהיה לו הגדרת ייעוד אבל היא לא תהיה באחוזים.

<יוסי עבאדי: הרי ברור שאם הערוץ יברח לחלוטין מהייעוד שלו, לא תהיה לו זכות קיום.

יואב קיש: מה האחוז נכון לעכשיו?

<יוסי עבאדי: היה 75 אחוזים.

<יוסי עבאדי: הוא ירד ממאה ל-75.

יואב קיש: אני רוצה לשאול אתכם בצורה הכי ברורה.

יואב קיש: איך אנחנו מוצאים פתרון?

יואב קיש: כנראה ממה שאתה אומר, יש שלושים אחוזים ואין לך בעיה אלא הבעיה שלך היא כל הבדיקה הרגולטורית.

<יוסי עבאדי: נכון.

יואב קיש: אתה לא רוצה להתנהל בוויכוחים.

<יוסי עבאדי: בדיוק.

יואב קיש: אני שואל אותך איך אתם מוצאים פתרון להגדרה של המהות של הערוץ כדי שנוכל לאפיין את זה ולדעת בצורה קלה ופשוטה שאתם שומרים על השלושים אחוזים ייעודי?

<נתנאל סימנטוב: המהלך המדובר כאן הוא להעביר את זה מערוצים ייעודיים לערוץ מסחרי קטן.

<נתנאל סימנטוב: למה אנחנו חוזרים עכשיו אחורה ומנסים לאפיין ערוץ מסחרי קטן שהוא גם ייעודי?

<נתנאל סימנטוב: למה הלכנו אחורה?

יואב קיש: אני אגיד לך למה.

יואב קיש: אני רוצה לפטור אתכם מדמי מעבר.

יואב קיש: אני כן רוצה לשמר את האופי של הערוץ.

<נתנאל סימנטוב: זה קשור להפקות מקומיות ודברים מהסוג הזה עליהם דיברנו קודם.

<נתנאל סימנטוב: איך זה קשור לתוכן הייעודי?

<נתנאל סימנטוב: אנחנו חוזרים לאותו בור ממנו אנחנו מנסים לצאת.

<מירי נאור: כולם אמרו כאן שהם ימשיכו לעשות את הייעוד שלהם.

<קריאה: זה לבחירת הערוץ.

<קריאה: מי שרוצה להמשיך, ימשיך.

<קריאה: כשאני אגיע למספר מסוים, לעשרה אחוזים, ,אני אעמוד.

יואב קיש: אני לא מאמין ששמענו שתוכן ייעודי הוא בור.

יואב קיש: אי אפשר כך לנהל דיון.

שרן השכל: הדבר היחיד הוא הבעלות הצולבת.

איתן כבל: אני אומר מה חשבתי עת דיברתם.

איתן כבל: אני באמת תוהה.

איתן כבל: אני חושב שאתם צריכים להחליט מה אתם רוצים להיות כשתהיו גדולים.

יואב קיש: הם אמרו.

איתן כבל: תאמין לי שהבנתי.

איתן כבל: אני יותר קרוב אליהם מאשר אתה, כך שהבנתי עוד יותר טוב.

איתן כבל: אני באמת מנסה, ואני אומר את זה ממקום הכי טוב ואני לא רוצה שיהיה כאן איזשהו מקום שמישהו יחשוב אחרת, באמת אני רוצה שתצליחו, זה חשוב לי, ואני אעשה כל מאמץ כאן כדי שבאמת תצליחו לצאת לדרך.

איתן כבל: אתה יודע, אפילו ריקוד תימני כבר לא רוקדים כאן.

איתן כבל: אחד לפנים ושניים לאחור.

איתן כבל: זאת אומרת, אנחנו באים כל הזמן ומנסים ללכת לקראתכם ובאמת, אני לא מתבייש לומר את זה, בסוף כל הערוצים האחרים, הערוצים הייעודיים, מקבלים את חלקם בגלל ערוץ 20.

איתן כבל: בוא נגיד את האמת.

<נתנאל סימנטוב: אני שמעתי בדיון הקודם שיש כאן עוד שני ערוצים שעומדים להיסגר בתוך חודשים ספורים.

איתן כבל: אבל הם לא באו אלינו כמוכם.

<נתנאל סימנטוב: הם היו באים בעוד חודשיים.

יואב קיש: איתן, אל תיכנס לזה.

איתן כבל: נתנאל, אני לא רוצה ללכת למקום הזה.

איתן כבל: אל תכניס אותי לשם.

איתן כבל: אמר היושב ראש שבסוף אתם קיבלתם את הרישיון שלכם בזמנו.

<יוסי עבאדי: זה לא עובד.

איתן כבל: אני מדבר שוטף.

איתן כבל: אתה זוכר אותי מהפעם הקודמת.

איתן כבל: מה שאני מנסה להגיד, ואתה יודע את זה, את המאבק שניהלתי עבורכם.

<יוסי עבאדי: נכון.

איתן כבל: הסתבר שזה לא, מאלף ואחד דברים, ובדין.

איתן כבל: כשיצאו המכרזים לערוצים הייעודיים, עולם התקשורת הלך למקום אחר לגמרי.

איתן כבל: גם המסחריים הגדולים.

איתן כבל: הפתיחה הזו יצרה רעידות טקטוניות כאשר כלפי הקטנים האחרים הרעידות עוד יותר גדולות כפי שגם יורי אמר.

איתן כבל: אמר היושב ראש שבסוף צריך לשמור איזשהו סממן.

<יוסי עבאדי: אני לא מתווכח עם זה.

<יוסי עבאדי: אני רק מתווכח על החבל.

איתן כבל: אני הבנתי על מה התווכחת.

איתן כבל: תאמין לי שאני כבר יודע מה אתה רוצה לומר.

איתן כבל: אתה אומר שאתה לא רוצה על הצוואר שלך - - -

<יוסי עבאדי: חבל.

איתן כבל: בדיקת חמץ.

<יוסי עבאדי: נכון.

איתן כבל: אני יודע.

איתן כבל: זה לא חבל.

איתן כבל: אתה לא רוצה בדיקת חמץ.

יואב קיש: איתן, יש לי הצעה שאולי תעזור לך.

יואב קיש: אני פתאום חושב לעצמי.

יואב קיש: הרי בסופו של דבר אנחנו מייצרים מסלול, וזה בא בעקבות הערתה של לאה מנהלת הוועדה.

יואב קיש: דרך אגב, זו מטרתנו ואני לא מסתיר את זה, שמחר יבוא פלוני אלמוני וירצה לפתוח ערוץ מסחרי קטן וייכנס למסלול של ערוץ זעיר.

יואב קיש: לו אין מחויבות לייעודי.

יואב קיש: הוא בא להיות מסלול מסחרי זעיר.

יואב קיש: בבקשה, אנחנו רוצים.

יואב קיש: הם איזושהי קטגוריה אחרת.

יואב קיש: חלק כמו ערוץ המוזיקה וכמו ערוץ 9, רוצים להמשיך.

יואב קיש: הם אומרים שיש להם בעיה עם כל הרגולטור על הראש שלהם ויש להם חלומות להיות גדולים.

יואב קיש: אני אומר, בוא נגיד ככה.

יואב קיש: בוא ניתן להם לבחור.

יואב קיש: נעשה מסלול אחד שאומר שמרת על שלושים אחוזים מהייעודי שלך, כל עוד אתה שם, לא יהיו לך דמי רישיון, לא יהיו לך דמי הפצה או מעבר ואתה לא מחויב לתוכן.

יואב קיש: החלטת שאתה לא רוצה את השלושים אחוזים, עברת לקטגוריה השנייה, אתה ערוץ חדש זעיר.

יואב קיש: כן, תהיה חייב לשלם את השניים וחצי-שלושה אחוזים דמי רישיון.

יואב קיש: אני לא רוצה לכפות עליכם, אבל אני לא יכול להגיד לך שתיהנו משני הקצוות של העוגה.

יואב קיש: זה לא עובד.

יואב קיש: זו החלטה שלכם.

יואב קיש: בעצם כולם יחליטו.

איתן כבל: מבלי לצלול פנימה אל תוך המחשבה, זה עושה שכל.

שרן השכל: ערוץ מסחרי.

יואב קיש: לא.

יואב קיש: לא צריך להגדיר את זה.

<קריאה: אתה חייב להגדיר.

יואב קיש: לא.

יואב קיש: אני לא מגדיר את זה.

<מירי נאור: מי שקובע אם עמדנו בשלושים אחוזים או לא, זה הרגולטור.

<מירי נאור: בדיוק מזה אנחנו מנסים לברוח.

<מירי נאור: אנחנו, כל הערוצים הייעודיים.

יואב קיש: להם זה קל.

יואב קיש: זאת ערבית, זאת רוסית, זאת מוזיקה.

יואב קיש: זה קל.

<מירי נאור: אמרה טלי שגם מוזיקה, הפקה של קליפים לא מוכרת להם.

<מירי נאור: זאת אומרת שיש כאן בעיה.

מיקי רוזנטל: על רוב הקליפים הם לא משלמים כסף.

<מירי נאור: זה לא משנה.

<מירי נאור: זה מה נחשב ומה לא נחשב.

<מירי נאור: זה שוב הדיסוננס הזה שהרגולטור לא תמיד מבין מה הייעוד האמיתי של הערוץ.

יואב קיש: אני אומר לך דבר אחד.

