ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 640, 2017-12-19 09:30

איתן כבל: הלוואי שאני אצליח לסיים את החוק עד 20 בינואר, אבל אני לא רוצה להציב בפניי אתגרים שיקשה עלינו לעמוד בהם.

איתן כבל: יש פה בעיה שאנחנו צריכים להתמודד איתה, ואנחנו כמובן נמצא את הדרך להתמודד.

איתן כבל: עם זאת, אני לא מתכוון להתחיל בהקראה, בוודאי לא היום.

איתן כבל: מה שבטוח הוא שבדיון הבא חד-משמעית נתחיל בהקראה.

איתן כבל: לפני שאנחנו פותחים את הדיון נאפשר למנכ"לית ולחברי הכנסת לדבר.

איתן כבל: אבל אני כן רוצה לומר את הדברים הבאים.

איתן כבל: תראו, יושבים כאן נציגי המוניות, אינטרסנטים במובן החיובי של המילה.

איתן כבל: אבל אני רוצה להזכיר, בשביל השיח: לפני שבועיים לא הייתה עגלה, לא היו סוסים, לא היה כלום.

איתן כבל: צריך לזכור, הייתם סקפטיים; אני לא אקרין ואשמיע פה את כל מה שאמרתם פה, חברי הכנסת, בדברים שלכם.

איתן כבל: הממשלה רצתה חוק אחר, ואם אני לא פה וחבריי לא פה, החוק הזה היה עובר, אל תתבלבלו.

איתן כבל: הרי אנחנו מכירים את הכללים; כיפוף כזה וכיפוף אחר – והוא היה עובר.

איתן כבל: וזאת צריכה להיות נקודת המוצא של כולנו.

איתן כבל: שזה לא יהיה - - -

<יהודה בר אור: איתן, סליחה - - -

איתן כבל: זה לא לעניין.

איתן כבל: אח שלי, זה לא שעכשיו אני נוסע ומישהו מהתחנה מודיע לי הודעה.

איתן כבל: אני מדבר עכשיו.

איתן כבל: אני אסיים, אני אאפשר לכם להגיד מה שאתם רוצים, כל אחד בתורו.

איתן כבל: מה שאני מנסה לומר זה שזה לא שהשגנו את מה שהשגנו ועכשיו הקרב מתחיל מפה.

איתן כבל: זה לא עובד ככה, יש אמות מידה שגם אנחנו נצטרך להתמודד איתן.

איתן כבל: דבר אחרון, לפני שאני פותח אני רוצה להבהיר שיש דברים שמנקודת המבט שלי לא השתנו לעומת הדיון הקודם.

איתן כבל: יש כאן אנשים שמחכים לעניין ההמרה, אבל אני הודעתי לשר התחבורה ולמשרד המשפטים ולשר האוצר שבכל הנוגע לענייני ההמרה אם לא תהיה לי חוות דעת שאני יכול ללכת על אדני ברזל בעניינים האלה, אני לא אאפשר את זה.

איתן כבל: כי עם כל הכבוד, אני לא מתכוון למצוא את עצמי אחר כך נותן הסברים.

איתן כבל: אין לי תכניות לתת הסברים, אוקיי?

איתן כבל: שהדבר הזה יהיה ברור.

איתן כבל: אנחנו נעשה הכול, ועושים הכול, אבל אנחנו נעשה את זה בדרך המלך.

איתן כבל: חברי הכנסת, אתם רוצים להתחיל או שאני אאפשר קודם למנכ"לית?

נורית קורן: כדאי לשמוע אותה ואז להתייחס אליה.

תמר זנדברג: בוא נשמע את המנכ"לית בהתחלה.

איתן כבל: אני חושב שכך כדאי, כי יש כאן שינוי של 180 מעלות בתפיסה.

איתן כבל: גברתי, בבקשה.

<קרן טרנר אייל: בוקר טוב.

<קרן טרנר אייל: אכן המשרד, בהנחיית שר התחבורה, מתמקד בתחבורה ציבורית.

<קרן טרנר אייל: מסיבת העיתונאים שהזכרת דיברה על כמה רפורמות, והרפורמה במוניות השירות היא אחת מהן.

<קרן טרנר אייל: ואכן, יש כאן שינוי משמעותי באופן שבו הממשלה מתייחסת למוניות השירות – כשירות תחבורה ציבורית משלים.

<קרן טרנר אייל: הצלחנו לסכם עם משרד האוצר מספר עקרונות.

<קרן טרנר אייל: הראשון והמשמעותי בהם הוא שיכובד הרב-קו, הכרטיס החכם, הכרטיס החופשי יומי, חופשי שבועי, חופשי חודשי.

<קרן טרנר אייל: ההסדרים השונים שנועדו לתמרץ נוסעים לנסוע בתחבורה ציבורית – הכרטיסים האלה יכובדו גם במוניות שירות, בימי החול.

<קרן טרנר אייל: כלומר, כמו שהנגשנו את הרכבת ואת הרכבות הקלות למי שיש לו את כרטיס האוטובוס, כך אנחנו מנגישים גם את מוניות השירות כעוד אמצעי משלים של התחבורה הציבורית.

<קרן טרנר אייל: זהו אכן שינוי של 180 מעלות לעומת החוק שהוגש על ידי הממשלה לוועדה.

<קרן טרנר אייל: הסדרי הרב-קו שיכובדו, יכובדו במכרזים חדשים בלבד – זו המגבלה המשפטית שחלה עלינו.

תמר זנדברג: מכרזים חדשים של מה?

נורית קורן: בדיוק, תסבירי יותר את הנושא של המכרזים.

תמר זנדברג: מכרזים חדשים של המוניות או של הרב-קו?

יעקב פרי: כשהכנסתם את הנושא של הכרמלית, אם אני לא טועה, ולמזרח ירושלים, האם היו מכרזים, או שהם נוספו לרב-קו ללא מכרז?

<דרור גנון: במזרח ירושלים אין רב-קו.

איתן כבל: דרך אגב, זאת שאלה שאני שאלתי אותם וביקשתי מהם לתת לי תשובות.

יעקב פרי: הם טוענים שלכרמלית - - -

<דרור גנון: הכרמלית לא עובדת כבר - - -

דב חנין: אבל דרור, כשהיא עבדה היא עבדה, רק לאחרונה, עם רב-קו.

