ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 665, 2018-01-16 14:30

איתן כבל: שלום לכולם, גברתי מנהלת הוועדה, אדוני היועץ המשפטי, חברתנו מנכ"לית משרד התחבורה, חברי כנסת, דובר ורשמת, ברשותכם, אתם רואים שאנחנו עושים את הדברים מהר ככל הניתן כדי לסיים ולהתקדם מהר יותר.

איתן כבל: על סדר היום הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 117) (קווי שירות למוניות), התשע"ז-2016.

איתן כבל: יש לנו כאן בקשה לדיון מחדש מאת חבר הכנסת איתן כבל, ודיון מחדש בסעיף 2(2)(ג), בנושא תקנות לעניין הליך תחרותי; בסעיף 2(2)(ח), בנושא תנאים למתן רישיון להפעלת קו שירותים שעניינם איתנות פיננסית; ובסעיף 10(1), בנושא מתן רישיונות להפעלת מונית למי שיקבל רישיון להפעלת קו שירות כאמור בסעיף 14יח(1ב) לפקודת התעבורה.

<קרן טרנר אייל: מדהים, כולם יושבים באותו מקום כמו בפעם שעברה.

איתן כבל: כמעט כולם, בורה שינה מקום.

<שלמה בורה: משנה מקום משנה מזל...

איתן כבל: אדוני יציג את הדברים, נצביע עליהם ונצא לדרך.

<איתי עצמון: אני מציע שקודם תתקיים הצבעה על עצם פתיחת הסעיפים לדיון מחדש ולאחר מכן ניתן יהיה לדון לגופו של עניין.

איתן כבל: אלה דברים שסיכמנו בישיבה הקודמת.

איתן כבל: מי בעד הבקשה לפתיחה מחדש של הסעיפים שציינתי?

איתן כבל: מי נגד?

איתן כבל: בעד – 3

איתן כבל: נמנעים – אין

איתן כבל: הבקשה לדיון מחדש בסעיפים האמורים נתקבלה.

איתן כבל: בואו נצא לדרך.

<איתי עצמון: הבקשה הראשונה, בסעיף 2(2)(ג), נוגעת לתנאים למתן רישיון קו שירות.

<איתי עצמון: אחד התנאים הוא שמבקש הרישיון נבחר בהליך תחרותי.

<איתי עצמון: הסעיף הזה אושר בוועדה בתוספות, כך שיהיה מדובר בהליך תחרותי, שוויוני ופומבי כפי שקבע שר התחבורה בתקנות באישור ועדת הכלכלה של הכנסת.

<איתי עצמון: בעקבות ישיבות פנימיות שקיימנו עם נציגי הממשלה, לרבות מנכ"לית משרד התחבורה, עם יושב-ראש הוועדה וחבר הכנסת חנין, אדוני, ביקשת ממשרד התחבורה וממשרד האוצר לוודא שהליך פתיחת הענף לתחרות ופרסום המכרזים יהיה מוקדם ככל הניתן.

<איתי עצמון: המשרד סבר שכתיבת תקנות לעניין הליך תחרותי והבאתן לאישור הוועדה עשויה לעכב את ההליך.

<איתי עצמון: לאחר דין ודברים אתה, וגם על דעתו של חבר הכנסת דב חנין, הסכמתם שחלק מן הפרמטרים לעניין ההליך התחרותי ישולבו כבר כאן בחקיקה ראשית.

<איתי עצמון: לפיכך נושא הסדרת ההליך בתקנות יבוטל.

איתן כבל: גברתי המנכ"לית, אנא אמרי כמה מילים.

<קרן טרנר אייל: היה חשוב לוועדה, כפי שהשתקף בדיונים השונים, לעגן בחקיקת משנה או בחקיקה ראשית את נושא ההליך התחרותי.

איתן כבל: אני רוצה לומר לפני גברתי המנכ"לית, כדי לחדד את זה.

איתן כבל: ביקשתי שיהיו אמות מידה.

איתן כבל: זה יהיה חלק מן החוק.

איתן כבל: מעבר לאמות המידה, אחד הדברים שביקשנו, שבאמות המידה יהיה גם עניין הניסיון.

איתן כבל: באמת אני אומר את זה, כדי שלא חס וחלילה מאן דהוא, ואקפיד על זה, יחשוב שעושים איזו קומבינה פנימית למען איזו קבוצה.

איתן כבל: עם כל הכבוד, לא כל המוניות פה.

איתן כבל: יש נציגים בכירים של ענף המוניות, ואני מדבר על מוניות השירות, כי לגבי נציגי מוניות הספיישל יש רק אחד.

<יהודה בר אור: תודה רב לך, אדוני, אתה כל הזמן מתחיל איתי.

<איתי עצמון: אני רוצה להוסיף עוד אמירה.

<איתי עצמון: גם אני חשבתי שראוי שהנושא הזה, ההליך התחרותי, יוגדר בכללים ברורים, באמות מידה, בתקנות שיובאו לכאן לאישור הוועדה, אבל ככל שיוכנסו הפרמטרים שחשובים לחברי הכנסת כבר בחקיקה הראשית, ונמנה אותם במפורש, אין מניעה לקבל את הבקשה ולשלב את אותם עקרונות כבר כאן בסעיף בפקודת התעבורה.

<קרן טרנר אייל: אחדד, שזה הולך להיות הליך תחרותי, שוויוני ופומבי.

<קרן טרנר אייל: יובאו בחשבון, בין היתר, ניסיונו של המבקש והמחיר.

<קרן טרנר אייל: אמות המידה יכללו גם את נושא הניסיון ואת נושא המחיר, וגם תישקל התחרות האמיתית, כלומר כן נשקול את השיקולים על כך שיש יותר ויותר שחקנים.

<קרן טרנר אייל: לעניין הניסיון, חשוב להגיד שנהוג אצלנו בוועדות המכרזים לנקד על ניסיון.

<קרן טרנר אייל: זה דבר מקובל כבר בתהליכים שמשרד התחבורה עשה בעבר, ויש כוונה לעשות את זה גם כאן.

<איתי עצמון: אני מבקש להבהיר בנוסח שעניין קידום התחרותיות, שהיה חשוב מאוד ליושב-ראש הוועדה – אני מדבר כרגע על סעיף 2(2)(ג) ותיקון לסעיף 14יח לפקודה שעוסק בתנאים למתן רישיון קו שירות – בעקבות ההצעה שלך, אדוני היושב-ראש, חשבתי שראוי לכתוב: "קידום תחרותיות בתחבורה הציבורית".

<איתי עצמון: כלומר לא רק ענפית, במובן של ענף מוניות השירות, אלא באופן כללי בתחום התחבורה הציבורית.

<גבי צלקה: במה אנחנו עדיפים על מישהו אחר?

<גבי צלקה: הוא יביא מחיר "על הפנים".

<גבי צלקה: אני לא עדיף עליו בכלום.

<גבי צלקה: איזה ניסיון?

<גבי צלקה: כפי שעשו עם הנכים.

<גבי צלקה: אתה יודע מי שולט במספרים של הנכים?

<גבי צלקה: כל חברות ההסעות.

איתן כבל: אענה לך.

איתן כבל: אנחנו פה לא ילדים.

איתן כבל: פה ניצור כללים כדי שלא יהיו סיפורים כמו עם הנכים.

איתן כבל: העניינים פה ברורים אבל הם יהיו שוויוניים.

איתן כבל: אני נותן מקדם לנהגים הוותיקים.

איתן כבל: זה לא מספיק, אנחנו גם מייצרים כללים כדי שהגדולים לא ישתלטו.

איתן כבל: אני רוצה שנעשה קודם כול סדר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מי זה הגדולים?

איתן כבל: כמו "דן" ו"אגד", חברות היסעים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: החברות שמסובסדות.

<שלמה בורה: תוציא אותן מן המשחק?

<שלמה בורה: תוציא אותן.

<שלמה בורה: יש להן יתרון.

איתן כבל: בבקשה אל תפריע.

איתן כבל: בינתיים מסתבר שאני עוזר לכם יותר מאשר אתם עוזרים לעצמכם, אז בבקשה אל תפריעו לי.

איתן כבל: אני רוצה להגיד לכם כמה דברים בעניין הזה, שיהיה ברור.

איתן כבל: לא אאפשר השתלטות עוינת, אבל אני רוצה להזכיר, בואו נסתכל זה על זה ביושר: אני גם עושה הבחנה בין התאגידים לבין הנהגים.

איתן כבל: אסביר.

איתן כבל: המחויבות שלי היא גם לנהגים, לא רק לתאגידים, וכדאי שהדברים יהיו ברורים.

<קריאה: התאגידים זה הנהגים.

איתן כבל: לא, נשמה.

איתן כבל: יש הבדל בין מי שמנהל ויש לו 40 רישיונות, או 10 או 5 רישיונות, לבין בעל רישיון אחד.

איתן כבל: תקשיבו, לא יעזור לאף אחד כלום, לי אין מכם כלום.

איתן כבל: אני פה כדי לייצר מצב – זה הכוח הכי גדול שלי מולכם, מול כולם – שבו האזרחים במדינת ישראל ישודרגו, ואני נותן לכם, בעזרתכם.

איתן כבל: לא אתן שמי מכם ייפגע, לא במובן של רדיפת בצע, אלא שבאמת תהיה תחרות, שבאמת תוכלו להביא פרנסה הביתה בכבוד.

איתן כבל: אנחנו פה מכניסים את הריכוזיות ואת כל השאלות שהטרידו אתכם ואותי, ובצדק.

איתן כבל: אני העליתי את זה, אני רוצה להזכיר לכם, כדי שלא תהיה השתלטות של הגדולים.

איתן כבל: מצד שני, אני רוצה שתהיה הבחנה.

איתן כבל: שיהיה ברור, שלא חס וחלילה מישהו פה יחשוב שיש בכוונתנו לפגוע בתאגידים, אבל יש את הנהגים, והם הרוב.

איתן כבל: הדברים האלה צריך שיהיו ברורים.

איתן כבל: אני לא שליח כדי לעזור רק לתאגידים אלא גם לעזור בראש ובראשונה לנהגים.

איתן כבל: וכל ההרצאה הארוכה הזאת נועדה להכניס אותנו לנתיב.

יעקב פרי: רק שאלה קטנה.

יעקב פרי: בנושא ההמרה, שעוד נגיע אליו, אני רואה שההחלטה היא לתת כיסוי רק לתאגידים.

איתן כבל: אבקש לאחר מכן מן המנכ"לית להתייחס.

איתן כבל: אתה נוגע באחת הנקודות שבה יש מי שכבר הכין כנראה עתירה לבג"ץ.

איתן כבל: אני אומר את הדברים כאן כדי לשים אותם על השולחן.

איתן כבל: אולי נהג מונית אני לא יכול להיות, אבל מה עובר עליכם אני יודע, בכל המקומות, אז אנא.

איתן כבל: אחרי הרביזיות – זה אחד הנושאים החשובים, במידה רבה זה אחד מנושאי הליבה הכי גדולים פה, סיפור ההמרה: מי מקבל, איך מקבלים, למה מקבלים, מי לא מקבל.

איתן כבל: אז בבקשה.

איתן כבל: חיים כהן, בבקשה.

חיים כהן: בישיבה הזאת אני מייצג את תאגיד מוניות "המרכז".

חיים כהן: הכתובת שלו היא רחוב צמח דוד בתל אביב.

חיים כהן: זה תאגיד שיש לו כמה קווי שירות.

חיים כהן: לפי דעתי זה אחד התאגידים הגדולים של מוניות שירות.