יואב קיש: אני שאלתי את כל הצוות שלכם שאלה שלא יכולתם לתת לי עליה תשובה.

יואב קיש: שאלתי אתכם איך אתם מגדירים שלושים אחוזים ייעודי בלי להיכנס לבוג'רס של הרגולטור.

יואב קיש: אין לכם תשובה והאמת היא שגם לי אין תשובה.

יואב קיש: אני אומר לך יותר מזה.

יואב קיש: מישהו צריך לבדוק.

<נתנאל סימנטוב: מה שבטוח הוא שהיום התשובה היא שיושבים שני בחורים והם מחליטים על דעת עצמם.

<אתי בנדלר: מה זה על דעת עצמם?

<נתנאל סימנטוב: הם מחליטים מה זאת מורשת.

<מירי נאור: הבעיה היא בהגדרה.

<אתי בנדלר: יש רגולטור.

<מירי נאור: ברישיון יש הגדרה לכל ערוץ ייעודי מה מגדיר אותו כייעודי וכאן הבעיה.

<מירי נאור: אולי זה הפתרון.

<מירי נאור: ההגדרה של מה הופך ערוץ לייעודי, מה מגדיר אותנו כמורשת או מה מגדיר כל ערוץ לפי הייעוד שלו, ההגדרה הזאת צריכה להיות רחבה יותר.

<מירי נאור: היא צריכה אולי להיעשות בשיתוף פעולה בין הרגולטור לבין מנהלי הערוץ.

<מירי נאור: צריכה להיות כאן איזושהי הסכמה להגדרה הזו.

<מירי נאור: ברגע שיש הסכמה, אנחנו מוכנים לעשות שלושים אחוזים בעיניים עצומות.

יואב קיש: גם אם תהיה הסכמה, גם אם נגדיר מחדש את הייעודי, יהיה רגולטור שיבדוק ויהיו השמות ואתם יכולים להיות באותה מלכודת.

יואב קיש: אני מוכן גם לעשות את העבודה הזאת.

יואב קיש: אני חושב שאני יותר ויותר מתעקש על שני המסלולים האלה.

יואב קיש: ערוץ ייעודי שיבחר להישאר בייעוד שלו ויגדיר לפחות - - -

<אבי שמידט: רק לא שלושים.

<אבי שמידט: 75.

יואב קיש: לא.

יואב קיש: שלושים.

יואב קיש: אבי, תן לי לסיים את הרעיון שלי.

יואב קיש: אחרי כן, אם תרצה, נתווכח על המספר.

יואב קיש: נישאר את השלושים אחוזים ייעודי שלו ואני מוכן גם לדון בהגדרות של הייעודי עם כל מי שצריך.

יואב קיש: זה מסלול אחד והמסלול הזה יקבל הקלות.

יואב קיש: בהגדרה היום הוא מקבל הקלות.

יואב קיש: אותו ערוץ, אם יבחר לעזוב את הייעוד שלו ולהיכנס למסלול שהגדרנו חדש - - -

שרן השכל: אתה משאיר אותו ברשות השנייה?

יואב קיש: רק בשנייה.

איתן כבל: אתה לא יכול להיות לבקש להיות בכיתה ד' עם חומר של כיתה ב'.

יואב קיש: חברים, אם הדרך להשיג כאן שקט היא להוציא החוצה, אני אוציא החוצה.

יואב קיש: אני מבקש לא להפריע.

יואב קיש: זה הכיוון ולשם אני הולך.

שרן השכל: אחת הבעיות העיקריות היא שגם כאשר הם מייצרים תוכן ייעודי, הם לא מחשיבים את זה ולא רק בערוץ 20 שהם עושים כמו שאמרו על יוצאי תימן, על פרשת תימן, והם לא מחשיבים את זה כמורשת.

איתן כבל: תימנים אף פעם לא נחשבו.

שרן השכל: נכון.

יואב קיש: אני מכיר חברת כנסת שמחפשת שופטים תימנים.

יואב קיש: תיזהר.

שרן השכל: הבעיה הזו היא גם לגבי הערוצים האחרים.

שרן השכל: אני אתן דוגמה מערוץ 24, ערוץ המוזיקה, שעשה תכנית נהדרת על שירה של חזנים ולא החשיבו להם את זה כערוץ מוזיקה בתוכן הייעודי.

שרן השכל: כאן טמונה הבעיה, בפרשנות של הרגולטור.

שרן השכל: על מנת למנוע את זה, אני מבקשת שתיתן להם עוד קצת לברג', תשים את זה עשרים אחוזים ייעודי.

שרן השכל: הם רוצים לשדר לאנשים.

יואב קיש: אני עוד לא רוצה להיכנס למספרים.

איתן כבל: הבעיה היא בפרשנות.

איתן כבל: זה לא משנה אם אלה עשרה אחוזים או עשרים אחוזים.

יואב קיש: על המספר נדון אחר כך.

שרן השכל: אבל גם על הפירוש.

יואב קיש: על הפירוש אמרתי שנדון.

יואב קיש: המנכ"ל, בבקשה.

<מימון שמילה: אני רוצה להתייחס למספר דברים שנאמרו כאן בשעתיים האחרונות.

יואב קיש: יפה.

יואב קיש: זה חשוב לי.

<מימון שמילה: לגבי דמי רישיון, אני מבקש לא להיכנס לזה כרגע ולא צריך לקבוע את זה כרגע.

<מימון שמילה: בחוק הרשות השנייה, סעיף 99 עד סעיף 102 מקנה לשר סמכות לקבוע את דמי הרישיון וחשוב שזה יישאר כך.

<מימון שמילה: אנחנו יודעים לעשות עבודה כלכלית, לקבוע כמה צריך להיות דמי הרישיון.

<מימון שמילה: יש כל מיני חישובים שצריך לעשות.

<מימון שמילה: אי אפשר להגיד עכשיו שזה יהיה שלושה אחוזים או שני אחוזים.

<מימון שמילה: תשאירו את זה לשר.

יואב קיש: יש לי הסתייגות אחת לעמדה הזו.

יואב קיש: אם אנחנו מחליטים לפטור מישהו מדמי רישיון לאור מה שדיברנו כאן, זה משהו שהוא ברמת החוק.

<מימון שמילה: אני מציע לא לפטור אלא להשאיר את זה לשר, להכניס את זה לשיקולים שלו.

<מימון שמילה: הוא יקבע בתקנות כמה דמי הרישיון שיהיה לכל אחד.

יואב קיש: הוא לא יכול לקבוע לכל אחד.

יואב קיש: זה לא עובד כך.

יואב קיש: יש קטגוריות.

<קריאה: מי שנחמד, יקבל פחות, ומי שלא נחמד, יקבל יותר.

יואב קיש: הוא יכול להגיד שזעירים לא ישלמו דמי רישיון.

<מימון שמילה: הוא יכול להגיד גם את זה.

איתן כבל: אדוני המנכ"ל, בחברות, ואני חושב שאתה ההצלה של משרד התקשורת במצבו היום, כתוב בפני עיוור לא תיתן מכשול.

איתן כבל: אל תציב בפני השר שלך מצב שעלול להיות בלתי אפשרי כי באופן טבעי תתחיל אליו עלייה לרגל ויתחילו לחצים.

<מימון שמילה: המצב אפשרי.

<מימון שמילה: אנחנו עושים את זה וגם הרבה דברים אחרים.

<מימון שמילה: גם כשהייתה החשכה של ערוץ 2 וערוץ 10 והכספים שמגיעים, אנחנו יודעים להוציא שימוע ויודעים לחלק את הכספים.

<מימון שמילה: אנחנו יודעים לעשות את זה נכון ולנמק את זה כלכלית.

<מימון שמילה: אין לנו שום בעיה לעשות את זה וכך זה צריך להישאר.

<מימון שמילה: אני מבקש לא לשנות את זה.

<מימון שמילה: לגבי הפקות מקור.

<מימון שמילה: רשמתי את ההצעה.

<מימון שמילה: ניסיתי להבין את מה שהצעת.

<מימון שמילה: יכול להיות שזו הצעה מצוינת אבל השעה עכשיו 10:00 בלילה ואין שום סיבה הגיונית מקצועית להיכנס עכשיו למספרים ולקבוע.

<מימון שמילה: אדוני הציע בתחילת הדיון זה וזה וזה, בין ראשונה לשנייה ושלישית, בוא נשאיר את זה שם.

<מימון שמילה: בינתיים אנחנו נשב ונחשוב ונבוא בין קריאה ראשונה לשנייה ושלישית עם הצעה.

<מימון שמילה: ניקח את ההצעה שלך כבסיס ונחשוב גם עליה.

יואב קיש: זה יכול להיות פתרון מצוין.

יואב קיש: אני מקבל את הצעתך.

יואב קיש: אני אומר שוב, כל המספרים שאני אמרתי, משרד התקשורת, נא להכין הצעה לבסיס.

יואב קיש: אני לא אצביע על זה היום אלא ביום חמישי.

יואב קיש: המספרים הם לא קודש.

יואב קיש: המבנה חשוב.

יואב קיש: הדברים האלה יהיו במבנה.

יואב קיש: אנחנו נדון על כל המספרים אחרי הקריאה הראשונה.