דב חנין: היא כבר עבדה עם רב-קו, הוספתם אותה, בלי שאמרתם "עכשיו נייצר מכרז חדש".

איתן כבל: חברים יקרים, סליחה - - -

נורית קורן: למה המעבר לשיטת המכרזים - - -

איתן כבל: הי, הי, שקט, אני ציפיתי שזה יתחיל מהצד ההוא.

איתן כבל: הבנתי שכבר דיברו איתכם, אבל שנייה - - -

תמר זנדברג: לא דיברו איתנו.

איתן כבל: שנייה, שנייה.

איתן כבל: קרן, אף אחד לא מפריע לך ברגע זה, את מציגה את כל התפיסה, ולאחר מכן כל אחד ירשום את השאלות שלו, איזה שאלות שאתם רוצים.

איתן כבל: אבל קודם כול שהיא תציג את הדברים.

איתן כבל: בבקשה.

<קרן טרנר אייל: הכוונה שלנו היא לאשר מכרזים חדשים להפעלת מוניות שירות בקווים מחודשים ובאזורים שעד היום לא קיבלו שירות של תחבורה ציבורית באמצעות מוניות שירות.

<קרן טרנר אייל: המכרזים החדשים כבר יכללו את הסדר הרב-קו, כלומר, את כיבוד הסדרי הרב-קו השונים.

<קרן טרנר אייל: במכרז החדש נשוא המכרז יהיה כמה כסף יקבל אותו מפעיל מונית שירות שיזכה, כלומר, כמה כסף הוא יקבל מהמדינה על כל תיקוף של הרב-קו במונית השירות.

<קרן טרנר אייל: קידמנו מודל שמפשט את אופן ההתחשבנות.

<קרן טרנר אייל: הכוונה היא שמונית שירות תפעל כמו היום בהיבט של כרטיסים בודדים במזומן ובאמצעים נוספים, אבל לעניין הרב-קו היא לא תוכל למכור רב-קו; היא לא תהיה מחוברת כמו...

<קרן טרנר אייל: היום מפעילי התחבורה הציבורית גובים כסף, את הפדיון, ואז יש התחשבנות מאוד מורכבת, כדי לפשט ולקצר את לוחות הזמנים.

<קרן טרנר אייל: לגבי מוניות השירות, הן יכבדו את הרב-קו וההתחשבנות תהיה מול המדינה, אבל הם לא יוכלו למכור כרטיסי מנוי.

<קרן טרנר אייל: אנחנו מתכוונים גם באוטובוסים בעתיד הקרוב לא לאפשר מכירה במועד העלייה לאוטובוס, כך שזה לא כל כך שונה.

<קרן טרנר אייל: לגבי העניין של הכרמלית והאם נעשה מכרז חדש – אני מציעה שירחיב על זה משרד המשפטים, אבל אני רוצה לומר שבכרמלית זה לא שאנחנו לא יוצאים למכרז או לתחרות - - -

איתן כבל: עזבי, עזבי, תתייחסי לזה אחר כך.

<קרן טרנר אייל: אנחנו מבקשים לצאת ללוחות זמנים קצרים למימוש; אנחנו רוצים לצאת במכרזים להרבה מאוד מקומות שלא קיבלו היום שירות של תחבורה ציבורית באמצעות מוניות שירות, והשאיפה היא להשלים את כל המכרזים וההפעלה עד סוף שנת 2018, כדי שמהשירות הזה ייהנו כמה שיותר אזרחים, כמה שיותר מהר.

<קרן טרנר אייל: לעניין ההמרה, אני מציעה שגם בעניין הזה המשפטנים ירחיבו.

<קרן טרנר אייל: להבנתנו ניתן לפנים משורת הדין לפצות בצורה מסוימת מפעילים קיימים בלבד.

<קרן טרנר אייל: בנושא הזה בטח ירחיבו חבריי המשפטנים.

<קרן טרנר אייל: זהו.

איתן כבל: תודה, גברתי.

איתן כבל: קודם כול נעבור לחברי הכנסת, ולאחר מכן נשמע התייחסויות של משרד האוצר ומשרד המשפטים, ואחר כך כמובן את הרשימה של...

איתן כבל: חברים, לא נתחיל לדבר פה לפי תחנות, אנחנו לא נצא מזה.

איתן כבל: אני מציע שתדברו בקבוצות, אחרת לא נסיים את זה.

איתן כבל: ראשון הדוברים, יעקב פרי, בבקשה.

יעקב פרי: תודה, אדוני היושב-ראש.

יעקב פרי: תודה על הדיון, וברכות למשרד התחבורה ולשר התחבורה, אני חושב שההצהרה היא צעד נכון וחיובי ופותח דרך.

יעקב פרי: אבל אני מוכרח לומר שאני חושש שבסופו של דבר המכרז, או המכרזים, יגרמו לכך שחברות אוטובוסים וחברות הסעה, מה שנהוג לקרוא בשפה הכלכלית "החזקים", "הטייקונים", יחסלו באמצעות היכולות הכלכליות שלהם דווקא את אותו ענף של מוניות, שאנחנו רוצים להיטיב איתו ולהכניס אותו לנושא של הרב-קו.

יעקב פרי: אין לי תשובה אינטליגנטית לכך, אבל צריך לחשוב על זה.

איתן כבל: ברור.

יעקב פרי: יש את הנושא שקרוי הגנת ה - - -

איתן כבל: אני אומר את זה בצורה ברורה, כדי לחדד את הנקודה הזאת שמונחת לפתחנו.

איתן כבל: אנחנו לא רוצים להרוג ענף ולייצר שליטה של החזקים על השוק, מה שיגרום גם לזה שהם יהרגו את התחבורה הרגילה, כי הם כבר ישלטו בתוך כל התהליך כולו.

יעקב פרי: לכן, אדוני היושב-ראש וגברתי המנכ"לית, אני חושב שצריך במכרזים העתידיים לתת הרבה משקל לניסיון.

יעקב פרי: אני מניח שנהג מונית שנוסע הרבה על הקו, יש לו צבר של ניסיון, וצריך להכניס את זה בשקלול במכרזים.

יעקב פרי: אני מניח ש - - -

איתן כבל: אני רק רוצה שתדע שכבר העליתי את הנושא הזה בפני משרד התחבורה, משרד האוצר ומשרד המשפטים.