חיים כהן: אבל אני יכול להגיד לך, אדוני היושב-ראש, שכמעט ואין פה תאגיד שלא טיפלתי בו בעבר ולא ייצגתי אותו, אני חושב שאין אחד כזה פה.

חיים כהן: אני מכיר את ענף המוניות שנים רבות מאוד וגם הייתי נוכח בישיבת ועדת הכלכלה בפעם הקודמת.

חיים כהן: לא השתתפתי באף ישיבה בוועדת הכלכלה בנושא הזה עד היום ולא טיפלתי בנושא מכיוון שנאמר לי שנהגי המוניות והתאגידים פנו באמצעות נציגוּת, שגם שכרה שירותים של משרד עורכי דין, ולכן לא נכנסתי ולא התערבתי בתהליך.

חיים כהן: הגעתי היום עקב מה שנקרא אס-או-אס מטעם הלקוחות שלי.

חיים כהן: אני חושב שמה שהלקוחות שלי מדברים עליו יכול גם להשפיע על תאגידים אחרים.

חיים כהן: אני רוצה להגיד לכם, דבר ראשון, אתחיל בפורמליסטיקה ואחר כך אתייחס גם למהות: לקבוע שההליך התחרותי יהיה על דרך של חקיקה בלבד ולא להסדיר תקנות זה פגיעה משמעותית בזכויות-היסוד של כל אחד מן התאגידים.

חיים כהן: לא אדבר על כל אחד מן התאגידים אלא על התאגיד שאני מייצג.

חיים כהן: מי שרוצה שיצטרף לטיעון שלי.

חיים כהן: יש פה עורך דין מכובד שמייצג את המוניות, לא אקח את פרנסתו.

חיים כהן: זה פגיעה בלקוחות שלי ופגיעה במי שמחזיקים רישיונות קו שירות, ולפי דעתי יש להם אפילו זכות קניינית לרישיונות האלה כבר יותר מ-70 שנים, עוד לפני קום המדינה הם מחזיקים את הזכות הזו.

איתן כבל: על מי אתה מדבר?

חיים כהן: על מוניות "המרכז".

איתן כבל: לא סתם אני שואל.

איתן כבל: אני רוצה לדעת אם אתה מדבר על הפעילים או על הלא פעילים.

חיים כהן: קווי שירות שקיימים בפועל היום ויש להם מק"טים, לפי מספר קטלוגי, שפועלים בשטח היום.

חיים כהן: זו הכוונה שלי.

חיים כהן: אדבר גם על החדשים.

יעקב פרי: למה אתה חושב שהחקיקה פוגעת?

איתן כבל: להיפך, כולם רוצים להיות בחקיקה הראשית.

חיים כהן: רציתי להגיע לזה.

חיים כהן: למה זה פוגע?

חיים כהן: מכיוון שהליך תחרותי כזה וכל הבעיות והרזולוציות שצריך לפתור- - -

יעקב פרי: צריכים להופיע רק בתקנות ולא בחקיקה הראשית?

חיים כהן: למה בתקנות?

חיים כהן: מכיוון שלמשל בחקיקה אם יהיו עיוותים אז מי שייפגע לא יוכל לתקוף את זה משפטית.

חיים כהן: לעומת זה בתקנה אני יכול אפילו להגיש עתירה מנהלית בדרישה לתקן את התקנה הזאת.

חיים כהן: דבר נוסף, לא יכול להיות שבחוק תהיה כזו רזולוציה, זה לא הגיוני.

חיים כהן: פשוט מדובר בדברים הרבה יותר ספציפיים והמבחנים הרבה יותר גדולים.

יעקב פרי: אתה מודע לעובדה שברגע שאתה מבקש שייכתבו בעניין זה תקנות זה יכול להיגרר לפעמים שנים.

חיים כהן: אבל עובדה שלא.

איתן כבל: אגיד לך מניסיון, עוד מבלי להגיב לך על המהות: תמיד יבקשו הגורמים להיות בחקיקה הראשית, זו המלחמה.

איתן כבל: דבר שני, תקנות זה להיכנס לגיא הריגה, לגיהינום.

איתן כבל: אנחנו חברי הכנסת כל הזמן נלחמים שכל דבר יובא לחקיקה ראשית.

חיים כהן: לפי דעתי במקרה הזה זה מחויב המציאות מכיוון שאתם עושים שינוי מהותי במצב קיים.

חיים כהן: אנשים מחזיקים ברישיונות האלה במשך שנים ואתם הולכים ליצור עכשיו – למשל כשאתה מדבר על הליך תחרותי שימנע השתלטות של גורמים ששולטים בענף- - -

איתן כבל: אין כוונה – למרות שאתה מעלה לי רעיון – לגורמים שמשחקים בתוך השוק.

איתן כבל: לא היית כאן בדיונים הקודמים.

איתן כבל: הכוונה היא לגורמים מבחוץ, שלא שיחקו עד היום במגרש.

איתן כבל: הכוונה לתת עדיפות לקיימים, וגם שלא יהיה פער גדול בין כוחות גדולים בשוק.

חיים כהן: אולי במה שאני אומר יש איזו חוצפה, אבל מה ששמעתי עכשיו, ממה שאתם אמרתם עכשיו, זה בדיוק – סליחה על הביטוי, אני מתנצל מראש – כל הרעות החולות שיש בהליך התחרותי שאתם רוצים ליצור.

חיים כהן: אגיד לכם למה, מניסיון.

חיים כהן: למשל במסגרת ההליך התחרותי שעליו מדברים, מה קרה בפעם הקודמת?

חיים כהן: פתחו את זה להליך תחרותי והגיעו לשם תאגידים כמו "אגד" ו"דן", שמכיוון שלא רצו שיידעו שהם "אגד" ו"דן" הקימו חברות לצורך ההליך התחרותי והם זכו.

חיים כהן: ניהלתי הליך משפטי מול "מטיילי דוד חי", שלקחו אנשים שכל החיים שלהם עבדו בתחום המוניות ו"אגד" ו"דן" סחרו בזכייה הזאת.

איתן כבל: זה לא יקרה הפעם.

איתן כבל: דברים כאלה – אנחנו יודעים את זה, למדנו מזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: איך נבטיח שלא יהיה?

איתן כבל: אנחנו רק בהתחלה.

איתן כבל: אנחנו מוסיפים פה סעיפים כדי למנוע את זה.

איתן כבל: בגלל זה נמצאים פה גם נציגי הממונה על ההגבלים העסקיים, כדי "לסגור" את זה מכל הכיוונים.

איתן כבל: חאג' יחיא חברי, אתה יודע, אין מנעול שאין לו מפתח.

איתן כבל: אני יודע לשים, כשאני פה, את המקסימום- - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש מי שאיבדו את המפתחות שלהם.

איתן כבל: בשביל זה יש בתי משפט.

איתן כבל: אין גבול.

איתן כבל: אם לא – לא נתקדם איתם לעולם.

חיים כהן: בפעם הקודמת הייתה תקנה שאמרה שמי שמחזיק כדין ברישיון יהיה פטור מן ההליך התחרותי לאותו מק"ט.

חיים כהן: אין שום סיבה לשנות את הסעיף הזה, מכיוון שמדובר בגזלה של הזכות הקניינית שלהם.

חיים כהן: אני מוכן להסביר את זה.

איתן כבל: אל תסביר.

איתן כבל: לא היית בדיון הקודם.

חיים כהן: אמרתי שלא הייתי.

חיים כהן: קראו לי היום אס-או-אס.

איתן כבל: אני זוכר, נשמה, אם הייתי רואה אותך בדיון הקודם הייתי זוכר.

איתן כבל: אמרתי בישיבה הקודמת, לא מתחילים אתי את הדיון מההישג האחרון.

איתן כבל: חיים כהן, הכוונה היא, החוק היה אמור להיות אחר.

איתן כבל: אולי הוא היה תואם יותר את מה שאדוני רוצה ואז אולי זה היה משרת פה – אולי, כי לפי הנתונים שהוצגו בפניי גם זה לא, ואם כן אז רק לטווח קצר.

איתן כבל: כלומר כל מי שנהנה היום – הרי על מה היה הקרב?

איתן כבל: כדי שאנחנו נוציא מתחת ידינו "רב קו" מסובסד.

איתן כבל: בסוף השוק של מוניות השירות, מדינת ישראל ראתה אותו כסרח עודף, ראתה אותו כמי שנתון לחיסול.

איתן כבל: ישבו פה חלק מחברי הוועדה ביחד אתי ובאופן לא כל כך פשוט הצלחנו לשנות, לא רק את עמדת משרד התחבורה אלא גם את עמדת משרד האוצר, שזה בכלל, אלוהים נגע בהם ובנו באותו זמן.

איתן כבל: יצרנו מצב חדש, ממצב שבו מדברים על ענף שבעצם כל אחד סופר לו – אולי לקווים 4 ו-5 היה לוקח יותר זמן, לקו 51 ועוד כמה קווים בסדר גודל כזה, אבל השוק הולך ונעלם.

איתן כבל: לא אחזור על כל הצעקות של החבר'ה מנתניה, של החבר'ה מאשדוד, של החבר'ה מאשקלון, לא נחזור על כל הדיון הזה.

איתן כבל: חיים כהן, אני לא פותח את זה.

איתן כבל: יש כאן נקודה בסיסית: ההליך הוא מכרזי.

איתן כבל: הלכתי גם אני, אמרתי לצוות המקצועי, לאה ורון שמעה אותי אומר את זה, שאני רוצה לבוא לדיון כאשר מבחינת הבטן שלי והנשמה שלי והראש שלי אני יודע שאני הולך על אדני ברזל.

איתן כבל: דב חנין, היית בכול אתי.

איתן כבל: אם יש אפשרות לתת "רב קו" לפני כן, סבסוד לפני כן, שאדע ואלחם על זה.

איתן כבל: חיים כהן, אני עושה לך השלמה של כל הדיונים בשתי דקות.

חיים כהן: אני רוצה לבקש בקשה קטנה.

חיים כהן: תן לי להגיש לכם נייר עבודה בתוך 7 ימים.

חיים כהן: אתם עושים טעות.

איתן כבל: אנחנו פה יותר משנה.

איתן כבל: אי אפשר להפוך פה את הכול.

איתן כבל: מה גם שלדעתי אתה טועה.

חיים כהן: רק משפט אחד לגבי ה"רב קו".

חיים כהן: מה המשמעות?

איתן כבל: חיים כהן, נשמה שלי, נתתי לך, האמן לי, מעל ומעבר.

<איתי עצמון: התייחסות תמציתית: אני לא נכנס כרגע למהות הטענות לגבי עצם פתיחת הענף לתחרות.

<איתי עצמון: זה תכלית הרפורמה והדבר הזה נדון כאן שעות ארוכות בכמה וכמה ישיבות של הוועדה.

<איתי עצמון: אבל לעניין המסגרת החוקית שבה יוסדר ההליך התחרותי, אין בכך שום רבותא אם זה יהיה בתקנות או שאמות המידה ייקבעו כאן בחקיקה ראשית.

<איתי עצמון: הדבר הזה לא מונע מאף גורם לעתור לערכאות לעניין ההליכים האלה, ממש לא.

איתן כבל: נהפוך הוא.

<לאה ורון: משרד התחבורה בטובו העביר לנו עותקים של נוסח הצעת החוק.

<לאה ורון: נחלק לכל שניים-שלושה אנשים את הנוסח.

<לאה ורון: לחברי הכנסת יש את הנוסח בטבלטים שלפניכם.