יואב קיש: מה שלי חשוב להשלים, ואני רואה כבר את השעה, ואני מקבל את הצעתך שלא נצביע על זה עכשיו אלא שנכין משהו מוסדר ויהיה מסמך מול העיניים, אבל לי חשוב, ואני רוצה לדעת האם זה יהיה מוכן לדיון ביום חמישי.

<מימון שמילה: היום בינתיים יום שלישי.

<מימון שמילה: אני אתן לך תשובה.

<מימון שמילה: אני מעדיף שזה יהיה בין קריאה ראשונה לשנייה ושלישית.

יואב קיש: לא.

יואב קיש: אני לא יכול.

<קריאה: מה הוא יביא לקריאה ראשונה?

יואב קיש: יש לנו נוסח והנוסח הזה מבחינתי צריך להיות מושלם ליום חמישי.

יואב קיש: אני מוכן להשהות דברים לקריאה שנייה ושלישית.

יואב קיש: אם אתם אומרים לא, אנחנו נישאר כאן ונגדיר את המבנה.

יואב קיש: ידועה לי השעה המאוחרת ואין בכוונתי כרגע לומר שהשמונה או שבעה אחוזים, העשרים או החמישים, זה ברזל.

יואב קיש: ממש לא.

יואב קיש: אלה מספרים שאנחנו נתייחס אליהם.

יואב קיש: אמרתי למשרד התקשורת שיכין דף שיגדיר את ההגדרות של כל קטגוריה.

יואב קיש: לעשות דף על מה שדיברנו כדי שיהיה מסמך מול העיניים.

יואב קיש: הדף הזה יוגדר כקריאה ראשונה ובהגדרה הדיון המלא על המספרים יהיה בקריאה השנייה והשלישית.

מיקי רוזנטל: יופי.

מיקי רוזנטל: זה לא רק עניין של קריאה שנייה ושלישית.

מיקי רוזנטל: עלו כאן מספר סוגיות כמו למשל של ערוץ ייעודי תחת הרשות השנייה.

מיקי רוזנטל: עלו כל מיני דברים חדשים שלא נדונו קודם.

יואב קיש: זה ברור.

מיקי רוזנטל: אני אשמח מאוד להקדיש קצת זמן למחשבה ולדבר אתם על הנושאים.

מיקי רוזנטל: בסוף זו החלטה שחורצת גורלות.

יואב קיש: אתה צודק.

יואב קיש: יש לנו עוד הרבה נושאים לעשות.

יואב קיש: יש לנו את נושא אפיקים, יש לנו להגדיר בהגדרה מה החובות של החדשות שהם צריכים ברמה פוזיטיבית, מה החובות האחרים של הערוצים ברמה הפוזיטיבית, של הזעירים.

יואב קיש: כל הדברים האלה, זאת רשימה שאני חושב שמחר אפשר לעשות.

<מימון שמילה: אני רוצה להשלים עוד שני דברים.

<מימון שמילה: האחד, לגבי מה שהעלית קודם עם השלושים אחוזים לייעודי.

<מימון שמילה: אני מבין מהיכן זה בא.

<מימון שמילה: לגבי דמי המעבר, אתה רוצה שהם יהיו פטורים, מי שייעודי כרגע.

יואב קיש: נכון.

<מימון שמילה: יש לנו קושי עם הדבר הזה, עם השלושים אחוזים וגם עם המספר הזה.

<מימון שמילה: היום גם קבוע שמי שקובע את דמי המעבר, זה המשרד.

<מימון שמילה: זה השר.

<מימון שמילה: תשאיר את זה כך.

יואב קיש: היועצת המשפטית שלך אמרה לי, אני חושב שגם אתה שמעת את זה, שללא השקעה ספציפית בנושא ייעודי או בהפקות מקור - - -

<מימון שמילה: תכף אני אגיד לאן אנחנו הולכים.

<שירה גרינברג: אני לא היועצת המשפטית.

יואב קיש: לא את.

יואב קיש: דנה.

יואב קיש: גם את הסברת.

יואב קיש: פעמיים כי טוב.

<מימון שמילה: הכוונה היא לקבוע דמי מעבר באופן כלכלי מחושב ונכון.

<מימון שמילה: חלק מהפרוצדורה שאנחנו נרצה לשקול להכניס שם, שמי שמפיק הפקות יותר ממה שנקבע לו בדמי המעבר, זה ינוכה לו.

<מימון שמילה: כמו קיזוז מס.

<מימון שמילה: אז הוא יוכל לעלות אפילו ללא עלות.

יואב קיש: למה לסבך אותנו?

יואב קיש: למה להכניס עוד פעם את כל הדברים האלה?

<מימון שמילה: אתה שומע שהם ממילא מפיקים.

מיקי רוזנטל: אתם כל הזמן אומרים להוריד רגולציה אבל אתם רק מוסיפים.

<מימון שמילה: אנחנו מורידים את הרגולציה.

מיקי רוזנטל: אני לא אומר שזה רעיון טוב או רע, אבל זאת עוד רגולציה.

יואב קיש: אני אומר בצורה הכי פשוטה.

יואב קיש: בסוף זה יעבוד בהקראה ובשינוי.

יואב קיש: מה שאני הולך לעשות במהלך מחר, אם אתם לא תעשו את זה, הצוות שלי יעשה את זה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: גם אנחנו נעשה את זה.

יואב קיש: או שהם יעשו.

יואב קיש: זאת טבלה שתיקח את כל מה שדיברנו כאן עכשיו ותגדיר את הזעיר, קטן, בינוני.

יואב קיש: גדול לא צריך.

יואב קיש: היא תגדיר בדברים את כל המחויבויות ולטבלה הזו אנחנו נתייחס.

<נחשון אקסלרוד: ומיקרו.

<נחשון אקסלרוד: לא רק זעיר אלא גם מיקרו.

<מימון שמילה: אני רוצה לומר דבר אחרון.

<מימון שמילה: דיברנו קודם על הפחתת רגולציה.

<מימון שמילה: הוזכרה קודם מהפכת קרא וחוק ההסדרים.

<מימון שמילה: אנחנו שם נכנסנו לדברים הללו בצורה מערכתית.

<מימון שמילה: לא נכון עכשיו לפתוח אקרשטיין ולהרים לבנה אחת שמשליכה על כל השביל.

יואב קיש: בלי סיסמאות.

<מימון שמילה: קודם חברת הכנסת שרן השכל התחילה להזכיר כל מיני סעיפים שנתחיל להוריד ולשנות לטובת הזעירים.

<מימון שמילה: אני לא יודע מה ההשפעות.

יואב קיש: אני אמרתי לך איך השיטה שלי עם הזעירים ואני חוזר על זה עכשיו.

איתן כבל: מה כן.

יואב קיש: מה כן בלבד.

יואב קיש: הם יהיו מחויבים לרגולציה של מה כן בנושאים החשובים שהוגדרו גם כאן.

<שירה גרינברג: זה בדיוק מה שמוסדר בחוק ההסדרים.

יואב קיש: בסדר.

יואב קיש: אז נעשה את זה כאן.

<מימון שמילה: אבל זה לא רק בעניין חדשות.

יואב קיש: אתם תעשו על הכול.

יואב קיש: אני עושה את זה עם הזעירים כדי לשחרר את הלחץ של המעבר הזה.

<מימון שמילה: זה מתחיל להזכיר דיונים של חוק הסדרים.

<מימון שמילה: מגיעים לשעות הקטנות של הלילה ומתחילים לסגור דברים.

יואב קיש: לא אמרתי שאני מצביע עכשיו.

יואב קיש: נכון?

<מימון שמילה: אני אומר שגם לקריאה ראשונה, אני אומר לך שזה לא בשל.

יואב קיש: לא אמרתי את זה.

יואב קיש: יש לנו עוד עבודה מלאה ביום חמישי.

יואב קיש: יש לנו יום שלם לעבוד.

<מימון שמילה: יש דברים שהם כבר בשלים ואפשר לרוץ אתם קדימה.

<מימון שמילה: מה שלא בשל, צריך לתת לנו לעבוד מקצועית.

<מימון שמילה: יש דברים שקבועים כבר בחוק, שהשר רשאי ויכול לקבוע, נא להשאיר אותם כך ולהשאיר את המנדט הזה בידי השר כדי שהוא יקבע את זה והוא יקבע את זה כמו שצריך.

יואב קיש: תודה.

שרן השכל: שאלה.

שרן השכל: אם אנחנו מדברים נגיד על זעירים, למה לא להוריד מעשרה אחוזים לחמישה אחוזים?

שרן השכל: הם לא עוברים נגיד את העשרה או 15 מיליון שקלים.

שרן השכל: אז המדרגה הראשונה תהיה עד חמישה אחוזים ואז מחמישה אחוזים עד 15 אחוזים.

שרן השכל: אז לא צריך להיכנס לכל ההגדרות.

יואב קיש: מה שעלה כאן

יואב קיש: זה להגדיר לא עשרה או חמישה אחוזים אלא הציע מיקי רוזנטל הגדרה של מיקרו, מתחת לעשרה מיליון שקלים.

מיקי רוזנטל: אפשר נאנו, אם אתה רוצה.

יואב קיש: נאנו זה כבר משכורת של חבר כנסת.

יואב קיש: תיזהר.

יואב קיש: מתחת לעשרה מיליון שקלים יוגדר ערוץ מיקרו.

יואב קיש: אני פונה אליך יושבת ראשד הרשות השנייה, איזה חובות את חושבת שצריכים להיות על ערוץ מיקרו כזה?