איתן כבל: שההצעה שאתה מעלה תהיה בתוך התהליך הזה.

איתן כבל: יתחשבו בה ועוד איך.

יעקב פרי: שההתמודדות תהיה כמה שאפשר שוויונית, אבל - - -

<קרן טרנר אייל: ייקבע לנקד על ניסיון.

<קרן טרנר אייל: רוצים הפעלה כמה שיותר מהירה ובאיכות טובה, וניסיון יהיה חלק מזה.

יעקב פרי: אני אסיים בעוד שני משפטים קצרים.

יעקב פרי: אני חושב שבמסגרת הדיון ברפורמה הוועדה צריכה להציב שלוש מטרות מרכזיות, כמובן יחד עם משרד התחבורה.

יעקב פרי: קודם כול, שהאזרחים במדינת ישראל יקבלו שירות יותר טוב ממוניות השירות.

יעקב פרי: אני חושב שזה רצון של כולנו.

איתן כבל: זו הכוונה המרכזית.

יעקב פרי: דרך אגב, במיוחד בחגים וסופי שבוע, שזה דבר שחסר פה.

יעקב פרי: אני מבין שההצהרה של שר התחבורה מדברת רק על ימי חול - - -

<קרן טרנר אייל: ה - - -

יעקב פרי: אני יודע שזה נושא רגיש, אבל תחבורה ציבורית חסרה לאזרחי ישראל בסופי שבוע ובחגים הרבה יותר מאשר בימי חול, צריך להגיד את האמת.

יעקב פרי: אני לא יודע איך יוצאים מהסיפור הזה, אבל זאת נקודה שצריך לתת עליה את הדעת.

יעקב פרי: דבר שני, שנהגי השירות הפעילים ימשיכו לעבוד, ימשיכו לפרנס את עצמם בכבוד, ולא ייכנסו לתחרות שהם לא יוכלו לעמוד בה.

יעקב פרי: ואני לא מדבר עליכם כמסכנים, אני מדבר עליכם כאנשים יצרנים ופעילים.

יעקב פרי: בקיצור, שתהיה עד כמה שאפשר תחרות הוגנת, שזה, אני חושב, אחד התפקידים החשובים והעיקריים של ועדת הכלכלה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: דב חנין, בבקשה.

דב חנין: תודה, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: אני מאוד אופטימי בדיון הזה, כי כמו שאמרת, אדוני היושב-ראש, יש לנו כאן דוגמה – די יוצאת דופן, אני חייב לומר – של דיאלוג מאוד אמיתי, אפקטיבי, כולל שינוי עמדות.

דב חנין: אני מדבר לאו דווקא על הדרג הפוליטי, אני מדבר גם על הדרגים המקצועיים.

דב חנין: גם במשרד האוצר וגם במשרד התחבורה היו הרבה ספקות לגבי השאלה של מוניות השירות, האם זה נכון, האם זה לא נכון, אולי זה אמצעי שעבר זמנו.

דב חנין: ואני חושב שאנחנו באמת יכולים להביע פה הערכה גדולה אליכם, אנשי הדרגים המקצועיים, על הנכונות שלכם להיכנס איתנו לדיאלוג ענייני ואמיתי, ואפילו להשתכנע.

דב חנין: זה יפה, אני באמת מעריך את זה.

דב חנין: אני רוצה רק לסכם את ההבנות שכולנו הגענו אליהן היום יחד, שאני חושב שאלה הבנות מאוד חשובות.

דב חנין: מוניות שירות בישראל הן חלק מרכזי מפתרון בעיות התחבורה הציבורית.

דב חנין: זה אמצעי שהוא מאוד גמיש, ומכיוון שהוא גמיש הוא גם יעיל, הוא מאוד נוח כאמצעי משלים של מערכות התחבורה הציבורית, הוא יכול להתחבר לרכבות, לאוטובוסים.

דב חנין: זה אמצעי שאם נתנהל איתו נכון הוא יוכל למלא עוד הרבה פונקציות נוספות מעבר למה שהוא ממלא היום, למשל, אותן מוניות שירות שנמצאות בקווים בשעות היום יכולות לשמש בשעות אחרות כשאטלים.

דב חנין: כך שאפשר להשתמש באמצעי הזה בצורה הרבה יותר אפקטיבית.

דב חנין: וגם, צריך לזכור שמכל אמצעי התחבורה הציבורית בישראל, הציבור הכי אוהב מוניות שירות.

דב חנין: זה נתון מדהים.

דב חנין: של משרד התחבורה, אגב.

דב חנין: וזאת למרות העובדה שמוניות השירות סובלות מהרבה בעיות, למשל, הצי של כלי הרכב לא שודרג למרות שצריך לשדרג אותו, או למשל, אין התאמה לנכים ולבעלי מוגבלויות.

דב חנין: למרות כל הדברים האלה, אנשים אוהבים מוניות שירות.

איתן כבל: כי זה תמיד כיף לנסוע עם פחות אנשים.

תמר זנדברג: וגם אפשר לעלות ולרדת בכל מקום.

דב חנין: בדיוק, הגמישות.

דב חנין: עכשיו, הבעיה הגדול היא – וזו הסיבה ללחץ הגדול שכולנו היינו בו – שדווקא בגלל שינויים משמעותיים וחיוביים מאוד בתחום התחבורה הציבורית – שגם אנחנו דחפנו אליהם – למשל, רפורמת מחירים או רב-קו שהולך ומשתכלל ונעשה לאמצעי נוח, מוניות השירות נשארו מחוץ לתמונה הזו, והענף הזה, שיכול להיות חלק מרכזי מהפתרון, נמצא בסכנה מאוד גדולה.

דב חנין: והסכנה הזאת היא לא תאורטית, אלא היא מתבטאת במציאות: מספר מוניות השירות שפועלות באופן מעשי בשטח הלך והצטמצם, והדבר הזה הגיע לרמת סכנה שפשוט לא יהיו לנו מוניות שירות.

איתן כבל: תודה, דב.

דב חנין: רגע, שנייה, עכשיו אני מגיע לבעיות שעדיין נמצאות לפנינו.