איתן כבל: עו"ד זליגמן, ממש בקצרה, לגופו של עניין.

<אורי זליגמן: בקצרה, גם לא אחזור על דברים כי אני מסכים עם חברי במאה אחוז.

<אורי זליגמן: אין לנו את הסעיף בפנינו כעת.

<אורי זליגמן: אתה מדבר על משהו שלא ראינו.

<אורי זליגמן: הייתי מעוניין לראות לפני שאני מגיב.

איתן כבל: עו"ד זליגמן, אל תדבר אתי עכשיו כאילו אני בבית המשפט ואתה מבקש מהשופט: "אדוני, עוד לא העבירו לנו".

איתן כבל: אנחנו פה מספיק זמן, אנחנו בישורת האחרונה.

איתן כבל: אתם בעד הלקוחות שלכם או אתם בעד גוף אחד כזה או אחר?

<אורי זליגמן: עכשיו אני רואה את מה שמנוסח פה.

<אורי זליגמן: קודם אישרה הוועדה "כפי שקבע השר באישור ועדת הכלכלה של הכנסת".

<אורי זליגמן: זה יורד, ועכשיו נשאר רק: "הוא נבחר בהליך תחרותי, שוויוני ופומבי"- -

איתן כבל: על פי אמות מידה שנקבעות בחקיקה הראשית.

<אורי זליגמן: - -"שבו יובאו בחשבון בין היתר ניסיונו של המבקש, המחיר שהציע בהליך כאמור וקידום תחרותיות ענפית".

<אורי זליגמן: כאן רב הנסתר על הנגלה.

איתן כבל: מה חסר לך כאן, שֵם של איזה תאגיד?

איתן כבל: שנכתוב גם מי זכה?

<אורי זליגמן: לא.

<אורי זליגמן: כאן רב הנסתר על הנגלה.

איתן כבל: לא נסתר שום דבר.

איתן כבל: הליך תחרותי הוא הליך תחרותי.

איתן כבל: זליגמן, אני רוצה להזכיר לך איך אנשים היו מגיעים אליו כאשר הוא היה בתפקידו הקודם.

איתן כבל: בסדר?

איתן כבל: אני רוצה להזכיר לאדוני שהליך שוויוני הוא הליך שוויוני, הליך פומבי הוא פומבי, תחרותי הוא תחרותי.

איתן כבל: לא כל היושבים פה הם מקשה אחת ולא כל אחד אומר פה "זה לטובתו של זה".

איתן כבל: לכן אני צריך לעשות את זה הכי פתוח, הכי שוויוני, שתינתן עדיפות לאנשים שנמצאים פה או במעטפת הזו.

איתן כבל: אני אומר לכם באמת, מתוך אהבה והערכה, שלא ייווצר מצב – הרי מה קורה?

איתן כבל: דמו לעצמכם שמתחת לשולחן יש חוטים וכל אחד מנסה למשוך את החוט לכיוון שלו עבור עצמו.

חיים כהן: זה לא כך.

איתן כבל: אני לא מכוון אליך, אתה לא היחיד פה.

חיים כהן: אבל כולם אותו דבר.

איתן כבל: סלח לי, לא כולם אותו דבר.

איתן כבל: כולם מדברים אתי לפני, אחרי.

חיים כהן: אני עכשיו עורך דין ואני רוצה שיגדילו את תעריף שכר הטרחה.

חיים כהן: אומרים לי: אנחנו מגדילים את תעריף שכר הטרחה אבל הרישיון שלך לעריכת דין יוצא למכרז.

חיים כהן: זה פשוט מה שעושים להם.

איתן כבל: זה לא אותו דבר.

איתן כבל: סלח לי, אני אומר לך בכנות.

איתן כבל: פעם ראשונה אני שומע שמישהו מתנגד לכך שההליך יהיה פומבי, תחרותי ושוויוני.

חיים כהן: אבל אתה לוקח את הרישיון שלי.

חיים כהן: אם אתה אומר שהרישיון שלי נשאר אצלי, אבל אתה יכול לקחת לי את הרישיון?

חיים כהן: אתה יכול לקחת את חמת גדר, להוציא את התנינים ולשים שם שכונה?

חיים כהן: זה מה שאתם רוצים לעשות.

חיים כהן: זה הרכוש שלהם.

חיים כהן: אראה לך פה דוגמאות.

איתן כבל: חיים כהן, אל תגרום לי להוציא אותך.

חיים כהן: תוציא אותי, מה אעשה.

חיים כהן: באתי לעשות את תפקידי.

חיים כהן: אם אתה רוצה, תוציא אותי בכוח.

חיים כהן: זה לא יכול להיות.

חיים כהן: אתם לא יכולים לחסל את האנשים האלה.

חיים כהן: בקו 82 בפתח תקווה עבדו נהגי מוניות.

חיים כהן: השתלט על זה "אגד", זרק אותם, ואחרי כן לא השתלם לו וסגר את הקו.

חיים כהן: מדובר על מוניות "רבקה" בפתח תקווה של אורי דודחי, "אגד" השתלט על זה.

חיים כהן: הקימו את מוניות בית שמש, לוונטל קנה את כל רישיונות ההסעה במודיעין והשתלט, הוציאו אותם.

חיים כהן: היה פה חוק: מי שיש לו רישיון 70-80 שנים נשאר עם הרישיון.

איתן כבל: חיים כהן, אני יותר לא נותן לך לדבר.

חיים כהן: תעניש אותי, מה אעשה, אני לא אוותר.

חיים כהן: זה חיים של בני אדם.

חיים כהן: תוציא אותי.

חיים כהן: אני מתנצל.

איתן כבל: אם זה לא היה אתה כבר היית בשער פולומבו.

איתן כבל: אל תנצל אותי יותר מדי.

חיים כהן: אני מתנצל.

חיים כהן: זה לא יקרה יותר.

איתן כבל: נקבע לי מועד בחוק, אם לא אז כל אלה גם כך ילכו הביתה, ואולי יש מי שהיו שמחים על כך.

איתן כבל: אני רוצה להגיד לך את הדבר הבא: אין מצב, עם כל הכבוד שיש לצדך גם אנשים שאתה אומר "כן" והם אומרים לך "מה?

איתן כבל: מה?", לא באתי לפה עם פרימוס, שכל אחד ינפח עכשיו את השני.

איתן כבל: עסקנו בעניין הזה למעלה משנה.

איתן כבל: זאת ישיבה תשיעית.

איתן כבל: כל הדברים נאמרו.

איתן כבל: לפני חודש וחצי–חודשיים היינו במקום אחר לגמרי.

איתן כבל: לא אתן שדבר כזה יקרה.

איתן כבל: גם לא לך, זליגמן, כי אתה פה.

איתן כבל: אני יכול לעשות אחת מן השתיים: או שאפעיל את הרוב של הממשלה, סלח לי, מה שהיה בפעם הקודמת ולא רציתי להשתמש בו.

איתן כבל: הממשלה ישבה לי על הצוואר, והשר ישב לי על הצוואר, היינו במקום אחר לגמרי, ולא ויתרתי.

איתן כבל: אתם רוצים שאחזור לאחור, שאעביר הצעות שהן בכלל במקום אחר?

איתן כבל: חברות וחברים, אני לא חוזר על מה שאמרתי בפתיחת הדיון הקודם, גם לך, זליגמן, היית פה.

איתן כבל: ההליך הוא מכרזי.

איתן כבל: בדקתי.

איתן כבל: סלח לי, עכשיו אני מדבר, זה שאני פונה אליך לא אומר שאני מחכה לתגובתך.

איתן כבל: אני אומר כאן: הלכתי למשרד המשפטים, הלכתי לכל מיני גורמים.

איתן כבל: אין דבר כזה.

איתן כבל: מי שרוצה אחר כך להגיש עתירה ולטעון על זכויות – זכותו.

איתן כבל: לא אמנע מאף אחד, חס וחלילה.

איתן כבל: אבל אנחנו לא שם.

איתן כבל: לא אעכב את כל הענף בגלל כמה טענות כאלה או אחרות.

איתן כבל: אתה, זליגמן, רוצה שאגיד לך מה אנשים אחרים חושבים לגבי מי שיקבל ולא יקבל, והפרסומים שהיו בעיתון?

איתן כבל: אתה חושב שאני חי ב-ללה-לנד?

איתן כבל: אתה חושב שבגלל מישהו מן האנשים שיושב פה, או לא יושב פה, אמצא את עצמי צריך לתת הסברים כדי למצוא חן בעיני מישהו?

איתן כבל: חברים יקרים, אין סרט כזה, שיהיה ברור.

איתן כבל: אני יודע עם מי אני עובד.

איתן כבל: אעשה את הכול עבורכם, הכול, אבל ביושר ועל השולחן.

איתן כבל: אין סרט כזה שלא יהיו מכרזים.

איתן כבל: הלכתי, ניסיתי.

איתן כבל: דב חנין ראה.

איתן כבל: אין.

איתן כבל: אני לא רוצה להגיד לכם מה ההמלצה של הייעוץ המשפטי לממשלה, של משרד המשפטים, שבכלל אומר "אילו זכויות?

איתן כבל: לאחרים אין זכויות ולכם יש?

איתן כבל: למה, מה קרה?

איתן כבל: " אני עושה הכול כדי שתינתן לכם עדיפות.

איתן כבל: אני צריך להתחיל לתת הסברים?

איתן כבל: נגיע לדון בהליך של הפיצויים, נריב על זה, בצדק, לא ריב של תגרנים בשוק, וזה חריג מאוד.

איתן כבל: אמרתי למשרד האוצר: לא נאפשר שלא יהיה פיצוי למי שלא ירצה או שירצה לקבל בדרך כזו או אחרת.

איתן כבל: אבל שאף אחד פה לא ישתין לי על הראש.

איתן כבל: אני לא עובד אצל אף אחד, לא אצל משרד האוצר, לא אצל אף אחד.

איתן כבל: אנחנו, חברי הכנסת שמלווים את העניין הזה, נעשה את מה שנכון לאזרחי ישראל ולענף.

איתן כבל: בבקשה.

<אורי זליגמן: בנוסח שכתוב פה: "בין היתר ניסיונו של המבקש" – רב הנסתר על הנגלה.

<אורי זליגמן: אם מוותרים על חקיקת משנה חייבים להסביר מה זה הניסיון, אילו נקודות זכות הוא ייתן.

<אורי זליגמן: אני בעד הליך תחרותי.

איתן כבל: אסביר לך.

איתן כבל: אני מצד אחד הורדתי את התקנות מן הכתפיים שלי, אבל מצד שני יש גם שר, יש משרד.

איתן כבל: יהיה לך הרבה קל יותר שם מאשר אצלי.

איתן כבל: אני אומר לך בהפוך על הפוך.

איתן כבל: לא הייתי צריך להגיד לך את זה.

איתן כבל: כתוב: "אתה חונן לאדם דעת ומלמד לאנוש בינה".

איתן כבל: לפעמים גם צריך לחשוב לבד.

איתן כבל: לא צריך לכנס את הוועדה ולבוא ללאה ורון כדי שהיא תמצא זמן לדיון.

איתן כבל: לפעמים אני משתגע מכם.

איתן כבל: כל היום עסוקים בלירות לעצמכם ברגליים.

איתן כבל: קרן טרנר כבר אמרה לי אתמול שהיא מעדיפה שזה יהיה פה.

איתן כבל: מה אתה חושב?

איתן כבל: המנכ"לית מעדיפה שזה יהיה פה.

<לאה ורון: היא ועוד כמה משרדי ממשלה.