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: כמו שאמרתי קודם.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: מצדי גם להוריד את כל הרגולציה הכלכלית מהערוצים הגדולים.

יואב קיש: לא.

יואב קיש: אל תתחילי אתי.

יואב קיש: שאלתי שאלה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: ברמה הערכית.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: על אחת כמה וכמה אם מדובר על ערוץ מיקרו כזה.

יואב קיש: רק ברמה של האתיקה בלבד.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אתיקה, ערכים.

יואב קיש: את יכולה להכין רשימה של הנושאים האלה ליום חמישי כדי שנוכל להגדיר אותם ולשחרר אותו?

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: קודם כל, יש סעיפים בחוק.

יואב קיש: אני אומר כבר עכשיו, מיקרו וזעיר.

יואב קיש: לא סעיפים בחוק.

יואב קיש: אני מגדיר רשימה פוזיטיבית בלבד, גם לתחום ההתנהלות הכללית וגם לתחום החדשות.

יואב קיש: שני אלה יהיו ואני אומר עכשיו למועצת הכבלים והלוויין שלגבי חדשות, כדי לפתור גם את 9 וגם את ערוץ 20, כל זעיר יהיה לפי ההגדרות שלכם לחדשות.

<אלידור בליטנר: אני אשמח להתייחס לסוגיית החדשות.

שרן השכל: זאת חברה נפרדת.

יואב קיש: לא.

שרן השכל: כן.

יואב קיש: חברה נפרדת?

<קריאה: אני צריך לבדוק.

<קריאה: אני לא רוצה לשלוף.

יואב קיש: ערוץ 9 אומר לך לא.

יואב קיש: ערוץ 20 אומר לך לא.

יואב קיש: הם ממילא מתמודדים עם זה.

יואב קיש: אני לא רוצה להמציא להם את הגלגל.

יואב קיש: משרד המשפטים, בבקשה.

<אלידור בליטנר: אני חוזרת להתייחס לנוסח שפורסם על ידי הוועדה ואני מצרפת את זה למה שאמר כבוד היושב ראש לעניין הפטור מחובה של הקמה של חברת חדשות.

<אלידור בליטנר: לתפיסתנו, לתפיסת משרד המשפטים, רגולציית החדשות, לרבות לעניין החובה של חברת החדשות, צריכה להיות אחידה.

יואב קיש: כולם?

יואב קיש: ללא מגבלה?

<אלידור בליטנר: יש את המדרג, נכון, והזעיר והקטן לא מחויבים בשידורי חדשות.

יואב קיש: הזעיר לא מחויב.

יואב קיש: הקטן כבר מחויב.

<אלידור בליטנר: הזעיר לא מחויב.

<אלידור בליטנר: נכון.

<אלידור בליטנר: אבל אם הוא בוחר, הוא בוחר, הוא לא חייב.

יואב קיש: הוא יכול.

<אלידור בליטנר: אבל אם הוא בוחר, ואני רוצה להזכיר את המסגרת, אנחנו מדברים כאן על מעבר מעולם של ערוצים ייעודיים לעולם של ערוצי ברודקסט.

<אלידור בליטנר: אם הוא בוחר לעשות כן, זה נכון שהרגולציה שתחול עליו היא רגולציית שידורי החדשות הקבועה היום בחוק הרשות השנייה.

<אלידור בליטנר: זו הרגולציה שהמחוקק גיבש בזמנו.

<קריאה: סליחה, אבל זה לא מדויק.

יואב קיש: אני מבקש לא להפריע לה.

<אלידור בליטנר: צריך להבחין בין רגולציה למשל של עולם של הפקות מקור.

<אלידור בליטנר: בעצם הפקות מקור, אפשר לראות את זה כסוג של MUST.

<אלידור בליטנר: רגולציה כלכלית.

<אלידור בליטנר: זאת רגולציה מסוג אחד.

<אלידור בליטנר: רגולציה אחרת היא כמו רגולציה אינהרנטית.

<אלידור בליטנר: זה כמו שעכשיו נבוא ונגיד שאנחנו פוטרים את הערוצים הזעירים מהחובה למשל של לא לשדר תוכן מיני בשעה 2:00 בצהרים.

יואב קיש: אמרנו שזה לא העניין.

<אלידור בליטנר: גם רגולציית החדשות היא רגולציה אינהרנטית לעניין הזה.

<אלידור בליטנר: הקמה של חברת חדשות נפרדת נועדה לייצר הרחקה מאינטרסים מסחריים.

<אלידור בליטנר: שוב אני מזכירה שזו בחירה לשדר חדשות.

<אלידור בליטנר: אם הוא בוחר, הוא צריך בעצם לעמוד בהוראות הרגולציה של שידורי חדשות.

<אלידור בליטנר: אני מקבלת את זה שאם עכשיו יש בעצם ערוץ שמשדר שידורי חדשות לפי אסדרה אחרת שקבועה ברישיון שלו, צריך לתת איזושהי הוראת מעבר.

<אלידור בליטנר: אבל בסופו של דבר, הרגולציה צריכה להיות אחידה ושומרת על עקרונות היסוד של רגולציית חדשות שזאת הרחקה מאינטרסים צרים ופוליטיים.

יואב קיש: הוראת מעבר, לצורך העניין היא כאשר כל עוד הם בקטגוריה זעיר, זה המצב.

יואב קיש: תהיה להם הוראת מעבר ברגע שהם הופכים להיות קטנים.

<אלידור בליטנר: הוראת מעבר שקשורה בהסתמכות.

יואב קיש: ברור לי מה התכוונת.

יואב קיש: אני לא מסכים אתך ואני אומר לך את זה בצורה הכי ברורה.

מיקי רוזנטל: גם אני מבקש להציע משהו.

מיקי רוזנטל: אני חושב שצריך להבחין בין נאותות ההפקה וההוצאות הכלכליות שמחויבת חברת חדשות לפי חוק.

מיקי רוזנטל: כמו ששמעתם, ערוץ 2 מוציא עשרות מיליוני שקלים על החדשות.

מיקי רוזנטל: אני חושב שבזה אנחנו יכולים להתפשר עם הזעירים.

מיקי רוזנטל: מאידך אני אומר שהנציגות הציבורית, ולא הסברתי לכם, לחברת החדשות יש דירקטוריון נפרד שיש בו נציגי ציבור.

יואב קיש: אני יודע.

מיקי רוזנטל: אני חושב שהדברים הערכיים, עליהם צריך לשמור כדי לאפשר להם, אם הם רוצים, שיצאו לדרך.

מיקי רוזנטל: לא יהיה עליהם את העומס הכלכלי לייצר חדשות כאלה וכאלה אבל אתה לא יכול להוריד מהם את כל האחריות כי יש כאן משהו בעייתי.

יואב קיש: אתה לוקח את זה למקום לא נכון ואני אסביר לך.

יואב קיש: ראשית, אני מבין בהחלט את הנקודה שאתה מעלה.

יואב קיש: דיברנו עליה גם בערוץ הכנסת ואתה צודק.

מיקי רוזנטל: נכון.

מיקי רוזנטל: לגמרי.

מיקי רוזנטל: השמעתי את אותם טיעונים.

יואב קיש: אבל אני רוצה לומר לך משהו.

יואב קיש: היכן המצב שלנו כרגע?

יואב קיש: יש לנו את ערוץ 9 שעובד עם רישיון של שידור חדשות שקבעה לו מועצת הכבלים והלוויין – תקן אותי אם אני טועה – והוא עומד שם בתנאים.

יואב קיש: שם התנאים, תאמין לי, כל הנושאים האתיים והדברים עליהם דיברת, מנגנון קצת שונה.

<יורי קגנוביץ: זה מטופל.

<יורי קגנוביץ: יש לנו נציגי ציבור והכול בסדר.

יואב קיש: אני מנסה להגיד לך שאני לא רוצה לקחת לזעיר.

יואב קיש: את כל הזעירים אני מעביר ממועצת הכבלים והלוויין לרשות השנייה.

יואב קיש: הרי בדקנו וכולם זעירים.

יואב קיש: הם כבר עשו את הרגולציה הנדרשת לחדשות במסלול של הכבלים והלוויין וכאן אני לא מסכים גם אתך.

יואב קיש: לכן אני אעביר אותם לרגולציית חדשות ברגע שהם יעלו מזעיר לקטן.

יואב קיש: את לא מסכימה, ראיתי.

יואב קיש: אני יודע שאת לא מסכימה.

<אלידור בליטנר: הוראת המעבר צריכה להיות מוגבלת בזמן ולא בנתח שוק.

יואב קיש: זאת לא הוראת מעבר.

יואב קיש: זאת תהיה הגדרה בחקיקה שזעיר יוכל לעמוד בהגדרות שהגדרנו במועצת הכבלים והלוויין.

יואב קיש: אנחנו נפרט אותם.

מיקי רוזנטל: אני רוצה לסיים את הטיעון.

מיקי רוזנטל: יש הבדל בין ערוץ 9 לערוץ 20, גם מבחינה זו שערוץ 9 הוא ערוץ שלצערי אין לו שום סיכוי להתרחב אלא רק סיכוי להידלדל והוא עומד בהוראות הרישיון שלו.

מיקי רוזנטל: ערוץ 20 לא עמד בתנאי הרישיון שלו והוא עכשיו רוצה להיות ערוץ שמשדר חדשות כשאין לו רישיון לשדר חדשות.