דב חנין: אני מאוד מברך על כל האמירות של שר התחבורה בעניין מוניות השירות במסיבת העיתונאים, כולל האמירה החשובה שלו שמוניות השירות יכולות להיות מרכיב מאוד משמעות בפתרון אינטליגנטי וחכם של סוגיית התחבורה הציבורית בשבת, אבל אני עדיין מוטרד משתי סוגיות.

דב חנין: הסוגיה הראשונה היא סוגיית לוחות הזמנים.

דב חנין: אני שומע את האמירות על 2018, אבל צריך להבין שהאמירות האלו צריכות להתממש, ואין סיבה טכנית אמיתית שהן לא יתממשו.

דב חנין: אם אנחנו מדברים על הכנסת מערכת הרב-קו, יש פתרונות טכניים שמאפשרים תוך מספר מצומצם של חודשים להכניס ולהפעיל את המערכת הזאת.

<קרן טרנר אייל: אבל זה תלוי עד כמה התקנות יגבילו אותנו בהוצאת מכרזים.

דב חנין: אני מגיע לנקודה הזאת.

דב חנין: השאלה השנייה היא שאלת המעבר.

דב חנין: בכל מערכת שבה אנחנו נמצאים במעבר ממשטר א' למשטר ב' צריכים כללים שיסדירו את המעבר הזה, קודם כול כדי שבמעבר לא ייגרם נזק.

דב חנין: היום יש לנו, לפחות בתל אביב-יפו, מערכת מצוינת של מוניות שירות, כמו בעוד כמה מקומות בארץ.

דב חנין: ואנחנו לא רוצים שבגלל הדבר הטוב שאנחנו רוצים לעשות בעתיד, בינתיים נהרוג את הדבר שקיים, עובד, פועל טוב, הציבור אוהב אותו.

דב חנין: זאת תהיה טעות מאוד גדולה.

דב חנין: לכן, אדוני היושב-ראש, את המערכת הקיימת אסור לחסל.

דב חנין: דיבר פה חבר הכנסת פרי, ואני מסכים איתו, גם על אנשים עם ניסיון וגם על גורמים קטנים שיש לנו אינטרס לשמור אותם במערכת.

דב חנין: הרי אנחנו לא רוצים שהמערכת הזאת תהיה בידי שניים-שלושה זכייני ענק שישלטו בכל מערכת התחבורה הציבורית בארץ.

דב חנין: זה גם מנוגד למדיניות הכללית של הממשלה לקידום - - -

איתן כבל: את זה אני כבר אומר כאן, ובקול: אם ייווצר סוג של מונופול אחר, אנחנו לא נאפשר את זה.

איתן כבל: אני אומר את זה בצורה מאוד ברורה.

איתן כבל: אם לא תהיה תחרות אמיתית.

איתן כבל: ..

איתן כבל: זה לא יקרה, לא יקרה מצב שקמים לך גורמים, כמו בכל מיני מערכות אחרות שאנחנו עוסקים בהן, שבולעים את כולם.

דב חנין: מעולה, זו אמירה מאוד חשובה.

נורית קורן: את זה צריך להבטיח, זה מאוד חשוב.

דב חנין: ומכאן אני רוצה לדבר על שיטת המכרזים.

איתן כבל: רק תסיים בקרוב.

דב חנין: אני מסיים בזה, זו הערה מאוד חשובה.

דב חנין: שיטת המכרזים שמוצגת כאן כטענה של גורמים משפטיים – אני לא בטוח שהיא טענה של גורמים משפטיים.

דב חנין: אני יותר מזהה פה את השקפת העולם של משרד האוצר.

דב חנין: באופן כללי אני בעד מכרזים, אני חושב שמכרזים זה מנגנון טוב – אבל אסור לקדש את המכרזים ואסור לחשוב שמכרזים זה הדרך היחידה להתמודד עם בעיות, בטח לא במערכת המעבר בתחום התחבורה הציבורית.

דב חנין: קחו למשל את דן ואגד; אנחנו עברנו למשטר תחרות בתחבורה הציבורית, אז מה אמרנו?

דב חנין: שעכשיו כל הקווים הקיימים של אגד ודן פתאום יעברו מכרוז?

דב חנין: הרי זה היה מטורף אם היינו אומרים את זה.

דב חנין: ולכן לאגד ודן אפשרנו להמשיך לעבוד במשך שנים.

דב חנין: כי זו מערכת עובדת.

דב חנין: וברור שגם אם רוצים להכניס מכרוז בקווים אחרים, אתה לא תוציא פתאום את אגד ודן מהמערכת.

דב חנין: יש עוד דוגמאות.

דב חנין: הוזכרה כאן, גברתי המנכ"לית, הדוגמה של מה שקרה במזרח ירושלים.

איתן כבל: משפט אחרון, יקירי.

דב חנין: אני ממש מקצר.

דב חנין: אתם רציתם להסדיר את התחבור הכאוטית שהייתה במזרח ירושלים, אז הכנסתם אותה להסדרה, הכנסתם אותה לרב-קו, אבל לא הוצאתם את המפעילים הקיימים אלא הסדרתם אותם.

איתן כבל: אוקיי.

דב חנין: והדוגמה האחרונה היא הדוגמה של הכרמלית.

דב חנין: הדוגמה של הכרמלית - - -

איתן כבל: דב, אנחנו נגיע לזה, עזוב את הדוגמאות.

איתן כבל: דב, אני יודע שקשה לך, אבל יהיו לנו עוד הזדמנויות לומר את כל הדברים.

איתן כבל: תמר, בבקשה.

תמר זנדברג: קודם כול אני רגע חוזרת לאמירה כללית שהיא כאילו מרחפת כאן אבל היא צריכה להיאמר: בכאוס התחבורתי במדינת ישראל מוניות שירות הן שירות משלים הכרחי והן חלק מהפתרון שאי אפשר, לא בעתיד הנראה לעין, לוותר עליו, נקודה; גם בזכות הגמישות והקישוריות בין אמצעי התחבורה השונים.

תמר זנדברג: מדינת ישראל מתקשה מאוד להעמיד פתרונות תחבורה ציבורית מספיק גמישים, טובים ומקושרים.