איתן כבל: שיריבו עם כבל, עם פרי, עם דב חנין, עם אחרים.

חיים כהן: בזה אתה צודק במאה אחוז, אני מקבל את ההערה שלך במאה אחוז.

איתן כבל: אני יודע שאני צודק.

חיים כהן: מודה ועוזב ירוחם.

חיים כהן: אני מקווה שאשכנע אותך שאני צודק בחלק השני.

יעקב פרי: מה שנקרא נקודות זכות.

יעקב פרי: ..

<קרן טרנר אייל: גם אצלנו זה ועדת מכרזים ומינהל תקין.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, בקצרה, אני רוצה לומר לכם, החברים שנמצאים פה מסביב לשולחן, אני מבין לגמרי את הדברים הרגשיים שאמר יושב-ראש הוועדה כי אני מכיר את הוויכוחים הקשים שהיו מאחורי הקלעים.

דב חנין: אני יכול להגיד לכם שאפילו מסביב לרעיון הזה של מתן עדיפות למבקש בעל ניסיון, שזה נמצא היום בנוסח, היו ויכוחים קשים מאוד.

איתן כבל: לא רק ויכוחים.

איתן כבל: אני לא בטוח שזה יעמוד במבחן – לא רק אתם תדעו להגיש עתירות לבג"ץ, גם אחרים יודעים להגיש עתירות לבג"ץ.

איתן כבל: שום דבר לא חלוט פה.

דב חנין: מאחורי הניסוחים האלה היו ויכוחים קשים מאוד.

דב חנין: יושב-ראש הוועדה דיבר פה בצורה נרגשת מאוד מכיוון שאולי להבדיל מחלק מכם, שאתם מגיעים פה לדיון ורואים רק את מה שנמצא בנוסחים, הוא מלווה את התהליך הזה – וגם אני רואה חלק מן התמונה – מאחורי הקלעים ורואה אילו מאבקים צריך לנהל לפעמים כדי שבכלל תהיה עדיפות לבעלי הניסיון.

דב חנין: לגופו של עניין, אדוני היושב-ראש, אני אומר את דעתי ואתה יודע את הדעה הזאת.

דב חנין: אני מסכים עם העמדה שאומרת שצריך קצת יותר לפרט בהיבט הזה של ניסיון.

דב חנין: אני חושב שהקביעה של ניסיון חשובה, אגב, לא רק כדי לעשות צדק עם בעלי מוניות השירות ומפעיליהן, שזה גם כמובן חשוב, אלא מכיוון שזה דבר רלוונטי.

דב חנין: בהרבה תחומים לניסיון יש משמעות, ותחום מוניות השירות לא דומה לתחום של הסעת משאיות.

דב חנין: הצגתי באחד הוויכוחים דוגמה, שאני בכלל עשיתי רישיון על משאית בצבא.

דב חנין: אני נהג טוב, אין לי עבירות תנועה, אז אפשר להגיד שגם לי יש ניסיון, אבל זה לא רלוונטי.

דב חנין: לכן צריך להגדיר בצורה קצת יותר מדויקת מה הוא הניסיון.

יעקב פרי: ניסיון שרלוונטי רק לנהגי מוניות שירות.

יעקב פרי: הרי אם מישהו יגיד שיש לו ניסיון בהפעלת זחל"מים, זה לא רלוונטי.

דב חנין: לכן אני חושב שיש טעם לפרט יותר בהיבט הזה כי זה יתרום לחוק.

דב חנין: אני, בשונה מחלק מהיועצים המשפטיים, שגם לנו היה ויכוח איתם, חושב שהסעיף הזה לגמרי יכול לעמוד במבחן כי אני חושב שזה דבר מאוד-מאוד רלוונטי.

דב חנין: דרוש שתהיה עדיפות לבעלי ניסיון.

חיים כהן: ומה עם- - -?

איתן כבל: דב חנין, אני רוצה לענות לך.

איתן כבל: כבר קיימתי את הוויכוח הזה והוא ויכוח קשה.

איתן כבל: אמרנו שזה יפורט בהליכי המכרז.

<קרן טרנר אייל: ועדת מכרזים עם ייעוץ משפטי.

איתן כבל: להיפך, ככל שאתה סוגר את זה – כל הזמן חיפשתי לצמצם את הלחץ עליכם, לתת לזה יותר גמישות.

איתן כבל: ככל שנכתוב יותר מילים, בורה, כך נעמיס עליכם, נייצר כלפיכם בעיה.

איתן כבל: אני אומר את זה.

חיים כהן: בזה אתה צודק במאה אחוז.

<איתי עצמון: אני רוצה להגיד שתי הערות קצרות.

<איתי עצמון: אחת, לגבי הדברים שאמר חבר הכנסת דב חנין.

<איתי עצמון: אני מזכיר שאמות המידה שמוזכרות כאן הן שיקולים שיובאו בין היתר בחשבון: הניסיון, המחיר וקידום התחרותיות.

<קרן טרנר אייל: באופן מקצועי לחלוטין בוועדת המכרזים, עם יועץ משפטי ומינהל תקין והכול, ורק מהשיקול המקצועי.

איתן כבל: אני סומך עליך לחלוטין.

<קרן טרנר אייל: ולכן אני אהיה יושבת-ראש הוועדה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לגבי הניסיון, למשל מי שמפעיל אוטובוסים – זה גם נקרא ניסיון.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה תחבורה ציבורית.

<דרור וגשל: יכול להיות.

<דרור וגשל: מה שייקבע באופן מקצועי כניסיון נדרש הוא יהיה הניסיון.

<דרור וגשל: הגורמים המקצועיים יקבעו מה הניסיון הרלוונטי.

איתן כבל: חברים יקרים, אנחנו פה מכווינים חוק, יש לו את סעיפי החוק, יש לו דברי הסבר, יש לו אמות מידה.

איתן כבל: נו, מה, על זה לבזבז שעות, על הדבר שהוא הכי למענכם?

<איתי עצמון: אדוני, דבר נוסף שרציתי להזכיר הוא נושא קידום התחרותיות בתחבורה הציבורית, בעקבות הנושא שהעלית, הרצון למנוע ריכוזיות-יתר והשתלטות של גורמים חזקים.

<איתי עצמון: באתי בדברים עם אנשי רשות ההגבלים העסקיים, שהנציג שלה יושב כאן, ואני מציע שהוא ירחיב בעניין הזה.

חיים כהן: היא אף פעם לא פעלה בנושא הזה, מעולם לא, כמה שצעקנו, אני נורא מצטער.

איתן כבל: חיים כהן, אני לא כל השנים בתפקיד.

חיים כהן: ובטח עם היושבת-ראש הנוכחית של הרשות, שיש לה מאתיים ניגודי אינטרסים, לפי ההצהרה שלה.

איתן כבל: בשביל זה הוא בא לפה ולא היא.

איתן כבל: בבקשה.

<יונתן צוויקל: אני עורך דין במחלקה המשפטית של רשות ההגבלים העסקיים, ראש צוות של תחום התחבורה.

<יונתן צוויקל: יש לנו הערה נקודתית מאוד לנוסח.

<יונתן צוויקל: אנחנו מבקשים שיובהר בנוסח שאין בו כדי לגרוע מהוראות חוק הריכוזיות.

<איתי עצמון: מקובל.

<יונתן צוויקל: הסיבה היא שפה התכוונתם לרשום "קידום התחרות בתחום התחבורה הציבורית".

<יונתן צוויקל: זאת הגדרה שאולי נכונה לצרכים שאתם מבקשים לקדם.

<יונתן צוויקל: יש מקרים שבהם אנחנו נחשוב שנכון יותר להגדיר את השוק או את הענף בצורה מצומצמת יותר או רחבה יותר, ועל מנת שנוכל לעשות את זה ושהחוק הזה לא יפריע לפרשנות של ריכוזיות אנחנו מעדיפים שיתווסף הסעיף שביקשתי.

<קרן טרנר אייל: חשבנו שנכון שבתוספת אצלכם זה גם יופיע.

<קריאה: האם בדקתם את הפעם הקודמת והשוויתם?

איתן כבל: עזוב, עוד לא היו לך שערות לבנות ב-2005.

<שלמה בורה: משהו שיוריד קצת את הלחץ מכולם.

<שלמה בורה: יש שלושה דברים שמפריעים לנו: להחריג את התחבורה הציבורית שמקבלת סובסידיה; לכתוב בנוסח שיילקח בחשבון הניסיון של מפעילי קווי שירות במוניות; ושלא תהיה ריכוזיות.

<שלמה בורה: זהו.

איתן כבל: הראשון והאחרון הם אותו דבר.

<קריאה: הראשון הוא הדבר הכי חשוב.

איתן כבל: שלושת הדברים שאמרת – ביקשתי שתאמר משפט אחד ואתה אמרת שלושה משפטים בתוך אותו משפט – נוגעים – אני אומר את זה בקול, דב חנין אומר את זה בקול, חאג' יחיא אומר את זה בקול, פרי אומר את זה בקול – אנחנו כן מעוניינים לייצר מצב שלשחקנים הנוכחיים הטובים יהיה מקדם.

איתן כבל: אנחנו לא מתביישים להגיד את זה, אמרנו את זה ואנחנו אומרים את זה בצורה מאוד-מאוד ברורה, וזה רוח הדברים שאנחנו מביאים פה לאורך כל הדרך.

איתן כבל: את עניין הריכוזיות שמעת.

איתן כבל: הבאנו אפילו אנשים חכמים, לא כמונו חברי הכנסת.

איתן כבל: .. ראית איך יונתן צוויקל אמר את זה יפה.

<איתי עצמון: אני מבין שרשות ההגבלים העסקיים גם שוקלת להציע לתקן את התוספת לחוק הריכוזיות.

<קרן טרנר אייל: אנחנו בעד.

<יונתן צוויקל: בכל הקשור לרשימת הזכויות, אותה רשימה של זכויות שרגולטורים שונים יכולים להקנות, שלמעשה הממונה מוסמכת לפרסם לגביהם שתחול חובת היוועצות של כל רגולטור בעת שהוא מקצה את הזכות, אז אנחנו נשקול בחיוב לכלול את הנושא של המוניות.

איתן כבל: חשוב.

איתן כבל: זה בנוסף, זה לתת לכם עוד תמיכה.

<קרן טרנר אייל: צריך להגיד שגם כשאין חובה, קבענו ישיבה עם רשות ההגבלים העסקיים כדי להיוועץ איתם.

איתן כבל: חד-משמעית.

איתן כבל: אתם מקשיבים כאן לדיון שאתם לא מבינים בו כלום.

איתן כבל: שמעתם את בורה מדבר על כך שבכל הנוגע לריכוזיות בגוף אחד – להוריד אותה למינימום האפשרי, המינימום שבמינימום.

איתן כבל: בסדר?

<יונתן צוויקל: אנחנו נמצאים בשיג ושיח מתמשך עם משרד התחבורה.

<קובי אקהאוז: אני ממוניות "עמל" חיפה.

איתן כבל: אני מקווה שתמשיך את הקו הקודם של החוכמה שלך.

<קובי אקהאוז: אני משתדל.

<קובי אקהאוז: לגבי הריכוזיות, החבר אילן רק לא אמר דבר אחד, שהוא מייצג תחנה שמחזיקה ב-6 קווי שירות, שגם את הריכוזיות הזאת צריך לפתור ולהפריד אותה, שלא יהיו יותר ממקסימום שני קווים.

איתן כבל: אתה רוצה לעשות פה עוד סיבוך?