מיקי רוזנטל: רק עכשיו תיקנו את החוק כדי שהוא יוכל לשדר חדשות.

<אלידור בליטנר: זה לא מדויק.

מיקי רוזנטל: למען הסר ספק, אני בעד המשך קיומו של ערוץ 20 שהוא חשוב מאוד לדמוקרטיה הישראלית.

מיקי רוזנטל: אני אלחם שהוא יוכל לשדר את התכנים שהוא רוצה לשדר.

מיקי רוזנטל: זה בכלל לא שייך.

מיקי רוזנטל: אבל אנחנו לא יכולים להחיל על אחד את מה שאנחנו לא מחילים על אחר.

מיקי רוזנטל: לא יכולים לעשות אפליה.

מיקי רוזנטל: לכן, בגלל שלא היה לו רישיון לשדר חדשות, הוא היה ערוץ ייעודי למסורת, לא היה לו רישיון לשדר חדשות.

<קריאה: זה לא נכון.

<יוסי עבאדי: הרישיון שקיבל ערוץ 20, עם הקמתו, כולל בתוכו פרק חדשות שמתיר לו לשדר חדשות בכפוף לאישור של המועצה.

מיקי רוזנטל: יפה.

מיקי רוזנטל: המועצה לא אישרה והם משדרים חדשות.

שרן השכל: המועצה אישרה.

מיקי רוזנטל: אל תצעקי עלי.

מיקי רוזנטל: זה לא יהפוך אותך לצודקת.

מיקי רוזנטל: מתי היא אישרה?

שרן השכל: היא אישרה.

מיקי רוזנטל: המועצה כאן.

מיקי רוזנטל: את יכולה לשאול אותה.

מיקי רוזנטל: מתי אישרתם?

יואב קיש: מיקי, תעצור.

יואב קיש: אני מבקש מכם לעצור.

יואב קיש: יש לנו כאן את ערוץ 20 שהתחיל להסביר מה היה.

יואב קיש: את קפצת והוא קפץ.

יואב קיש: די.

יואב קיש: בואו נשמע את ערוץ 20.

<קריאה: שניהם צודקים.

מיקי רוזנטל: אני יודע ששנינו צודקים.

יואב קיש: אני לא יודע מי צודק.

מיקי רוזנטל: אני רוצה לסיים את הטיעון.

מיקי רוזנטל: אני חושב שאנחנו לא יכולים לעשות בטוויסט הזה שאנחנו מעבירים אותם לרשות השנייה, לתת להם משהו שלא היה מחויב אם הם היו מקבלים אישור חדשות בערוץ הכבלים.

מיקי רוזנטל: זה הכול.

שרן השכל: באותם תנאים.

יואב קיש: לזה אני מסכים אבל בואו נעצור את הדיון.

<אבי שמידט: אני מרגיש שאנחנו חייבים לפשט את התהליך כדי שהוא יהיה הרבה יותר קל.

<אבי שמידט: הגדרנו כבר ערוץ זעיר, משהו שנולד כאן ממש.

יואב קיש: לא.

יואב קיש: מיקרו.

<אבי שמידט: מיקרו.

<אבי שמידט: יש גם זעיר.

<אבי שמידט: יש גם קטן.

<אבי שמידט: אנחנו לא נצא מזה.

<אבי שמידט: הייתה החלטה שאנחנו לא נכנסים לא לשלושים אחוזים ולא לעשרים אחוזים ולא ל-75 אחוזים.

<אבי שמידט: אנחנו מוציאים את הערוצים הייעודיים מתוך תיבת משה רבנו החמימה הזאת.

יואב קיש: ואז מה עם דמי הרישיון?

יואב קיש: אתה פוטר אותם?

יואב קיש: מה עם דמי מעבר?

יואב קיש: השר יקבע?

<אבי שמידט: כן.

יואב קיש: מה עם דמי הפצה?

<אבי שמידט: ספקי התוכן, אמרו לנו קודם.

<אבי שמידט: הוט ו-יס אמרו שהם מוכנים לפטור את הערוצים הייעודיים ובפרט שלא נכניס פנימה עוד ערוצים.

יואב קיש: הבנתי.

יואב קיש: אם אני עוזב את המיקרו כי אני רוצה לפשט ואומר כאן נציג השר וגם יושב כאן משרד האוצר והם מציעים שהשר יקבע את דמי הרישיון, יקבע את תנאי המעבר.

<אבי שמידט: כמו שקיים היום.

יואב קיש: אני מבין שכולם משלמים דמי הפצה.

<אבי שמידט: מה שקיים היום.

יואב קיש: מה שקיים, תמשיכו לשלם.

יואב קיש: אז אנחנו פוטרים אותם - לא חדשות – ושמים להם אפס מגבלות כזעירים ורק מי שעובר את הזעיר, גם מגבלת היצירה לא תהיה לזעירים ורק מי שעובר את הזעיר מתחיל את זה.

יואב קיש: האם אתם מסתדרים עם ההגדרה שדמי רישיון יקבע השר?

<דב אברמוב: לא.

יואב קיש: למה לא?

יואב קיש: היום אתם לא משלמים.

<אבי שמידט: נכון.

<דב אברמוב: אנחנו לא רוצים להיענש בגלל החוק הזה.

יואב קיש: האם השר יכול לקבוע שהם לא ישלמו?

<קריאה: כן.

<קריאה: לא הכול.

<קריאה: הוא צריך עבוד לפי חוק.

<קריאה: גם אפס הוא מספר.

איתן כבל: חברים, אתם לא שמים לב מה קורה.

מיקי רוזנטל: גיהצו את זה ונגמר העניין.

מיקי רוזנטל: אתם מבינים את זה.

מיקי רוזנטל: הרי זה מה שהיה במס הכנסה.

איתן כבל: אני אומר לך אדוני היושב ראש ואני אומר את זה גם לך, שמילה.

איתן כבל: בסוף יש כאן התנהגות שמיכתית.

איתן כבל: מה זו התנהגות שמיכתית?

איתן כבל: אנחנו מנסים לכסות את 20, הרגליים של 9 בולטות.

איתן כבל: מנסים לכסות את 9, הרגליים של 20 בולטות.

איתן כבל: אחרי שתיארתי את המצב, זה בדיוק המצב, למה?

איתן כבל: במקום להגדיר לעצמנו מה אנחנו רוצים, אנחנו מגדירים להם מה הם רוצים.

איתן כבל: אני רוצה להגיע למשימות שתוכלו לעבוד.

איתן כבל: הרי מה קורה?

איתן כבל: אתם כל הזמן עם פנס.

איתן כבל: אנחנו מתקדמים, אתם כל הזמן חושבים במושגים של מתאים לי או לא מתאים לי.

איתן כבל: יש עוד ערוצים שגם הם בודקים את עצמם אם כל שינוי כזה מתאים להם או לא מתאים להם.

איתן כבל: הוא צריך להשאיר את השמיכה על כולם.

<קריאה: זה משותף לכולם.

איתן כבל: כן, אבל זה לא בדיוק משותף.

<קריאה: זה לא פנס אלא חמצן.

איתן כבל: אני רוצה שתפעלו.

איתן כבל: בואו נשב ונראה איך אנחנו מייצרים את הפלטפורמה שאתם מצליחים לפעול.

איתן כבל: זה העניין.

איתן כבל: אתה שולח אותו לשר.

איתן כבל: תקשיב, אם השר כבר יודע לפטור את כולם, מה אתם עושים בשעה 11:00 בלילה?

איתן כבל: מה הקטע?

איתן כבל: לכו לשר.

איתן כבל: או שיהיה בג"ץ או שלא יהיה בג"ץ וזה הכול.

מיקי רוזנטל: לא רק שיהיה בג"ץ אלא זה גם יתקע את כל העניין לשנים.

איתן כבל: זה יתקע את כל העניינים.

<שירה גרינברג: רק אחרי החוק.

<שירה גרינברג: הם לא תחת הרשות השנייה.

<שירה גרינברג: מה שהוא הקריא זה בחוק הרשות השנייה.

יואב קיש: אין לו את זה במועצת הכבלים והלוויין?

איתן כבל: לא מתאים לך גברתי הסגנית, כי מה קורה, את רוצה לעשות מעשה טוב.

מיקי רוזנטל: כולם כאן רוצים לעשות מעשה טוב.

איתן כבל: אני לפחות – לא רוצה לדבר בשם אחרים – רוצה לצאת מכאן עם מצב שאני יודע לתת לכם ולערוצים הייעודיים לצאת לדרך שאתם מתכוונים לה.

איתן כבל: לא להתחכם אתכם, לא לנסות לשחק אתכם את המשחקים אבל אני רוצה שתבינו שזה לא יהיה המצב שהיום קמה מדינת ישראל, אז היום גם בוטלה הרגולציה או כל ניסיון כזה או אחר.

איתן כבל: יוסי, אתה מהוותיקים כאן סביב השולחן וכבר עברת מספיק.

איתן כבל: ראית את עולם התקשורת.

<יוסי עבאדי: לא מספיק.

<יוסי עבאדי: יש לי עוד.

איתן כבל: מספיק כדי שיהיה לך עוד יותר מספיק.

<קריאה: בואו נמכור כרטיסים למופע של איתן ונשייך אותו להפקות מקור.

יואב קיש: אני מתחיל להתעייף.

איתן כבל: אתה התחייבת לפני שלוש שעות.