תמר זנדברג: אנחנו רואים את קווי הרכבת שהם מאוד קשיחים, את הרכבת הקלה והכרמליות וכו', האוטובוסים במשבר והם מקרטעים, ובמצב הזה מוניות השירות הן שירות הכרחי, שלצערנו הלך והתייבש במהלך השנים, ועכשיו אנחנו על פי תהום.

תמר זנדברג: אבל המגמה של הייבוש, שהייתה מגמה מכוונת, הייתה מדיניות – בזכות מה שציינת, מה שהתרחש כאן בוועדה, בזכות נפילת האסימון שקרתה במשרד ואצל השר, נעצרה והתהפכה.

תמר זנדברג: ועכשיו אנחנו שואלים איך לבצע את ההיפוך הזה, איך לסובב את ההגה ולהתחיל לנסוע לכיוון ההפוך.

תמר זנדברג: זו הנקודה שאנחנו נמצאים בה כרגע.

תמר זנדברג: עכשיו, לנו כוועדה חשובים שני דברים.

תמר זנדברג: אחד, להפוך את המגמה הזו ולהתחיל להצמיח בחזרה את הענף הזה, אחרי הייבוש הארוך וההזנחה.

תמר זנדברג: דבר שני, להכניס את הרב-קו.

תמר זנדברג: כי אנחנו רואים בזה מפתח מרכזי לכך שהשירות הזה ימשיך להתקיים וגם יהיה תחרותי לנוסע ויהיה שימושי בשבילו.

תמר זנדברג: אלה שני הדברים, ועכשיו בא והמשרד ואומר לנו, אוקיי, שמענו, הפנמנו, אבל אנחנו רוצים להציע לכם דיל.

תמר זנדברג: ומכיוון שהבית הזה הוא בית פוליטי, אנחנו יודעים מה זה דילים.

תמר זנדברג: הדיל אומר ככה: רוצים רב-קו וקווים וזה?

תמר זנדברג: בסדר, אבל יש לנו תנאי.

תמר זנדברג: התנאי הוא נושא המכרזים - - -

<קרן טרנר אייל: המכרזים היו לפני הרב-קו, הם היו בהצעה הממשלתית - -

תמר זנדברג: מאה אחוז, נכון, ועכשיו אתם אומרים - - -

<קרן טרנר אייל: - - והכוונה היא שכמובן תהיה חפיפה מלאה, אנחנו לא נשאיר את הענף בכאוס, לא ייכנסו - - -

תמר זנדברג: אוקיי, אז לכן אני אומרת ככה.

תמר זנדברג: קודם אתם הייתם לכיוון המכרזים ולנו היה חשוב הרב-קו והשירות עצמו, ועכשיו אנחנו על אותו דף והולכים לאותו כיוון, אבל אתם רוצים גם להתנות את זה.

תמר זנדברג: שזה מה שאמרת עכשיו, שהרב-קו ייכנס במכרזים החדשים.

תמר זנדברג: וכאן אנחנו עוברים רגע לא למצב שנקפוץ אליו בסוף הדבר הזה, שאנחנו לא יודעים כמה שנים הוא ייקח, אלא אנחנו עוברים לתקופת המעבר, שלהערכתנו היא תהיה שנים.

תמר זנדברג: לא שנה ולא שנתיים, אלא שנים.

תמר זנדברג: למה?

תמר זנדברג: כי יש אנשים עובדים; יש מפעילים, מכוניות, ונוסעים; אנשים משתמשים היום בשירות הזה.

תמר זנדברג: ולכן, תקופת המעבר הזאת – מה שעומד במוקד הדיון פה זה איך אנחנו מעבירים אותה בצורה חלקה.

<קרן טרנר אייל: אבל היא צריכה להיות חלקה בין אם זה חצי שנה ובין אם זה עשרים שנה.

תמר זנדברג: בסדר גמור, אבל - - -

<קרן טרנר אייל: אנחנו מתכוונים לעשות את זה מהיר, כדי שמפעילים חדשים ייכנסו - - -

נורית קורן: אבל בלי לפגוע באנשים.

תמר זנדברג: רגע, אבל מה שעומד כאן במוקד הדיון זה איך לבצע את המעבר הזה, איך להעביר מקל – כאשר העברת המקל היא ארוכה.

<קרן טרנר אייל: למה היא צריכה להיות ארוכה אם זה כל כך חשוב שאנחנו נוציא כבר מכרזים וניתן שירות - - -

איתן כבל: קרן, קרן, אני לא מציע לך - - -

תמר זנדברג: הוצאת מכרזים זה אמצעי.

תמר זנדברג: לנו חשובה המטרה, שהיא השירות.

תמר זנדברג: ושוב, אני דווקא שייכת לתפיסת עולם שאומרת שתחבורה ציבורית זה שירות שהמדינה נותנת.

תמר זנדברג: אני לא רואה את הרבותא הגדולה בהוצאת המכרזים ל"קווים" ול"מטרופולין" ול"אגד תעבורה" ולפה ולשם.

תמר זנדברג: סליחה, זה מכרזים מאוד קשיחים, המשרד מכתיב בדיוק את כל התנאים במכרזים האלה, ובסופו של דבר זה לא שיש תחרות אמיתית בענף התחבורה הציבורית - - -

<אסף וסרצוג: יש תחרות מאוד גדולה.

תמר זנדברג: תחרות במה?

<אסף וסרצוג: אם לא הייתה תחרות כזאת גדולה לא הייתה את הבעיה של המפעילים שציינת קודם.

<קריאות: - - -

איתן כבל: חברים יקרים, נהגי המוניות – אתם גם רוצים לדבר, נכון?

<דרור גנון: להגיד על הענף היחיד שיש בו תחרות שאין בו תחרות?

תמר זנדברג: סליחה, אני רואה 'תחרות' אחרת מכם.

תמר זנדברג: אצלכם תחרות זה מי שמגיש את ההצעה הכי נמוכה למכרז; אתם עושים תחרות בין כמה מפעילים, כשהקו קשיח ונקבע על ידכם.

תמר זנדברג: אבל בסופו של דבר הנהגים סובלים מזה, כי אתם מכתיבים את כל התנאים, ואז המקום היחיד שאפשר לשחק איתו זה השכר של הנהג, ואז אין נהגים בתחבורה הציבורית.