<קובי אקהאוז: הם פשוט משמשים קרטל ומתהלכים כמו גבירים בעיירה, זה הכול.

איתן כבל: אם אתה חושב שהאיש שיושב פה, אני, לא יודע איפה כל אחד יושב פה מסביב השולחן ושלא שמתי לב שהוא כבר יושב פה ובורה יושב שם, אתה טועה.

איתן כבל: אני יודע בדיוק מה כל אחד, מה מי מו.

איתן כבל: הדברים שאמרתי מדברים בעד עצמם.

<אייל דהרי: אני מנהל במוניות 4-5 בתל אביב.

<אייל דהרי: כשאתה מדבר על מקדם לתחנות קיימות, היינו רוצים לדעת בדיוק למה אתם מתכוונים, מה זה מקדם, מה זה נותן לנו, בהמשך.

<אייל דהרי: עוד הערה קטנה ואני מסיים.

<אייל דהרי: מה הוא הניקוד הזה, כמה זה נותן לנו.

<אייל דהרי: זה מה שמטריד פה את האנשים.

<קריאה: נכון.

איתן כבל: חברים יקרים, אני צריך שתהיו מעודדים שלי?

איתן כבל: אני מבין, זה מדאיג אותם, ובצדק.

איתן כבל: התפקיד שלי לעשות כל מאמץ לנסות בכללים האלה לסייע להם להבין את העניין שבו הם נמצאים.

איתן כבל: אני לא יכול להתחייב להם שהם זוכים אבל אני כן יכול לייצר האווירה שלפיה מי שטוב אין סיבה שלא יזכה.

איתן כבל: אתה יודע כמה סופרלטיבים קיבלתם מאתנו, מדב חנין וממני?

איתן כבל: אתם הייתם ה"טריגר" הכי גדול למלחמה שלנו לתת לכם את העדיפות הגדולה.

<אייל דהרי: אנחנו מעריכים את זה.

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: לא ביקשתי המלצות להדלקת משואה.

איתן כבל: זה הכול, סיימנו, די, חבר'ה.

איתן כבל: אחרי כן יש לכם עוד זמן לדבר.

<איתי עצמון: הוועדה מתבקשת להצביע על סעיף 2(2)(ג) להצעת החוק כפי שהוקרא, עם השינויים.

<איתי עצמון: נבהיר כאן כי "אין בכך כדי לגרוע מהוראות חוק הריכוזיות", כפי שהציע נציג רשות ההגבלים העסקיים.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, הייתי מבקש – ואם זה לא יתקבל בוועדה אני מבקש שזה יירשם כהסתייגות למליאה – שכאשר אנחנו מדברים על ניסיון יהיה כתוב "ניסיון רלוונטי להפעלת מוניות שירות".

חיים כהן: יש כשל לוגי בניסוח, יש טעות בניסוח.

איתן כבל: חיים כהן, בבקשה, אל תפריע.

איתן כבל: דב חנין, אני אומר לך, אני אומר לכם, אני רוצה להעביר את הדברים פה אחד.

איתן כבל: אם לא אדע להעביר את זה פה אחד, אסגור את הדיון.

איתן כבל: אף אחד מאתנו לא יהיה יותר חזק בדיון הזה ממישהו אחר.

חיים כהן: יש טעות בניסוח.

איתן כבל: חיים כהן, אל תפריע לי, תודה.

איתן כבל: דב חנין, אני פונה אליך כי זה עניין שדיברנו עליו.

איתן כבל: הוא יבוא לידי ביטוי בוועדת המכרזים.

איתן כבל: נתנו את ההנחיה הזאת, ביקשנו אותה, ואתה יודע את זה.

איתן כבל: אתה יודע שכאשר זה יגיע למליאה ממילא ההסתייגות תיפול אז למה לנו סתם לעשות עכשיו אחד על השני "סיבוב" קטן?

איתן כבל: דב חנין, אני מבקש.

איתן כבל: תחליט כפי שתרצה.

איתן כבל: אני מעלה להצבעה את הסעיף.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: ירים את ידו.

איתן כבל: מי נגד?

איתן כבל: מי נמנע?

איתן כבל: בעד – 2

איתן כבל: נמנעים – אחד

איתן כבל: הסעיף נתקבל.

איתן כבל: אני אומר לדב חנין בחברות, אתה יודע כמה אני משקיע בזה, יותר מכל אחד אחר, נותן את הנשמה שלי בזה.

דב חנין: אני מעריך את זה מאוד.

<איתי עצמון: הבקשה השנייה שהגשת, אדוני, אף היא נוגעת לתנאים למתן רישיון להפעלת קו שירות.

<איתי עצמון: התנאים שנוגעים לאיתנות פיננסית אמורים להיות מוסדרים, לפי נוסח שאושר בוועדה, גם הם בתקנות באישור ועדת הכלכלה.

<איתי עצמון: גם כאן קיבלת את ההצעה או את הבקשה ממשרדי הממשלה להסדיר את הנושא במסגרת ההליך המכרזי.

<איתי עצמון: לכן הבקשה היא לוותר על ההסדרה בתקנות באישור הוועדה ולהשאיר את האזכור של תנאים שעניינם איתנות פיננסית.

<איתי עצמון: אני מדבר על סעיף 2(2)(ח) להצעת החוק, פסקה (9).

איתן כבל: האמינו לי, זה טוב.

<איתי עצמון: לרוב, אגב, הנושא הזה לא מוסדר בתקנות.

<איתי עצמון: מוצע כאן להשאיר את הפסקה "הוא עומד בתנאים שעניינם איתנות פיננסית" ולמחוק את ההסדרה בתקנות באישור ועדת הכלכלה.

חיים כהן: אני מבקש להעיר הערה לסעיף הזה.

חיים כהן: האיתנות הפיננסית צריכה להיות בדומה למה שהיה לתאגידים בעבר.

חיים כהן: שלא יגידו שצריכים להגיע לרמה כמו של "אגד" או "דן".

חיים כהן: בדומה, אבל צריך את ההקבלה הזאת בחוק.

איתן כבל: יושב פה צוות, נמצאת אתנו מנכ"לית משרד התחבורה שהיא "תותחית", ואני אומר את זה לא כי היא כאן.

איתן כבל: זה עולם אחר.

איתן כבל: אם לא הייתי סומך עליה במיליון אחוזים, ובמקרה קרה נס, גם במשרד האוצר יושבים מולי אנשים די נורמליים, לשם שינוי, וגם האיש ממשרד המשפטים.

איתן כבל: אם לא הייתי באמת מרגיש כך – אגיד לך עוד דבר, בואו נהיה הגונים: השר – אין מתפקידי לתת ציונים ותשבחות לשרים וכולי – פה הוא לא פחות ממני.

איתן כבל: בסדר?

איתן כבל: ממילא את לחמי לא ארוויח אצלם, רק בדיבורים, אז לפחות שהוא ירוויח.

איתן כבל: לא כל דבר צריך להגיד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אולי אתה תרוויח חלקית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ..

איתן כבל: איזה ארוויח?

איתן כבל: אתם תרוויחו יותר ממני, אתה יודע את זה... היחיד שנמצא פה ואין לו שום רווח מזה הוא אני.

איתן כבל: אפילו החבר'ה שלי מראש העין לא מצביעים עבורי...

<קרן טרנר אייל: תודה על המחמאות.

<קרן טרנר אייל: צריך להבין שכאשר הבנו שאנחנו רוצים למנוע ריכוזיות אז בוודאי תנאי הסף, האיתנות הפיננסית, ייקבעו כך שזה יהיה המינימום הנדרש.

חיים כהן: אם זה מופיע עכשיו בפרוטוקול של הוועדה, זה מספיק.

<קרן טרנר אייל: ועדת המכרזים תצטרך לדון מה הם תנאי הסף המינימליים.

חיים כהן: זה מה שרציתי, זה מופיע בפרוטוקול של הוועדה.

<איתי עצמון: אפשר להצביע על סעיף 2(2)(ח).

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: ירים את ידו.

איתן כבל: מי נגד?

איתן כבל: מי נמנע?

איתן כבל: בעד – 3

איתן כבל: נמנעים – אין

איתן כבל: הסעיף נתקבל.

<איתי עצמון: הבקשה השלישית שאדוני הגיש נוגעת להסדרה בתקנות של מתן רישיונות להפעלת מונית למי שיקבל רישיון לקו שירות בהליך התחרותי, כלומר לבעלי הרישיונות החדשים.

<איתי עצמון: הצעת משרד התחבורה, כפי שאושרה כאן בוועדה, נועדה להסמיך את שר התחבורה, באישור ועדת הכלכלה, לקבוע הוראות לעניין הזה.

<איתי עצמון: הבנו בישיבות הפנימיות שקיימנו שאין צורך בתקנות.

<איתי עצמון: המשרד מציע נוסח אחר בעניין.

<חוה ראובני: השאלה אם לא כדאי לאשר את הנוסח החלופי קודם.

<איתי עצמון: קודם כול הסברתי את עצם הבקשה, מה היה עד עכשיו, מה אושר כבר בוועדה, ועכשיו תגידי מה אתם מציעים.

<חוה ראובני: הנוסח החלופי שלנו הוא בסעיף 10(1) בהצעת החוק, תיקון סעיף 14יח.

<חוה ראובני: בהצעה המקורית הצענו לקבוע הסמכה לתקנות שיאפשרו לנו להעמיד לרשות הזוכים זכויות ציבוריות להפעלת הקווים.

<חוה ראובני: המשמעות היא תקנות, הסכמת שר האוצר, אישור ועדת הכלכלה.

<חוה ראובני: אלה תהליך שאורכים חודשים.

<חוה ראובני: אנחנו מציעים לבטל את זה ובמקום זה הצענו נוסח שמופע בעמוד 2, בסעיף 2(4)(ו).

<חוה ראובני: מבקשים לקבוע פה בחוק במפורש את התנאים, שמקבלים את הרישיונות, מי שזכה ברישיון, לפי מספר המוניות שהוא מפעיל הוא יקבל רישיונות לצורך ההפעלה במשך תקופת ההפעלה, חינם.

<איתי עצמון: בעצם הפִסקה שנוגעת לתקנות תימחק.

<חוה ראובני: ואז הסמכות להתקנת תקנות הופכת להיות מיותרת.

<יהודה בר אור: הרישיונות או הזכות הציבורית?

<איתי עצמון: אני מציע שתקראי את הנוסח החדש המוצע.

<חוה ראובני: אקרא את הנוסח החדש שאנחנו מציעים בעמוד 2, בפסקת משנה (4)(ו).

<חוה ראובני: הווה אומר, מי שזוכה בהליך תחרותי ל-6 שנים, נניח, ומגיש תוכנית הפעלה, שבה הוא אומר: אני מפעיל 40 מוניות, למשך התקופה הזאת הוא יקבל 40 זכויות ציבוריות חינם שישמשו להפעלת אותן מוניות בלבד כל זמן שהמוניות האלה בתוקף.

<חוה ראובני: זאת ההצעה שלנו.

<חוה ראובני: "הרישיונות להפעלת מונית" – זה המונח המשפטי.

<חוה ראובני: בשפה המדוברת: זכויות ציבוריות או מספרים ירוקים.

<איתי עצמון: מכיוון שכל מונית שירות בעצם נדרשת לקבל גם רישיון להפעלת מונית.

<יהודה בר אור: באמת לא באתי להתערב יותר מדי.

<יהודה בר אור: אני פה כדי לשמור על הגחלת.