יואב קיש: עכשיו אני רוצה להתקדם.

יואב קיש: גיבשתי את דעתי.

יואב קיש: חברים, יש נושא אחד שעוד לא דיברנו עליו וזה היוצרים.

יואב קיש: אני רואה אותו מחכה לי.

יואב קיש: אני רוצה להסביר לכם לאן זה הולך.

יואב קיש: מכיוון שהשעה מאוחרת, אני לא אכתוב את זה עכשיו אלא נכתוב את זה מחר ואתם תקבלו את זה ליום חמישי וזאת תהיה ההתייחסות הבסיסית.

יואב קיש: הרעיונות שעלו כאן, ואני מצטער, בסוף צריך להחליט, אין מה לעשות ואנחנו נחליט בצורה הזאת.

יואב קיש: ערוץ ייעודי שעובר לרשות השנייה ובוחר להישאר ייעודי, זה אומר שהוא שומר על שלושים אחוזים מהיקף הפעילות הקודם שלו ואני מוכן לדון על הסעיפים אבל בסוף מישהו יקבע וזה הרגולטור.

יואב קיש: שלושים אחוזים, הוא יקבל את ההקלות של אותו ערוץ ייעודי.

יואב קיש: זה אומר שבחוק אנחנו נקבע שלא יהיו לו דמי רישיון ולא יהיו לו דמי מעבר ונעשה לו באמת מסלול ירוק.

יואב קיש: במידה ואחד הערוצים האלה – וכנראה ערוץ 20 יהיה בקטגוריה הזאת – יחליט שהוא רוצה לצאת למשחק של הגדולים, הוא עובר לקטגוריה של הערוץ הזעיר בהתאם להכנסותיו.

יואב קיש: אז בערוץ הזעיר תהיה הגדרה שהשר יקבע את דמי הרישיון לערוץ זעיר.

יואב קיש: אני לא אכנס לזה ואני אשאיר לו את זה.

יואב קיש: אבל אני לא אעמיד את השר בדילמה למה הוא לייעודי זה אפס ולזה יש דמי רישיון.

יואב קיש: לכן יש שני מסלולים.

יואב קיש: יבוא חדש, בית קולנוע מחר ירצה לעשות ערוץ טלוויזיה והוא ירצה ערוץ זעיר, אז הוא לא יוכל להיכנס לערוץ של השלושים אחוזים ייעודי אלא הוא יצטרך להיכנס לערוץ הזעיר ויחולו עליו אותן חובות.

יואב קיש: לא עושה כאן איפה ואיפה.

יואב קיש: אז אני פותח שוק חדש למי שרוצה להתחרות.

<מימון שמילה: אני חייב לשאול.

<מימון שמילה: היה כאן חבר הכנסת אייכלר כשהתחיל הדיון ודיבר על ערוץ אידיש.

מיקי רוזנטל: ערוץ 68.

מיקי רוזנטל: אני כל הזמן צופה בו.

יואב קיש: אני אגיד לאייכלר, וחברי הכנסת יצביעו על זה, שהמודל שלו איננו מבוסס פרסומות.

יואב קיש: אם הוא רוצה להיות על מודל פרסומות, שילך להיות ערוץ זעיר.

יואב קיש: ייעודי נגמר.

יואב קיש: אנחנו עושים את זה כגרייס לאלה שהתחילו ייעודי ואנחנו רוצים לשמר אותם במסלול הזה.

יואב קיש: מתחשבים בהיסטוריה שלהם.

יואב קיש: אין יותר ייעודיים.

יואב קיש: זה היה מודל מיוחד של פרסומות במועצת הכבלים והלוויין וזה נגמר.

יואב קיש: אני מאפשר להם לבחור להישאר באיזושהי אנקדוטה לעניין הזה כל עוד הם משמרים את הדבר הזה.

שרן השכל: בייעודי אפשר בעלות צולבת.

יואב קיש: לא.

יואב קיש: לא דיברתי על בעלות צולבת.

יואב קיש: אל תכניסי לי מלים שלא אמרתי.

יואב קיש: הנושא הזה של זעיר, קטן ובינוני, אנחנו נכין טבלה מסודרת, איתן ואני, עם כל המספרים, מה שהגדרתי קודם.

יואב קיש: אני אומר לכולם כבר עכשיו שהטבלה לא תהיה סופית ואחרי קריאה ראשונה נהיה מוכנים לדון בכל הדברים אבל היא תיתן איזשהו קו מחשבה.

יואב קיש: לזעיר שבשני המסלולים האלה, בין אם הוא ייעודי ובין אם לא, בחדשות, אנחנו נגדיר את ההגדרות הפוזיטיביות שהוא יהיה מחויב אליהן ומסלול החדשות יהיה מבוסס על ההגדרות של מועצת הכבלים והלוויין.

יואב קיש: אני אומר שזה הסיכום שלי לדיון לסעיף הזה.

יואב קיש: אני נותן לחברי הכנסת להתייחס בקצרה ואני אתן ליוצרים לומר מילה.

מיקי רוזנטל: יש כמה דברים שלא התייחסת אליהם והם קריטיים, כמו למשל אורך תקופת המעבר.

יואב קיש: לא.

יואב קיש: תקופת מעבר, לא נכנסתי אליה כי זה מופיע.

יואב קיש: נתייחס לזה בהמשך.

יואב קיש: היוצרים, בבקשה.

יואב קיש: נציג אחד.

<אורי רשטיק: אני אגיד בקצרה.

<אורי רשטיק: אני משח"ם, ארגון השחקנים.

<אורי רשטיק: קודם כל, שוב, אנחנו מברכים על הרצון הטוב והכוונה.

<אורי רשטיק: אם מתכוונים לפטור את הזעירים בין היתר מחובות של יצירה מקורית ומסוגה עילית, חשוב לנו שהם באמת יהיו זעירים.

יואב קיש: אני אגיד לך מה הכיוון, לשאלתך.

יואב קיש: מי שבוחר להיות זעיר ייעודי, ברגע שהוא הגדיר שלושים אחוזים, אני פוטר אותו.

יואב קיש: הוא שם במשחק נקי.

יואב קיש: ברגע שהוא הולך זעיר, הכיוון הוא שמונה אחוזים מהמחזור.

יואב קיש: ככל שהוא יעלה, אתה תקבל יותר.

יואב קיש: את הוויכוח על השמונה נעשה אחר כך ולא עכשיו.

<אורי רשטיק: אני רוצה להציע, אם אפשר את הבנצ'מרק האחוזי.

<אורי רשטיק: כבוד היושב ראש, אתה התייחסת לאחוז שנוגע למועצת הכבלים והלוויין.

<אורי רשטיק: בחוק הרשות השנייה יש בנצ'מרק אחוזי מובהק - - -

יואב קיש: תשים לב לדבר אחד.

יואב קיש: הזעירים מבחינתי אפס, לא צריך לעשות כלום.

יואב קיש: אם אתה שואל אותי, היה לנו על זה ויכוח.

יואב קיש: בזעירים אתה לא תיכנס.

יואב קיש: אתה תקבל את המספרים שלך בקטן ובבינוני.

<אורי רשטיק: אני אומר שני דברים.

<אורי רשטיק: האחד, לגבי הזעיר, שם לא יהיה.

<אורי רשטיק: אבל חשוב לנו להדגיש שזה יהיה זעיר באמת.

יואב קיש: אני אומר לך למה המספרים האלה הגיעו בפילבר.

יואב קיש: גם אני חשבתי ונשמע לי הרבה עשרה אחוזים, אבל תבין שעשרה אחוזים זה לא נספר סתם אלא זה מייצג גידול לגודל מסוים שעכשיו הוא כבר משמעותי להתחיל לעבוד במגבלות.

יואב קיש: אני רוצה שהם יגיעו לשם.

יואב קיש: אם אני אתחיל מחמישה אחוזים לשים עליהם, אני הורג אותם.

<אורי רשטיק: אנחנו מביעים את עמדתנו ועמדתנו היא שעשרה אחוזים לעניות דעתנו, זה גבוה.

<אורי רשטיק: הדבר השני.

<אורי רשטיק: אתה מדברר על שמונה אחוזים מההכנסות לצורכי סוגה עילית.

יואב קיש: לא, לא סוגה עילית.

<אורי רשטיק: ברשותך, אני רוצה להאיר את עיניכם לגבי הבנצ'מרק האחוזי כפי שמופיע בחוק.

<אורי רשטיק: היום בחוק מועצת הרשות השנייה הבנצ'מרק האחוזי לסוגה עילית הוא – דיברנו על 62 מיליון, הסעיף המלא שמדבר מדבר על כך שהפקות סוגה עילית של בעל רישיון גדול הן 10.2 אחוזים מההכנסות או 62 מיליון, הגבוה מביניהם.

<אורי רשטיק: כלומר, בתוך החוק יש לך כבר בנצ'מרק אחוזי.

<אורי רשטיק: לא צריך לצאת לחוקים אחרים.

יואב קיש: אמרתי שאת הוויכוח על האחוזים נעשה בפעם אחרת.

<אורי רשטיק: אני רק מאיר את תשומת הלב.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: אני רוצה לשאול את משרדי הממשלה אם מישהו רוצה להתייחס.

<שירה גרינברג: כן.

<שירה גרינברג: כמובן שאנחנו צריכים מבחינה מקצועית ללמוד את ההצעה.