תמר זנדברג: לתחרות הזאת יש הרבה מאוד מחירים והרבה מאוד כשלים, ובסופו של דבר תחבורה ציבורית מסובסדת בכבדות על ידי הממשלה – כפי שצריך להיות, כי זה שירות, זה לא משהו שהוא מתחרה.

תמר זנדברג: אבל אני שנייה שמה את כל זה בצד.

תמר זנדברג: אני אומרת את זה כדי להגיד שעצם הוצאת המכרז הוא לא ערך, הוא לא מטרה, זה רק אמצעי, אמצעי כדי להפעיל שירות.

תמר זנדברג: וחלק מהשירות הזה פועל ופועל טוב.

תמר זנדברג: ואיפה שהוא לא פועל טוב זה כי הוא יובש במשך שנים ולא כי יש בו משהו לא טוב.

תמר זנדברג: יש לו ביקוש, בפרט כשהוא נוסע בשבת – ואני חייבת גם את זה להגיד.

תמר זנדברג: כי יצאו שמועות ממשרד התחבורה שאמרו – ואני הייתי מעורבת, הייתי אחת היוזמות להפעלת תחבורה ציבורית בשבת – שאחת התשובות של המדינה לזה הולכת להיות: יש מוניות שירות וזה הפתרון של המדינה לשבת.

תמר זנדברג: כתשובה של המשרד, לא כאיזה משהו פרטץ' או משלים.

תמר זנדברג: אז גם את זה צריך לשים על השולחן.

תמר זנדברג: עכשיו, אני לא יודעת מאיפה האמירה שהרב-קו יכובד רק בימי חול.

תמר זנדברג: אני מבינה שזה הישראבלוף התורן, שזה מה שיגידו לנו, שאין תחבורה ציבורית בשבת.

תמר זנדברג: אבל זאת אמירה שבעיניי גם עליה צריך לשים סימן שאלה.

תמר זנדברג: הרי השירות הזה פועל בשבת; הרי גם היום יש קווים שגולשים אל תוך כניסת השבת ויוצאים לפני צאת השבת – האם הרב-קו לא מכובד בהם?

תמר זנדברג: זאת המצאה חדשה ששמענו אותה ובעיניי היא ראויה לפחות לעיון.

איתן כבל: משפט אחרון.

תמר זנדברג: לכן אני אומרת שהדיל הזה שמוצע לנו כאן – אני חושבת שאנחנו כוועדה צריכים לבחון אותו ולהגיד מה חשוב לנו.

תמר זנדברג: יש לנו את הדברים החשובים – חשוב לנו שהשירות ימשיך לפעול, חשוב לנו שלא תהיה טייקוניזציה של הענף, חשוב לנו שהרב-קו יכובד – ואם הממשלה והמשרד רוצים לעשות את זה באמצעות מכרזים – מאה אחוז, אבל לזכור שזה אמצעי, לא מטרה, ולכן אי אפשר להתנות את זה בכך שרק אם יהיו מכרזים אז אנחנו נלך לדברים שחשובים מבחינה תחבורתית.

תמר זנדברג: ועוד דבר שהוא קריטי: ככל שתהיה תקופת מעבר שבה תהיה הפעלה של הקווים הקיימים, הרב-קו יכובד גם בהם.

תמר זנדברג: לא יעלה על הדעת מצב שיהיה לנו פה - - -

יעקב פרי: לא הבנתי מה שאת אומרת.

תמר זנדברג: אם מחליטים להחיל את הרב-קו, אז כל קו שנוסע, הרב-קו מכובד בו.

תמר זנדברג: יש עליו מכונת תיקוף, שזה בסך הכול טכנולוגיה די פשוטה, והרב-קו מכובד ב - - -

יעקב פרי: - - -

תמר זנדברג: מכרזים למה?

תמר זנדברג: לרב-קו?

יעקב פרי: זאת שאלה.

תמר זנדברג: אז זה מה שאני אומרת.

תמר זנדברג: אני אומרת שהרב-קו הוא שירות לנוסע, הוא לא תנאי למפעיל, הוא לא פרס.

איתן כבל: אוקיי, פרי - - -

תמר זנדברג: מכרזים לקווים זה סבבה, לעתידי.

תמר זנדברג: אבל זה כרגע השוט בשביל להוציא ולהכניס מהענף - - -

<קרן טרנר אייל: זה בעצם הטבה של מיליונים.

תמר זנדברג: למי?

<מיטל להבי: לנוסעים.

תמר זנדברג: אבל זה הרי שירות לנוסע, אז מה זאת אומרת - - -

איתן כבל: תמר, תמר - - -

תמר זנדברג: אני אומרת שזה לא מתנה.

תמר זנדברג: תראו את הנוסע.

איתן כבל: תמר, הנחת את הפלטפורמה, בואי לא עכשיו...

איתן כבל: יהיה לנו זמן להתעסק בכל אחד מהדברים האלה, כרגע כל אחד אומר איך הוא רואה את הדברים.

איתן כבל: נורית, לאחר מכן חאג', ואזברגה סוגר את רשימת חברי הכנסת.

איתן כבל: חברים, בואו נתקדם, אין לנו יותר מדי זמן.

נורית קורן: אדוני היושב-ראש, צריך לברך פה את משרד התחבורה על כך שהקשיב, שמע מה שהתנהל פה בוועדה ועשה קצת שינויים, וגם את השר.

נורית קורן: אני חושבת שלשתף את הרב-קו זה ברכה, אבל צריך לחשוב על כל המפעילים הקיימים, איך משלבים אותם.

נורית קורן: ופה אני מצטרפת למה שאמרו חבריי קודם; שיש קווים שעובדים כמו שצריך, ואם עכשיו יהיה צורך להוציא אותם ולהביא מפעיל חדש שיהיה צריך להתייחס למכרז כלשהו ולהוריד את המחיר וייתן שירות גרוע – אז אנחנו בבעיה.

נורית קורן: ופה אני רוצה להציג בעיה שקיימת בהרצליה למשל, בשכונה שלי.

נורית קורן: כל השנים היה אגד, ונכנס מפעיל אחר, והוא הביא נהגים שלא היו מספיק מיומנים, ויש המון בעיות עם הציבור – לא עוצרים לציבור, מדברים לא יפה לציבור - - -

יעקב פרי: מי - - -

נורית קורן: מפעיל אוטובוסים אחר.