<יהודה בר אור: לא הבנו עד הרגע, ואנחנו מתחילים להבין, שאתם רוצים לעשות את הטעות שעשיתם עם הנכים, שנתתם את זה לכל מיני אנשים ובסוף אנחנו רואים איזו תועלת זה הביא לענף ולנכים ולכל אחד אחר.

<יהודה בר אור: מה שקורה פה הרגע, רוצים לתת לאנשים מספר.

<יהודה בר אור: מספר של מה?

<יהודה בר אור: של מונית?

<יהודה בר אור: זכות הפעלת מונית?

איתן כבל: להפעלת מונית שירות.

<יהודה בר אור: אתם סוחרים במספרים?

<חוה ראובני: אנחנו לא סוחרים, אנחנו מנפיקים אותם.

<יהודה בר אור: אנשים קנו את זה ב-240,000 שקל.

<יהודה בר אור: אתם סוחרים במספרים?

<יהודה בר אור: מה פתאום הדבר הזה?

<קרן טרנר אייל: יכולים למכור אותם.

איתן כבל: עוד לא הבנת.

איתן כבל: רק אחד ידבר פה, וזה המנכ"לית, כדי שתתעצבן בסוף.

איתן כבל: קודם כול אתה מתעצבן כשאתה לא מבין במה דברים אמורים.

איתן כבל: לא באנו כדי לפגוע במוניות הספיישל, אנחנו לא שם.

<יהודה בר אור: אנחנו רואים את הדברים האלה ואחר כך יוכלו להיכנס לזה גופים מכל הארץ.

<יהודה בר אור: לקחו פה 250, הביאו אותם אליי.

איתן כבל: יהודה בר אור, אתה לא מבין.

איתן כבל: אני אתן שיפגעו בך?

איתן כבל: תקשיב לי היטב.

<יהודה בר אור: עובדים עליך בעיניים.

איתן כבל: לא, לא.

איתן כבל: תן לי קודם להבין.

איתן כבל: איך תהיה תחרות אם לא נכניס מוניות, אם לא יוכלו אנשים לקבל אפשרות לנהוג?

איתן כבל: זה הבסיס.

איתן כבל: זה לא שהוא עכשיו מקבל רישיון ויכול לנסוע ולאסוף נוסעים בנמל התעופה או בכל מיני מקומות.

<דרור וגשל: או למכור אותו.

איתן כבל: בבקשה, גברתי.

איתן כבל: היא תסביר וננסה להבין קודם.

<קרן טרנר אייל: לאורך כל הדיונים בוועדה ניסינו להקל על המודל הפיננסי, כך שיהיה קל יותר להתמודד ולהציע מחיר נמוך לאזרחים בשירות הזה של התחבורה הציבורית באמצעות מוניות שירות.

<קרן טרנר אייל: אמרנו: מי שיזכה במכרז ל-6 שנים להפעלת 40 מוניות שירות, האם הוא יצטרך לשלם עכשיו 240,000 שקל כפול 40 מוניות?

<קרן טרנר אייל: אמרנו: בואו נרשום שהמספר הזה הוא אפס.

<קרן טרנר אייל: המדינה לא תקבל הכנסות בגין 40 המוניות שב-6 השנים האלה הוא מתכוון להפעיל, אבל בסוף התקופה הזאת המספר הירוק הזה גם לא יהיה.

<קרן טרנר אייל: כלומר, אנחנו משאירים את מוניות השירות כמוניות אבל לא צריך לקנות מספר ירוק, לא צריך לשלם 240,000 שקל למספר.

<קרן טרנר אייל: אבל זה גם לא מספר שחי אחרי התקופה הזאת, הוא מוצמד למכרז.

<קרן טרנר אייל: זה משרת את מי שזכה במכרז.

איתן כבל: זה צ'ופר גדול.

<קרן טרנר אייל: מי שמפעיל היום מונית שירות יש לו גם מספר ירוק וגם רישיון.

<קרן טרנר אייל: רישיון הוא עניין למכרז, אבל מי שיש לו היום מספר ירוק – המספר הירוק שלו היום הוא מספר סחיר.

<קרן טרנר אייל: להבא במכרז החדש זה לא יהיה מספר ירוק סחיר, גם לא משלמים עליו וגם לא מוכרים אותו.

איתן כבל: ועוד לא הגענו לאגרה.

<אורי אברהם: אני ממוניות "החלוץ עתיד".

איתן כבל: למה אחיך הפסיק לבוא?

<אורי אברהם: אגיד לך אחר כך.

<אורי אברהם: גברתי, זאת אומרת 2,500 קווים שאתם הולכים להוציא יקבלו רישיונות הפעלה חינם מן המדינה.

<אורי אברהם: בתום התקופה הרישיונות האלה, כפי שתקראו להם, יימחקו, לא ייכנסו לשוק.

<קרן טרנר אייל: להבנתי כן, נכון, לפי מה שכתוב כאן.

<חוה ראובני: הם עומדים לרשותו כל עוד רישיון ההפעלה בתוקף.

<קרן טרנר אייל: לשאלתך: כן.

<קרן טרנר אייל: הם לא שייכים לאף אחד, הם שייכים למדינה, ולכן הם לא יכולים לחזור לאף אחד או ללכת לשוק.

<קרן טרנר אייל: אלא אם כן מישהו יקנה אותם ב-240,000 שקל מהמדינה.

<יהודה בר אור: כל עוד מדובר על השירות – ברגע שאתה מדבר פה על מספרים שאמורים להיכנס לענף ועושים בהם מסחר, אני לא רק מתנגד, אני אומר יותר מזה: זה לא יקרה.

<יהודה בר אור: אנחנו נלך לבג"ץ וגם נשרוף לכם.

<יהודה בר אור: אתם כבר התחלתם להשתגע פה.

<יהודה בר אור: מי אתם שתסחרו במספרים שלנו?

<יהודה בר אור: זה הפנסיה שלי.

<יהודה בר אור: את לא מבינה את זה?

<קרן טרנר אייל: לא הבנתי מה הבעיה.

<יהודה בר אור: זה לא שלך.

<יהודה בר אור: מכרת את זה בכסף.

<יהודה בר אור: תביני את זה.

<יהודה בר אור: אתם השתגעתם?

<יהודה בר אור: אתם סוחרים מול כל העולם?

<יהודה בר אור: מה קורה פה היום?

<יהודה בר אור: לקחתם פה 1,800 מספרים שהיו בשירות.

<יהודה בר אור: אתם לא מבינים מה קורה.

<יהודה בר אור: זה העוול הכי גדול שנעשה, אדוני.

<יהודה בר אור: חברי הכנסת, תקשיבו היטב.

דב חנין: חברים, אני מבקש לשמור על השקט.

<קרן טרנר אייל: אבל המספרים הירוקים של היום כן סחירים.

<חוה ראובני: הם לא נכנסים לשוק.

<חוה ראובני: הם אך ורק לצורך הקמת קו השירות.

<יהודה בר אור: אבל לקחו לי על מוניות קטנות.

<קרן טרנר אייל: - - -

<יהודה בר אור: את לא יודעת מה נעשה פה.

<אסף וסרצוג: יהודה בר אור, אתה לא מבין מה מציעים.

<יהודה בר אור: ה-1,800 האלה שכבר ירדו – הרי מה היו המספרים?

<יהודה בר אור: היו 1,800 מספרים מתוך- - -.

<יהודה בר אור: איפה הם עומדים?

<יהודה בר אור: הם עומדים בספיישלים אצלי, הם חתמו אצלי על ספיישלים והם עובדים אצלי.

<יהודה בר אור: העמסת לי את הענף עוד 1,800 מוניות.

<קרן טרנר אייל: אבל אנשים קנו את המספרים הירוקים האלה והם כבר היום בענף.

<יהודה בר אור: הם קנו, והגדלת את זה, כפי שהגדלת ב-500 מספרים בעבר.

<קרן טרנר אייל: זה קרה ב-2006.

<קרן טרנר אייל: זה לא קורה עכשיו.

<קרן טרנר אייל: עכשיו אנחנו לא מחריפים את הבעיה.

<קרן טרנר אייל: המספרים הירוקים ניקנו בכסף והם כבר בשוק.

דב חנין: יהודה בר אור, אני מבין שאתה נרגש מאוד אבל נדמה לי- - -

<יהודה בר אור: הם לא מבינים.

<יהודה בר אור: נמאס כבר.

<יהודה בר אור: את זה גנבו לי, את זה גנבו לי, כל הזמן גונבים פה.

דב חנין: יהודה בר אור, אני מבין מאוד שאתה נרגש, ואני גם יודע את הרקע ואת ההיסטוריה, אבל נדמה לי שבגלל שאתה נרגש לא הקשבת לְמה שאמרה המנכ"לית.

<יהודה בר אור: הבנתי אותה.

<יהודה בר אור: תראה אם אני מבין נכון: היא לא תעשה מספרים שהם לא שימושיים.

<יהודה בר אור: הבנתי אותה.

<יהודה בר אור: הם ייקחו אותם בחזרה.

<יהודה בר אור: מה קורה אחרי 10 שנים?

<יהודה בר אור: אלוהים גדול, כפי שהיה עם המספרים של הנכים.

<קרן טרנר אייל: לא אוכל לתת לך- - - זה של המדינה ויישאר של המדינה ויצטרכו לשלם 240,000 שקל כדי לקבל את זה.

<קרן טרנר אייל: אלא אם כן תהיה חקיקה אחרת.

דב חנין: אבל לא תהיה חקיקה אחרת כי המנגנון הזה הוא מנגנון רישומי, הוא לא משנה שום דבר בעולם של מוניות הספיישל, בוודאי לא מחריף את הבעיה.

<קריאה: מה אני עושה עם הרישיונות שלי?

<קריאה: נעביר אותם למוניות קטנות?

דב חנין: אדוני, לא נתתי לך רשות דיבור.

<יהודה בר אור: נכון שקצת התרגזתי אבל זה מהלב.

דב חנין: חברים, אני רוצה לומר לכם דבר פשוט מאוד.

דב חנין: הדיון הזה מאוד-מאוד רציני.

דב חנין: כל אדם שמגיע לכאן רוצה להגיד דברים חשובים מאוד.

דב חנין: התנאי היחיד כדי שנצליח לקיים את הדיון הוא שבזמן שמישהו מדבר אנשים אחרים ישתקו, אחרת זה בלגן.

דב חנין: יהודה בר אור, אתה רוצה להשלים את הדברים שלך?

דב חנין: בבקשה.

דב חנין: רק יהודה כרגע.

<יהודה בר אור: כשאנחנו מדברים פה על המספרים, על הקווים שאתם עומדים לשים אותם, ולאחר מכן כשיסיימו את העניין הם יחזרו לרשות המדינה והמדינה תוכל לתת את זה במכרז נוסף בעתיד, את זה הבנתי מצוין ואת רואה שאני גם מסביר את מה שאמרת.

<יהודה בר אור: את חושבת שנולדתי אתמול?

<יהודה בר אור: מה שאני יודע בתחבורה גם בעוד עשרים שנים לא תדעו אתם.

<קרן טרנר אייל: תן לי צ'אנס, עשרים שנים זה הרבה זמן...

<יהודה בר אור: תאמיני לי, את צעירה ממני ביותר מעשרים שנים.

<יהודה בר אור: אני אומר בצורה ברורה, הגיע הזמן שיבינו מה היה פה.

<יהודה בר אור: לקחו פה 1,800 מספרים קיימים שהפעילו קווי שירות ומחקו אותם.

<יהודה בר אור: נשארו מתוכם 700 או 800 פעילים.

<יהודה בר אור: לאן המספרים האלה הלכו?