<שירה גרינברג: לא ברור לנו.

<שירה גרינברג: יש כאן מספרים וצריך להבין.

<קריאה: היכן אנחנו מכשילים.

<שירה גרינברג: לא.

<שירה גרינברג: זה יהיה לא אחראי ולא מקצועי להסכים על משהו שלא ברור לנו.

איתן כבל: היא צודקת.

איתן כבל: אני מסכים אתה.

<שירה גרינברג: צריך להבין בסופו של דבר מה ההצעה.

יואב קיש: אני מבקש מכל המשרדים זמינות מלאה למחר החל משעה 11:00 כך שיהיה נציג שישב אתנו על הדבר הזה כדי שנוכל להשלים את זה ונוכל גם לקבל הערות שלכם בשלב ההכנה.

<שירה גרינברג: דבר שני.

<שירה גרינברג: אם משאירים את הנושא של הזעיר ייעודי ומשאירים ייעודי, בסופו של דבר הנושא של ייעודי הוא צריך להישאר לעניות דעתנו ב-75 אחוזים כמו היום.

<שירה גרינברג: ממה שנאמר כאן על ידי הערוצים שהצהירו - - -

יואב קיש: לא.

יואב קיש: אני לא מסכים אבל שמענו את דעתך.

<שירה גרינברג: כדי שנוכל להשתמש בזה, הרי הנימוק שציינו קודם הוא נימוק שעיקר עיסוקו הוא בזה ועל כן יש אינטרס ציבורי על מנת להעביר אותו לאפיקים במובן של לקיחת זכות הקניין על אף - - -

יואב קיש: לא לוקח שום זכות קניין.

<שירה גרינברג: דיברנו על הנושא של זכות הקניין של הוט ו-יס.

<שירה גרינברג: הנימוק היה שרוב עיסוקו.

<שירה גרינברג: כלומר, יש כאן משמעות ל-75 אחוזים.

יואב קיש: גם יש משמעות לשלושים אחוזים.

<שירה גרינברג: אני חוששת שמבחינה משפטית, יש כאן בג"ץ שמתנהל.

יואב קיש: אני אמרתי לא לדבר על בג"ץ.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: הלאה.

יואב קיש: לא, אני לא צוחק.

יואב קיש: אני מהאוצר בוודאי לא רוצה לשמוע את זה.

יואב קיש: עוד מישהו מהמשרדים רוצה לדבר?

<מימון שמילה: כן.

<מימון שמילה: אני.

<מימון שמילה: להמשיך את מה ששירה ציינה לגבי השלושים אחוזים.

<מימון שמילה: צריך שזה יתחבר ויתכתב עם מה שכתוב היום בערוץ ייעודי.

<מימון שמילה: היום כתוב בחוק התקשורת ערוץ ייעודי, ערוץ שברובו עוסק בייעוד לשמו הוא הוקם.

<מימון שמילה: נכון שהרציונל יימשך אותו דבר.

<מימון שמילה: היום זה עומד על 75-25.

<מימון שמילה: אפשר אולי להציע ולחשוב על כך שזה יהיה 51 אחוזים בענייני ערוצים ייעודיים.

<יוסי עבאדי: רק לא כתוב ברובו.

<יוסי עבאדי: כתוב בעיקרו.

<מימון שמילה: בעיקרו.

<מימון שמילה: זאת הכוונה.

<מימון שמילה: אתם מציעים את הנושא של הפטור המלא למי שהוא זעיר וייעודי.

<מימון שמילה: דעתי לא נוחה עם הדבר הזה, שיהיה פטור מדמי הרישיון ודמי הפצה.

יואב קיש: לא.

יואב קיש: אמרתי שזה לשיקול השר.

יואב קיש: נתתי את הפטור המלא לייעודי ואמרתי שמי מהזעירים שירצה לשנות מסלול - - -

<מימון שמילה: ומי שלא ירצה לשנות מסלול וירצה להישאר במועצת הכבלים והלוויין, מה יהיה אתו?

יואב קיש: זאת הוראת מעבר שנראה כמה זמן יש לו את הזיכיון שלו ומתי פג תוקף הזיכיון.

יואב קיש: אם הוא צריך להחליף בעלות, בעיקר לערוץ 24 אני אומר, אם הוא רוצה לשנות בעלות, ניתן לו מספיק זמן להיערך להחלפת הבעלות במידה וזה יהיה נושא.

יואב קיש: במידה ולא, ירצה, ישתמש בזמן שלו והזמן יפוג, אז יפוג.

יואב קיש: יחליט.

<אלידור בליטנר: גם אנחנו צריכים ללמוד את הפרטים שנאמרו כאן בעל פה.

יואב קיש: אני כבר אומר.

יואב קיש: תקשורת, אוצר, משפטים – מחר ב-11:00.

יואב קיש: גם חברי הכנסת שמעורבים בעניין.

<אלידור בליטנר: אני כבר אציין שהסיפור הזה של המסלול החדש של ערוצים ייעודיים, צריך להיות פתוח לכל כמובן.

<אלידור בליטנר: זה לא בגלל שיש גורם שזכה פעם במכרז ועכשיו יש לו זכות מוקנית לנצח לקבל איזשהו מסלול מועדף.

<אלידור בליטנר: גם זה דבר שצריך לבחון.

יואב קיש: זה מעניין.

יואב קיש: תסבירי לי.

יואב קיש: אני אומר לך שהם יושבים היום במועצת הכבלים והלוויין ואני מעביר אותם, אפילו מחייב אותם, כי אם לא – נגמר להם הזיכיון, לרשות השנייה.

יואב קיש: את אומרת שמי שבוחר במסלול הייעודי צריך להיות מוגבל בזמן?

<אלידור בליטנר: לא.

<אלידור בליטנר: אני אומרת שהמסלולים כאן, אתם מסבירים שזאת פתיחה לתחרות.

<אלידור בליטנר: אז לכאורה אם יש לכם כאן עוד מסלול, גם הוא צריך להיות פתוח, מסלול שמאפשר איזשהו מאזן אחר בין חובות לזכויות.

<אלידור בליטנר: גם הוא צריך להיות פתוח.

יואב קיש: אני מנסה להבין.

<אלידור בליטנר: כאמור, יש כאן הרבה פרטים חדשים שהועלו ואנחנו צריכים לבחון אותם.

<אתי בנדלר: ההצעה המקורית הייתה לבטל את הערוצים הייעודיים.

<אתי בנדלר: נכון?

<אתי בנדלר: ההצעה שלכם, של הממשלה, להעביר אותם למסלול של ערוצים מסחריים.

<אתי בנדלר: באנו ואמרנו, ראו, יש כאן איזושהי פגיעה בכאלה שניגשו למכרז, קיבלו רישיון לערוץ ייעודי והם רוצים להמשיך לפעול עד תום התקופה שהוקצתה להם, עד תום תקופת הרישיון שהוקצתה להם או שנקבעה בחוק כשהארכנו את התקופה הזאת, וקשה לכפות עליהם, אני חושבת, לעבור אם הם לא מעוניינים בכך למסלול של ערוץ מסחרי שיש לגביו מערכת רגולציה.

<אלידור בליטנר: הם יכולים להישאר ערוץ ייעודי עד תום הרישיון שלהם.

מיקי רוזנטל: נכון, אבל אתם עוסקים בפלפולים משפטיים.

מיקי רוזנטל: זאת לא סוגיה כי ערוץ ייעודי צריך להיות מכרז של המדינה לערוץ חדש ייעודי.

מיקי רוזנטל: המדינה לא מעוניינת בזה יותר ולא יהיה יותר.

מיקי רוזנטל: לכן אלה פלפולים של משפטנים.

יואב קיש: אתה אומר שאם המדינה תחליט על מכרז ייעודי מסחרי, בבקשה.

<אתי בנדלר: הוראת מעבר לגבי אלה.

<אלידור בליטנר: יש עוד הרבה פרטים לא ברורים.

<אתי בנדלר: מי שיש לו ערוץ ייעודי, מאשרים לו להמשיך להחזיק ברישיון שלו עד תום התקופה.

יואב קיש: יש להם שנה.

<אתי בנדלר: אתה אומר שניתן להם עוד תקופה מסוימת.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: הם יכולים להחליט מחר לעבור.

מיקי רוזנטל: זו פרורוגטיבה של המדינה להחליט על ערוצים ייעודיים.

יואב קיש: אני לא רוצה למנוע מהם את האפשרות להישאר ערוץ ייעודי, ערוץ מסחרי ייעודי.

מיקי רוזנטל: הטענה שלך הייתה על אי שוויון מול חדשים, אלה שירצו ערוץ ייעודי.

<טלי גורן: יש דרך לפתור את זה.

<טלי גורן: אנחנו יכולים להיות עדיין תחת חוק התקשורת, תחת הפיקוח של הרשות השנייה.

יואב קיש: לא.

יואב קיש: זה לא יהיה.

<טלי גורן: רגע.

<טלי גורן: יש דרך לפתור את זה גם ברמה המשפטית.

<טלי גורן: יש לזה פתרון.

יואב קיש: אנחנו לא נשאיר ערוצים ייעודיים במועצת הכבלים והלוויין.

<טלי גורן: את זה אני אומרת.

<טלי גורן: אני אומרת את מה שאתה אומר.

יואב קיש: אמרת לי שאת רוצה להשאיר אותם תחת חוק התקשורת.