נורית קורן: אני פשוט משליכה מהמקום הזה למקום אחר.

נורית קורן: יש הרבה בעיות, ולאחרונה התושבים אפילו באו אליי ואמרו לי: תראי, איחדו לנו עם עוד שכונה, כך שבמקום להגיע ברבע שעה למרכז העיר אנחנו מגיעים ב-45 דקות.

נורית קורן: אז בסוף מה קורה?

נורית קורן: אתה הולך ברגל, אתה לוקח מונית ספיישל ומשלם הרבה כסף.

נורית קורן: בשכונה שלי יש הרבה מאוד אנשים מבוגרים ואנשים שמקבלים קצבאות, וזה קשה להם, הם מוציאים הרבה כסף.

נורית קורן: אז עכשיו לעשות מהפך ולקחת את אלה שהיו קיימים.

נורית קורן: ..

נורית קורן: הם כבר לא יהיו כל כך טובים, והם גם לא יקבלו עדיפות במכרז.

נורית קורן: אבל חשוב שכן תהיה להם עדיפות, כי הם הפעילו עד עכשיו בצורה טובה.

נורית קורן: עכשיו, יש גם את העניין של מפעילים שיש להם קווים והם לא מפעילים אותם בגלל שהם לא רווחיים.

נורית קורן: מה קורה עם האנשים האלה?

נורית קורן: איך אתם תכניסו אותם?

נורית קורן: מה יקרה בזמן המעבר, עד שהרב-קו ייכנס, עד שהמכרזים יהיו?

נורית קורן: הרי גברתי המנכ"לית, אנחנו יודעים שגם הרפורמה עכשיו של מבחני הנהיגה, שעוד לא יצאה לגמרי – כמה זמן היא כבר?

נורית קורן: שנתיים.

נורית קורן: ואני מאוד רוצה שתוך שנה אתם תעשו מכרזים והכול ירוץ כמו שצריך, אבל זה דבר אוטופי, זה לא משהו שיקרה, זה כן ייקח זמן.

נורית קורן: אני גם מצטרפת לנושא של ההמרה, שכל הזמן דיברנו עליו.

נורית קורן: אנחנו חייבים להסדיר את זה, הגיע הזמן שנהגי המוניות ידעו איפה הם עומדים, זה חשוב מאוד.

נורית קורן: אני מבינה שהמנכ"לית דיברה פה על להגדיל את המושבים במוניות - - -

איתן כבל: לא, לא עסקנו בזה.

נורית קורן: אבל בדיונים קודמים דיברנו גם על זה.

איתן כבל: אבל בואי לא - - -

נורית קורן: וגם לגבי הסובסידיה – מתי הם התחילו לקבל את הסובסידיה, האם רק אחרי המכרזים.

נורית קורן: אני מבינה שכל הנושא של המכרזים הוא חדש - - -

<קרן טרנר אייל: לא, המכרזים היה בהצעה המקורית - - -

נורית קורן: אבל אני אומרת שמה שהיה קיים בשוק עד עכשיו, לא היה בצורה של מכרז.

נורית קורן: ההקצאות האלה, אני לא יודעת בדיוק איך עשיתם את זה, אבל מה גרם לזה ששיניתם את כל השיטה?

איתן כבל: משפט אחרון.

נורית קורן: משפט אחרון, בנושא הרוויזיה על סעיף 2(ג) - - -

איתן כבל: איזה רוויזיה?

נורית קורן: כתבת שיש כאן דיון מחדש על נושא 2(ג) בהצעת החוק.

איתן כבל: לא, אנחנו לא עוסקים עכשיו בהצעה.

איתן כבל: תודה, יקירה.

איתן כבל: חבר הכנסת חאג' יחיא, בבקשה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אתחיל בתחום שקרוב ללבי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא כל מבנה קיים, אנחנו עושים לו פינוי-בינוי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש גם התחדשות עירונית, יש חיזוק מבנים לרעידת אדמה ועוד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כלומר, אני לא חושב שצריך להתחיל את ההיסטוריה מהיום של המכרזים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: צריך לחשוב גם מה קורה עם האנשים הקיימים היום, מה אנחנו צריכים לעשות איתם ואיך אנחנו נשלב אותם במכרזים האלה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: או שפשוט נכניס את הטייקונים והם יהיו כמעין חברת כוח אדם, ואם טוב לנהג המונית – בבקשה, ואם לא טוב לו – תעשה הסבה מקצועית, לך תחפש משהו אחר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: המכרז הוא אמצעי כדי לשפר את השירות לציבור ולתת לנהגי המוניות ולמפעילים הקיימים היום אפשרות לחיות בכבוד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: צריך לקחת אותם בחשבון ולשמור על הזכויות שלהם – בין היתר גם הרב-קו, שהוא אמצעי של המפעילים היום כדי לשרוד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: על זה דיברנו ללא שום קשר למכרזים, לא קשרנו ביניהם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הבקשות שלנו לרב-קו לא נקשרו עם המכרז ואני לא יודע למה קושרים אותם עכשיו עם החדשים ועם המכרז; אני לא יודע מה הסיבה החוקית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד המנכ"לית, לא הסברת את הסיבה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מה זה החוק הזה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: מי חוקק את החוק הזה שהרב-קו חייב להיות עם החדשים?

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא הבנתי את הקשר החוקי הזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם אפשר, שגם היועץ המשפטי יסביר לנו את הקשר הזה.

איתן כבל: תהיה התייחסות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: עכשיו, הנושא של הנהגים הקיימים והמפעילים הקיימים – זה לא שאנחנו מתחילים את ההיסטוריה מהיום.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בכל מקרה אנחנו צריכים את תקופת המעבר, שבה קודם כול נשמור על הזכויות שלהם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: נעשה את ההרחבה, נעשה את התוספת, נעשה את השיפור – אבל על השלד הקיים אנחנו צריכים לשמור.

עבד אל חכים חאג' יחיא: נשמור עליו בזה שאנחנו ניתן להם את האפשרות שהם ישרדו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אחרת לא בטוח שבמכרזים האלה...

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו מכירים מכרזים שמתחרים על מחיר יותר קטן, מה שיכול לפגוע בשירות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: למה זה יפגע בשירות?