<יהודה בר אור: המספרים שהיו מורכבים על המוניות האלה באו לספיישלים, הם עכשיו עובדים בספיישלים.

<יהודה בר אור: כלומר הגדילו לי את המכסה.

<יהודה בר אור: אנחנו עומדים על מכסה – אולי סוף-סוף גם הממונה על ההגבלים העסקיים וגם אתם ביחד תתחילו לבדוק פעם אחת את מה שאומרים לכם פשוטי העם.

<יהודה בר אור: בארץ שלנו יש 8.8 מיליון משתמשים ב-24,000 מספרים, כלומר מונית על כל 350 משתמשים, כאשר בעולם על כל 1,000 משתמשים יש מונית אחת.

<יהודה בר אור: פה בארץ יש על כל 350 משתמשים מונית אחת.

<יהודה בר אור: אתה רוצה להגדיל לי ולהכניס לי עוד 800 מהם, ועוד פעם אגדל, והמהלך שלי יגדל ויגדל ויגדל.

<יהודה בר אור: אם אנחנו פה רוצים לעשות מסחר מדבר שנקנה בכסף מלא על ידי ציבור אנשים שזה הפנסיה שלהם – זה הפנסיה שלי, אין לי פנסיה אחרת, אין לי כלום, אני עובד 41 שנים בענף, זה הפנסיה שלי.

<יהודה בר אור: גם את ה-1,200 שקל האלה אתם רוצים לקחת כפי שכל הזמן מנסים בכל הדרכים?

<יהודה בר אור: הגיע הזמן שיובן, אנחנו על הפרנסה לא נוותר, ומה שיהיה – יהיה.

<יהודה בר אור: קרן טרנר, את רוצה לקחת את המספרים האלה שהורדת אותם מן הכביש, 1,800 כאלה יש לך, תעלי אותם בחזרה על הכביש מבחינתי, תיקחי אותם מהבית שלי אליך, זה בסדר גמור, אני לא אומר כלום, אבל כשאת רוצה להוסיף אותם כאילו שהיום הם פה ובעוד 6 שנים אולי יהיה עליהם משהו, אולי כפי שהיה – ניקח את זה כדוגמה הכי טובה, ובזה אני אסיים, את המספרים של הנכים, שפה רבתי עליהם ואמרתי שהם צריכים לשרת רק את הנכים.

<יהודה בר אור: תנו לי, אני יודע לטפל בזה, אחלק את זה לתחנות והנכים יקבלו שירות.

<יהודה בר אור: היום כל הנכים האלה לא מקבלים את המוניות המיועדות להם.

<יהודה בר אור: למה?

<יהודה בר אור: כי המוניות ניתנו לכל מיני גופים ציבוריים ועכשיו הנכים מתקשרים אליי בטלפון: תן לי מונית.

<יהודה בר אור: אני אומר למתקשר: איזו מונית?

<יהודה בר אור: אין לי בתחנות מוניות כאלה.

<יהודה בר אור: 500 המספרים האלה הציפו את השוק.

<יהודה בר אור: עכשיו המוניות האלה עובדות כמונית רגילה.

דב חנין: הבנו את הטענה שלך.

דב חנין: תודה לך.

דב חנין: המנכ"לית תתייחס בהמשך.

דב חנין: אנחנו נמשיך בסבב.

דב חנין: בבקשה אדוני, בקצרה.

<הייתם עבדאלחק: אני מנכ"ל מוניות "קווי הגליל".

<הייתם עבדאלחק: ההצעה שלי למשרד התחבורה: 2,500 זכויות ציבוריות שאתם רוצים לחלק – במקום לחלק אותן בחינם יש לתת אותן לאותם קווי שירות, 2,500 שהפסדנו אותם, לחלק אותן לתאגידים במקום לתת אותן בחינם.

דב חנין: תודה רבה.

דב חנין: בבקשה, אדוני.

<קובי אקהאוז: יש לי שאלה.

<קובי אקהאוז: תאגידים שקיימים והלכו למכרז וזכו בקו, אותם תאגידים שקיימים ופעילים יקבלו גם כן את קווי השירות האלה בחינם?

דב חנין: תודה.

דב חנין: תעני על הכול ביחד.

דב חנין: אדוני שיושב בסוף, אם אתה יכול להתקרב לשולחן, ובקצרה.

<רונן חיראק: אני מארגון חברות ההסעה.

<רונן חיראק: חברי אמר קודם שבארץ על כל 350 תושבים יש מונית, כאשר בעולם זה 1,000 תושבים למונית.

<רונן חיראק: אני רוצה לשאול שאלה.

<רונן חיראק: אני יכול להזמין מונית בין 7–8 בבוקר ולקבל?

<יהודה בר אור: גם אם יהיו לך 10,000 מוניות לא תוכל.

<יהודה בר אור: מה זה משנה?

<רונן חיראק: בואו נגיד כך: אז יש חוסר של מוניות.

<רונן חיראק: בשעה 16:00 אני רוצה להזמין מונית, אני לא יכול לקבל.

<יהודה בר אור: ומה יהיה בין 14:00–15:00?

<יהודה בר אור: בכל שעה זה כך.

<רונן חיראק: כשאתה דיברת לא הפרעתי לך.

<רונן חיראק: בואו נגיד כך, אולי במדינה שלנו יש יותר ביקוש.

<קריאה: כולם ב"פקקים".

<רונן חיראק: אבל אין מוניות.

<רונן חיראק: אני שואל אם אני יכול לקבל מונית.

<רונן חיראק: הוא עונה לי בטלפון: "מוניות פתח תקווה, אין לי מוניות, שלום".

<יהודה בר אור: גם אם יהיו 100,000 מוניות לא יהיה מענה.

<רונן חיראק: לא נכון.

<רונן חיראק: זה לא היה כך לפני מספר שנים.

<יהודה בר אור: בגלל שעשיתי פה עבודה מקצועית- - -

איתן כבל: בואו נעשה סדר.

איתן כבל: יהודה בר אור, אתה במקום אחר, אתה לא בדיון הזה עכשיו, באמת אני אומר לך, בחברות.

<יהודה בר אור: אתה יודע שאני בא כל הזמן לדיונים, אולי רק בדיון אחד לא הייתי.

דב חנין: הכוונה היא שאתה מדבר על משהו שלא עומד כאן כרגע על השולחן.

איתן כבל: אין פה פגיעה במוניות.

איתן כבל: יהודה בר אור, תקשיב טוב-טוב למה שאני אומר לך.

איתן כבל: אילו סברתי שיש ולו גרם אחד, חס וחלילה, של פגיעה בך, הייתי מבקש לדבר אתך, ביחד עם דב חנין, לפני שהיינו הולכים למהלך הזה.

איתן כבל: אין רפורמה, חברות וחברים, אם אנחנו לא מבצעים את התהליך הבסיסי הזה.

איתן כבל: אז כל מה שאנחנו אומרים הוא "כלאם פאדי".

איתן כבל: הוויכוח ביניכם מיותר, אם יש "פקקים" או אין "פקקים", אם יש או אין.

איתן כבל: מוניות שירות זה דבר אחר, ומוניות שירות עם "רב קו" זה בכלל עולם אחר.

איתן כבל: אין לו דבר וחצי דבר עם מי שרוצה להזמין מונית ספיישל.

איתן כבל: נלחמנו פה בשביל שאלה שעולים לאוטובוס ולא רוצים לראות מונית כדי לא לשלם עוד 20 שקל, אנחנו רוצים לתת להם אפשרות שיוכלו בכל זאת לעלות למונית שירות, אם יורד גשם ומונית שירות עוצרת לידו והוא אומר לנהג שהוא לא יכול לעלות כי הוא צריך לשלם עוד שני שקלים או כמה שצריך.

איתן כבל: זה בדיוק מה שהבאנו כאן.

איתן כבל: דרך אגב, גם בעניין "הפקקים", חלק מן המהלך שאנחנו מובילים נועד גם לייצר נת"צים, נתיבים מיוחדים לתחבורה ציבורית, עם אכיפה של הרשויות המקומיות, עם מצלמות, עם אלף ואחת פעולות.

איתן כבל: הרי ברור לי, אם אני לא משנה את המצב והכנסתי עוד 20,000 מוניות כאלה או אחרות, דבר וחצי דבר לא יקרה, כולם יעמדו.

איתן כבל: לכן זה שלב.

איתן כבל: אנחנו פה מכיוון שפג תוקף הרישיון שלהם.

איתן כבל: כבר אמרתי: אם עושים פעולה חייבים לראות אותה במרחב.

איתן כבל: לכן באנו ועשינו את כל הדברים האלה.

איתן כבל: יהודה בר אור, אין לזה שום קשר, אני אומר לך עם יד על הלב, אילו חשבתי כך לא הייתי עושה את זה, לא הייתי מסכים אילו הדברים לא היו מונחים קודם לפתחך כדי שתביע את עמדתך: אם תסכים – תסכים, אם לא תסכים – לא תסכים.

איתן כבל: זה דיון אחר.

איתן כבל: אין לזה שום קשר.

איתן כבל: אמרתי ירוק – זה יכול להיות גם מכבי חיפה, זה לא מייד מתחבר לזה.

דב חנין: יהודה בר אור, אני מבקש ממך שתקרא עכשיו בשקט לעצמך את שלוש השורות האחרונות בסעיף קטן (ו), שים לב לְמה שכתוב פה.

<יהודה בר אור: "מונית במספר זהה".

<יהודה בר אור: איזה מספר יקבלו המוניות האלה?

דב חנין: כתוב: "והן יעמדו לרשותו לשם הפעלת המוניות האמורות, כל עוד רישיון קו השירות הוא בתוקף וכל עוד ניתנו לגביהן רישיונות לנסיעה שירות".

דב חנין: זה הכול.

<רונן חיראק: מעבר לשירות הוא לא יוכל להשתמש במונית לכלום?

איתן כבל: במספר הירוק, חברות וחברים, אי אפשר שפתאום אראה אותו גורר משאית.

איתן כבל: אני אומר את זה קצת בהגזמה.

<קרן טרנר אייל: וגם לא מונית ספיישל, מה שהיה עד היום.

<רונן חיראק: להשתתף במכרזים של רשויות מקומיות הוא יוכל?

איתן כבל: זה לא קשור בכלל.

<רונן חיראק: אני מדבר על מונית שירות.

איתן כבל: מונית שירות היא בהגדרה של מונית שירות.

<רונן חיראק: אני שואל אם היא תוכל להשתתף במכרז של רשויות מקומיות.

<קריאה: עד היום השתתפנו במכרזים.

איתן כבל: מכרז של מה?

<הייתם עבדאלחק: עד היום השתתפנו בהסעות תלמידים.

<הייתם עבדאלחק: אין סיבה לעצור את זה.

איתן כבל: אנחנו עכשיו לא עוסקים בנושא – כוכבא לא פה.

<קריאה: הם משתתפים.

<קריאה: הוא אומר לך שהוא משתתף.

<הייתם עבדאלחק: עד היום עבדנו והשתתפנו במכרזים.

איתן כבל: אתה מוכן להקשיב לי?

איתן כבל: אנחנו עוסקים עכשיו ברישיונות לקווי שירות.

איתן כבל: זה הכותרת של הצעת החוק, זה הכותרת שאנחנו מביאים פה.

איתן כבל: נותנים פה "בוננזה" ענקית למי שיזכה, ענקית, לא רק גדולה אלא ענקית.

איתן כבל: אחרי שנסיים את זה, נשמה, תשאל את כל השאלות האחרות.