<טלי גורן: לא.

<טלי גורן: הגדרה של תחת חוק התקשורת, תחת הפיקוח של הרשות השנייה.

<טלי גורן: יש פיצוח נורא פשוט לזה.

<טלי גורן: בבקשה, תאתגרו אותנו.

<טלי גורן: אנחנו מוכנים להביא הצעה לנוסח שתהיה רלוונטית ותתאים.

<טלי גורן: אנחנו מסתכלים על זה מהשטח ואנחנו יכולים להביא את זה מחר בבוקר.

<טלי גורן: תקשיבו בבקשה לדבר הזה כי יש דרך לעשות את זה.

<טלי גורן: אתה תקבל.

יואב קיש: אני רוצה לומר למשרד המשפטים, לאלידור.

יואב קיש: אני כן חושב שהמסלול הזה שמאפשר – ומן הסתם ערוץ 9 ו-הלא ייכנסו אליו בוודאות וגם ערוץ המוזיקה כנראה, אלא אם הם יציעו משהו אחר – זה המסלול של המסחרי זעיר ייעודי לצורך העניין.

יואב קיש: אני לא רואה את זה כפתרון ביניים.

יואב קיש: אני רוצה שיהיה להם פרק זמן משמעותי.

יואב קיש: יש לנו את הבעיה הזאת כבר היום ולכן מה עשינו בזה?

יואב קיש: אני לא רוצה לסגור אותם.

יואב קיש: לסגור אותם זה קל.

מיקי רוזנטל: בהוראת מעבר.

יואב קיש: לא הוראת מעבר.

יואב קיש: קבוע.

יואב קיש: אז אין לי בעיה להגיד שבמידה והמדינה תחליט להוציא רישיון לערוצים נוספים בתחום הזה, שתוציא.

יואב קיש: אני קובע למדינה לא להוציא או כן להוציא?

יואב קיש: שתוציא.

יואב קיש: אני מבטיח לך שאף אחד לא יתמודד.

<אלידור בליטנר: ההצעה שלכם מבטלת את המכרזים.

<אלידור בליטנר: היא מעבירה את זה לעולם של רישיונות.

יואב קיש: בסדר, שתוציא רישיון.

<אלידור בליטנר: נבדוק את הפרטים ואז נוכל להתייחס.

יואב קיש: בסדר.

יואב קיש: אני הולך לסכם.

יואב קיש: מועצת הכבלים והלוויין, בבקשה.

<יונתן לייסנר: אני מצטער אם אני לוקח שני צעדים אחורה כי לא הייתי בזכות דיבור.

<יונתן לייסנר: אחת המחלוקות הבלתי נגמרות שיש לנו עם ערוץ 20 זה בגלל הרישיון הגרוע שלהם, והם קיבל רישיון גרוע לא בתקופתי, שמחייב אותנו כל הזמן להחליט מהי מורשת ומהי לא.

<יונתן לייסנר: מחלקת הפיקוח אצלנו חייבת, כדי למלא את תפקידה על פי חוק, להסתכל ברישיון ואז להסתכל בתכניות שלהם ולומר שהאייטם הזה מורשת והאייטם הזה לא מורשת.

יואב קיש: אם עכשיו אני נותן לך לעשות את הרישיון הכי טוב שאני יכול?

<יונתן לייסנר: יש לי פאנצ'.

<יונתן לייסנר: רגע.

יואב קיש: אני מחכה לפאנצ'.

יואב קיש: למה רק בסוף?

יואב קיש: בגלל שלא נתתי לך זכות דיבור?

<יונתן לייסנר: אנחנו למדנו שהרישיונות שנכנסים לעניין התוכן נגמרים רע מאוד.

<יונתן לייסנר: למשל בתיקון של משדר חדשות בינלאומי, רישיון שאנחנו נותנים עכשיו לערוץ 24, גם אני וגם יושב ראש המועצה נעמדנו על הרגליים האחוריות כדי שלא תהיה שם מילה אחת בתוכן.

<יונתן לייסנר: שלא יהיה עוד עם מצב שאגף פיקוח צריך לשבת ולספור אייטמים, זה כן קשור לישראל או לא קשור לישראל.

יואב קיש: זה קורה לך רק בערוץ 20?

יואב קיש: לא קורה לך באחרים?

יואב קיש: בערבית זה קל.

<נחשון אקסלרוד: לא.

<נחשון אקסלרוד: זה גם לא כל כך קל כי אצלנו למשל לא מוכנים לקבל את תכניות האקטואליה כהפקות מקומיות.

<נחשון אקסלרוד: גם בעיה.

<יונתן לייסנר: התערבות בתוכן זאת רעה חולה ולשיקול דעתי לא תפקידו של רגולטור ב-2018.

<מירי נאור: נכון.

<מירי נאור: לכן התנגדנו לשישים אחוזים.

יואב קיש: איך אני עושה את זה?

יואב קיש: מה הפאנצ'?

<יונתן לייסנר: ההצעה של היושב ראש לערוצים ששלושים אחוזים מהם יהיו בתוכן, לא משנה איזה, שיהיו, עוד פעם להיכנס לתוכן ועוד פעם להיכנס לתוכן ברישיון, זאת רעה חולה.

<קריאה: הוא רוצה לרדת לגמרי מהאחוזים.

<יונתן לייסנר: אני מתבטא לבד.

<יונתן לייסנר: המטרה של הוועדה הזאת, של כל הצעת החוק הזאת, היא לאפשר חופש פרוגרמתי לערוצים הייעודיים, להפוך אותם לערוצים מסחריים לכל דבר.

<קריאה: הם לא רוצים.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: הם לא רוצים.

<יונתן לייסנר: אתם לא יכולים גם לבכות שאתם מפטרים וגם לבקש.

איתן כבל: אמרת פאנצ' ולא הבנתי אותו.

מיקי רוזנטל: לא כולם אותו הדבר.

מיקי רוזנטל: לא כולם באותה סירה.

<יונתן לייסנר: הם יהיו ערוצים מסחריים, יהיה להם חופש פרוגרמתי מוחלט כמו לערוצים הרגילים.

יואב קיש: אני אומר לך מה אתה אומר לי ותגיד לי אם הבנתי.

יואב קיש: אתה אומר לי שהמסלול שאמרתי, ייעודי זעיר, לא רלוונטי ושיהיה רק זעיר.

<יונתן לייסנר: אני אומר לא להתערב בתוכן.

יואב קיש: כשאני עושה את זה אני נכנס לבעיה, כי אני צריך להטיל עליהם חבויות שאני לא רוצה להטיל עליהם.

<יונתן לייסנר: החובה שלך של קטן, בינוני, גדול צריכה להיות מוגדרת הכנסות.

<מירי נאור: מכיוון שגם הרגולטור אומר את מה שאנחנו אמרנו, מה שמעיד על כך שהבעיה קיימת, אם אלה לא יהיו שלושים אחוזים אלא עשרים אחוזים, גם אם יהיו בעיות בפרשנות - - -

יואב קיש: אבל אז את נכנסת לבעיות שירצו ממני גם 75 אחוזים.

יואב קיש: על העשרים אחוזים כבר דיברת וזה לא עזר לי.

איתן כבל: המשמעות היא שתיאורטית כל מי שבא סופר לך כסף והוא יגיד מחר שהוא רוצה ערוץ, לא משנה איזה.

איתן כבל: הוא יכול לעלות מחר ולהגיד מה שהוא רוצה.

<יוסי עבאדי: אז מה רע בזה?

איתן כבל: אני מודה לכם על שפרשנתם אותי בחיי.

איתן כבל: אני לא ביקשתי מכם עזרה.

איתן כבל: אני שאלתי את עצמי ולא אתכם.

איתן כבל: אני מנסה להגיד את הדבר הבא.

איתן כבל: תקשיבו, העניין לא ברור לי.

איתן כבל: מי צריך אותך?

<יונתן לייסנר: אנחנו רוצים להעביר את זה לרגולטור השני.

איתן כבל: רגע.

איתן כבל: אי אפשר להביא הצעה שהיא חצי קפה וחצי תה.

איתן כבל: בסוף אני רוצה שקודם כל נבין.

איתן כבל: אני באמת לא משתגע על רגולציה, אבל לא כל רגולציה משמעותה חולה רעה.

איתן כבל: אתה יודע מתי זאת חולה רעה?

איתן כבל: כשאחר כך אתה אומר איפה היינו.

איתן כבל: הרי גם היום כשיש רגולציה, המערכות עוברות על כל מיני עניינים ודברים ומשדרות תכנים.

איתן כבל: אני לא רוצה שיבואו לבדוק את אף אחד אבל אתה לא יכול להגיד לי, אני באמת אומר לך את זה.

איתן כבל: את חוק הרישיונות, מי שכתב אותו, זה אני ואני רוצה להזכיר את זה.

איתן כבל: צריך למצוא איזה שהם כללים.

איתן כבל: אתה לא יכול להגיד שכל אחד עכשיו יעשה מה שהוא רוצה.

השעה 22: לגבי כל הנושאים הגדולים, בין הקריאה הראשונה לשנייה והשלישית.

השעה 22: אני אומר לכם שהשר איוב קרא ומשרד האוצר רוצים בפירוש לבוא לקראתכם גם בהקטנת רגולציה.

השעה 22: חברים, תודה רבה לכולם.

השעה 22: הישיבה נעולה.