איתן כבל: נכון לרגע זה אנחנו נותנים קווי שירות.

איתן כבל: אדם מקבל פיס, כל מי שזוכה, מקבל אשכול.

איתן כבל: יש אשכול פיס של מפעל הפיס.

איתן כבל: כאן הוא לא מקבל אשכול, הוא מקבל אשכול פיס.

<משה מלול: אני מנכ"ל מוניות "שי-לי" בנתניה.

<משה מלול: הרעיון הזה היה מעולה אילו הוא היה רק לשחקנים, רק לתאגידים, למוניות השירות.

<משה מלול: מה שמפחיד אותי – לנו כבר יש מספרי שירות.

<משה מלול: היתרון היחיד שיש לנו במכרזים יורד.

<משה מלול: זאת אומרת, ייכנסו לפה חברות הסעה שאין להן זכויות ציבוריות והן יקבלו אותן מן הממשלה, מן המדינה.

<משה מלול: זה היתרון היחיד שיש לי במכרזים.

<גבי צלקה: אתם מביאים אותנו לשם.

<קרן טרנר אייל: למה לא תמכור את המספר הירוק שלך?

<משה מלול: הבנתי את הרעיון.

<קרן טרנר אייל: אם זכית במכרז, במקום שתצטרך לקנות ב-240,000 שקל, אתה אומר: הייתי כבר מביא מן הבית מספר.

<קרן טרנר אייל: אני אומרת: המספר שיש לך מהבית הוא עדיין שלך מן הבית.

<משה מלול: לכן אמרתי שהרעיון מעולה.

<יהודה בר אור: במקום 800 מספרים תכניס- - -

איתן כבל: זה לא למוניות.

<קרן טרנר אייל: אבל מה ההצעה שלך?

<קרן טרנר אייל: שאקח בחזרה מספרים?

<קרן טרנר אייל: איך?

<קרן טרנר אייל: חלק השתמש בזה X שנים.

<יהודה בר אור: לקחת את זה מאנשים.

<קרן טרנר אייל: הוא רוצה שמי שיש לו מספר ירוק, שלפעמים משתמש בו ולפעמים לא, הוא רוצה שמשהו מסוים מתוך המספר שאי-פעם היה אני אקח.

איתן כבל: בכל הכבוד, יש כאן הסדרה של השוק.

איתן כבל: אני כבר אומר לך, קרן טרנר: אם כן, אני עוצר את זה פה.

איתן כבל: לכל אחד יש את הכללים שבהם הוא נוהג.

איתן כבל: אתה לא יכול להיות נהג ספיישל ולהתנהג כמו נהג שירות, אתה לא יכול להיות נהג שירות ולהתנהג כמו ספיישל.

איתן כבל: אנחנו עושים פה הסדרה.

איתן כבל: אני מבין את החשש של יהודה בר אור.

איתן כבל: הוא יושב בשקט במשך כל הדיון, לא אומר כלום.

איתן כבל: הוא אומר: אני יודע את הכללים שלי, אני יודע איפה אני משחק, אני יודע את המגרש שלי, אני לא מתערב להם, כמה שתביאי להם – יבורכו.

איתן כבל: בשורה התחתונה, מי שלוקח מונית שירות, בוודאי עם "רב קו", אין סיכוי בעולם שיהיה שחקן- - -

<קריאה: בספיישלים.

איתן כבל: אני מתכוון לאזרח שרוצה לעלות למונית.

איתן כבל: הוא מפחד שכאשר יצאו אנשים מהשוק – הרי מה העניין?

איתן כבל: כשאתם דיברתם על מספר ירוק נהיה לו ירוק בעיניים.

<קריאה: אדום.

איתן כבל: חברים יקרים, אני אמרתי, לא אתם.

איתן כבל: הוא אומר לעצמו: סליחה, לא התערבתי לאף אחד.

איתן כבל: שנהגי מוניות השירות ייהנו כמה שהם רוצים, שירוויחו כמה שהם רוצים, אבל הם ישחקו במגרש שלהם, אני משחק במגרש שלי.

<קרן טרנר אייל: הטענות שלו הן על המספרים הירוקים שחולקו ב-2006 ושם הם היו כן ורסטיליים.

<קרן טרנר אייל: הטענות שלו הן לגבי מה שנשאר מאותה הקצאה של 2006, נשארו 800, ועכשיו מה קורה איתם.

<קרן טרנר אייל: אבל זה חטא של 2006.

<קרן טרנר אייל: מעתה ואילך לא יהיו כאלה.

<אסף וסרצוג: אתם רוצים לקחת לנהגי מוניות השירות את המספרים הירוקים?

איתן כבל: אני לא אומר כלום.

<אסף וסרצוג: אתה מציע לקחת מהם את המספרים הירוקים.

איתן כבל: יש לי עוד 7 דקות, אם לא אסיים עד שעה 16:00 חובה על הצוות לקום וללכת, אין מה לעשות, זה המצב, יש כללים חדשים.

איתן כבל: יש לנו עוד לדבר על הנקודה הזאת שהעלה יהודה בר אור.

איתן כבל: אני ארצה שנראה כיצד להשיב עליה כדי להפיס את דעתו, כי הוא טועה, הוא טועה "ביג טיים".

איתן כבל: דרך העובדה שהוא העלה את זה הבהרנו את הדברים.

איתן כבל: אבל אני רוצה שנפיס את דעתו כי אני לא רוצה שיהיה פה ערבוב של זה בזה.

איתן כבל: מה עוד נשאר לנו?

<קריאה: לא קיבלתי תשובה.

איתן כבל: אתן לכם.

איתן כבל: אני רוצה פשוט להבין, כי התשובה אליך אחר כך פחות חשובה, מבלי לפגוע, מאשר שנדע במה עוד נותר לנו לדון.

איתן כבל: אני רוצה שזה יירשם בפרוטוקול.

<איתי עצמון: אדוני, יש עוד 3–4 סעיפים שלא אושרו, בהם כל הוראות המעבר שנוגעות לבעלי הרישיונות הפעילים הקיימים היום.

איתן כבל: נשאר לנו לא הדבר הכי חשוב, אחד הדברים החשובים, הוראות המעבר, שכל אחד רוצה לראות את עצמו.

איתן כבל: אני מקווה שכולם לא יהיו בתוך הוראות המעבר, שרובכם תיכנסו אל תוך השוק.

<אורי אברהם: לא בטוח.

איתן כבל: תגיד לי, אתה חושב שנהייתי סדרן מוניות?

איתן כבל: מי שלא רוצה, שלא יהיה.

<רונן חיראק: אין לי בעיה עם כל מה שדיברתם על מוניות השירות.

<רונן חיראק: יש בעיה אחת שאולי צריך לשים לב אליה.

<רונן חיראק: עד היום מוניות השירות היו נכנסות למכרזים של רשויות מקומיות, של עיריות, להסעות של ילדים.

איתן כבל: תן לי לעצור אותך.

איתן כבל: אין לי תשובה טובה אליך.

איתן כבל: אתה מעלה פה נקודה שאני לא יודע לתת עליה תשובה.

איתן כבל: אני מבקש, גברתי המנכ"לית, תשובה לדיון הבא.

איתן כבל: אני יודע רק להגיד לך את הדבר הבא.

<רונן חיראק: אני מבקש שתאפשר לי להתבטא ולהסביר את הדבר.

איתן כבל: הבנתי, נשמה, באמת הבנתי.

<רונן חיראק: מה הבנת?

איתן כבל: שהיום בנסיבות האלה אתה לא יכול להשתתף במכרזים ברשויות המקומיות.

<רונן חיראק: אני יכול כחברת הסעה.

<רונן חיראק: הוא נכנס לעבודה שלי כשהוא קונה את האוטו ללא מיסים.

<רונן חיראק: הוא מקבל זכות ציבורית רק לתחבורה ציבורית.

<יהודה בר אור: גם אתם נכנסים למכרזים של מוניות.

<רונן חיראק: באתי לכאן במקום שוקי שדה שמאושפז כעת בבית חולים, הוא צריך לעבור צנתור.

איתן כבל: קודם כול, שירגיש טוב.

<רונן חיראק: מה שיוצא במצב הזה, בואו נגיד: יש להם את העבודה שלהם, שיהיו בריאים, שיתפרנסו.

<רונן חיראק: אנחנו כחברות ההסעה לא רוצים להפריע להם, בגדול, אבל לא ייתכן שהוא מקבל מהמדינה אפשרות לקנות רכב ללא מיסים כאשר אני משלם מסים.

<יהודה בר אור: אתה יודע שכל ההסעות היו רק במוניות.

<רונן חיראק: אני לא נכנס למוניות.

<רונן חיראק: אני מתייחס לעבודה שעשיתי במשך כל השנים.

<אייל דהרי: מוניות שירות מאז שנות החמישים מסיעות ילדים.

<אייל דהרי: על מה אתה מדבר?

<קריאה: הם נכנסים גם למכרזים של מוניות.

<קריאה: הם לוקחים לנו הרבה עבודה.

<רונן חיראק: אני לא מדבר על מוניות ספיישל אלא רק על מוניות שירות.

<קריאה: במקום 30,000 שקל אתה משלם 3,800 שקל לביטוח.

איתן כבל: חברים יקרים, אני רוצה לגלות סוד לכל אחד מן האנשים שיושב פה: כל אחד בוכה מאיפה שכואב לו.

איתן כבל: הגיע תורו.

איתן כבל: נא לא להפריע לו עכשיו.

<אייל דהרי: רונן חיראק, עם יד על הלב, ב-7 בבוקר יש לך מכוניות פנויות.

<אייל דהרי: אני שואל אותו שאלה כללית.

איתן כבל: תסלח לי, מה, אתה רוצה לשלוח לו מונית?

איתן כבל: אז שתוק עכשיו, אל תפריע.

איתן כבל: אחר כך תריב אתו.

איתן כבל: המזל שלכם הוא אני.

איתן כבל: יותר טוב שתשתקו.

איתן כבל: אם הייתי יוצא מפה – לא הייתה רפורמה כי לא היו כבר מוניות, לא היו כבר נהגים, הייתם הורגים האחד את השני.

איתן כבל: בבקשה תסיים.

<רונן חיראק: כשהם נכנסים למכרזים אני לא שווה ערך אליהם.

<רונן חיראק: העלויות שלהם שונות: הוא קונה את הרכב בחצי מחיר ממה שאני קונה.

<רונן חיראק: מה הוא עושה?

<רונן חיראק: הוא יוצא מן השירות, אין לו חובה, והוא בא לעשות ספיישל.

<קובי אקהאוז: אתה לא השקעת בזכות ציבורית 200,000 שקל.

<רונן חיראק: אני מוכן לשלם למדינה עבור זכות ציבורית של כל רכב שלי ושאני אקנה את האוטו ב-50% וכאשר ארצה אקבל את זה בחזרה.

<אייל דהרי: רונן חיראק, אתה גם קונה בהנחה.

<אייל דהרי: תבדוק.

<רונן חיראק: אני לא קונה בשום הנחה.

<רונן חיראק: אני קונה במס קנייה מלא.

<אבי גזית: אני אענה לו.

<אבי גזית: קודם כול, אנחנו מסיעים משנת 1950, 60 שנים אנחנו מסיעים ילדים.

<אבי גזית: אנחנו מורשים להסעת ילדים.

איתן כבל: לא, עם התשובות הללו אתה מתחיל דיון.

איתן כבל: תענה לו בחוץ.

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: הישיבה נעולה.

איתן כבל: אסור לי להמשיך את הדיון.