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו ראינו הרבה אנשים שהפעילו שאמרו, תשמעו, לא משתלם לי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ואם לא משתלם לו אז הוא יחסוך פה, יחסוך שם, ויהיו פחות קווים, פחות מוניות, ויהיה שירות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: .. אתה יודע מה, הוא יכול לבוא ולהגיד "אני מחכה כך וכך עד שהמונית מתמלאת".

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל אני רוצה להסתכל גם על כמה האזרח צריך לחכות כדי שהוא ייסע; צריך גם את האיזון הזה, ולא שאתה הולך למונית שירות ואתה מחכה חצי שעה עד שאתה נוסע.

עבד אל חכים חאג' יחיא: גם את זה צריך לקחת בחשבון, בין לגבי המפעילים היום ובין לגבי המכרזים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: צריך לתת במכרזים תשובה גם לנקודות האלה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: חבר הכנסת אזברגה, בבקשה.

ג'מעה אזברגה: תודה, אדוני היושב-ראש.

ג'מעה אזברגה: הדיון הזה הוא מאוד חשוב, ואחרי הסקירה של דב, תמר, חאג' ופרי לא נשאר הרבה מה להגיד.

ג'מעה אזברגה: אבל אני רוצה להתרכז בצד האנושי של המטבע.

ג'מעה אזברגה: בענף הזה לפני ארבע שנים היו 2,300 אנשים שעבדו.

ג'מעה אזברגה: ולא מדובר במספרים בלבד, מדובר גם במשפחות, ולפעמים כל מונית מפעילה שני נהגים.

ג'מעה אזברגה: מדובר בפרנסה של אנשים ומשפחות.

ג'מעה אזברגה: לפני שנתיים היו 1,500, והיום הם 700.

ג'מעה אזברגה: מספר האנשים הולך ומצטמצם.

ג'מעה אזברגה: אני חושב שזה בהחלט לא חכם להוציא 700 משפחות למעגל האבטלה במדינה.

ג'מעה אזברגה: אנחנו בהחלט מברכים על הסיפור של הרב-קו.

ג'מעה אזברגה: הוא לא רק ישמור על אנשים, גם העניין של המונופול של התחבורה הציבורית, שיש שתיים-שלוש חברות.

ג'מעה אזברגה: ..

ג'מעה אזברגה: ברגע שיש תיאום בין מונופולים זה כבר הופך להיות קרטל, וזה אפילו גובל בעבריינות.

ג'מעה אזברגה: החזק אוכל את החלש, ובמקרה הזה הנהגים הם הצד החלש בעניין.

ג'מעה אזברגה: לדעתי יש גם יתרון לזה שאתה נותן לנוסע בחירה, בין היתר גם לגבי נסיעות בשבת.

ג'מעה אזברגה: ועוד דבר חשוב מאוד זה לעודד את האנשים להשתמש בתחבורה הציבורית, שזה מוריד לנו את הפקקים, כי אנשים יכולים להשתמש פחות ברכבים הפרטיים שלהם.

ג'מעה אזברגה: מבחינת הצד החיובי, יש הרבה הרבה יתרונות לעניין של העברת הרב-קו.

ג'מעה אזברגה: השאלה החשובה והמהותית לדעתי היא איך אנחנו עושים את המעבר הזה בלי לפגוע בקבוצת האנשים.

ג'מעה אזברגה: תודה רבה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: מיטל להבי, ולאחר מכן עורך דין אורי זליגמן.

איתן כבל: חברים, ממש בקצרה.

<מיטל להבי: אני מיטל להבי, סגנית ראש עיריית תל אביב, מחזיקת תיק התחבורה.

<מיטל להבי: אני מודה לך, אדוני היושב-ראש, על הדיון החשוב הזה.

<מיטל להבי: ריספקט למשרד התחבורה על התפיסה של ההקצאות וההקדשה היותר גדולה לנושא של התחבורה הציבורית ועל ההכנסה של מוניות השירות לתוך המערך ההוליסטי הזה.

<מיטל להבי: אני מלווה את הנושא הזה הרבה שנים, מ-2006, ותאמינו לי, אני – סגנית ראש העיר ומחזיקת תיק התחבורה – עוד לא קיבלתי תשובה ראויה חוץ ממה שאני ניזונה מהתקשורת.

<מיטל להבי: שום מענה הגיוני לשום פנייה ולשום מכתב ביחס לתכניות על 3,000 קווים, 122 אשכולות.

<מיטל להבי: אנחנו עוד לא יודעים על זה כלום חוץ משורה בעיתון.

<מיטל להבי: לגבי מוניות השירות שמעתי – בטלוויזיה, כמו כולם – שאתם מדברים על טכנולוגיה שייקח זמן לייצר אותה וכל זה.

<מיטל להבי: ההצעה הראשונה שלי היא ללכת קודם על לואו-טק, לא צריך הייטק.

<מיטל להבי: יש את המערכת הקיימת היום, וכדי לא להפעיל אותה ביום שישי ושבת שישימו עליה ניילון.

<מיטל להבי: שיקנסו את מי שמפעיל אותה בשבת.

<מיטל להבי: אבל אני לא חושבת שצריך עכשיו לעבוד על מערכת סליקה שלא עובדת יומיים בשבוע - - -

<קרן טרנר אייל: לא אמרנו כזה דבר.

איתן כבל: היא התכוננה להגיד את הדברים האלה, למה את מקלקלת לה?

איתן כבל: תעני אחר כך.

<מיטל להבי: אז למה צריך כל כך הרבה זמן?

<מיטל להבי: למה אי אפשר לקחת את אותו עמוד מהאוטובוסים?

<מיטל להבי: דבר שני, כמו שאני אומרת תודה למשרד התחבורה על שינוי הפאזה ועל הכיוון ועל ההקשבה, אני רוצה להגיד תודה גם למוניות השירות.

<מיטל להבי: אני חושבת שזה לא מובן מאליו שיש פה ענף שעומד על כרעי תרנגולת.

<מיטל להבי: ..

<מיטל להבי: אני השבוע הלכתי לכרמלית וראיתי את מוניות 16 עומדות ריקות במשך שעות ליד הכרמלית, לא הבנתי מאיפה יש לנהג כסף לקנות כוס קפה.

<מיטל להבי: אף אחד לא מגיע, בגלל הרב-קו כולם הולכים לאוטובוסים ולא מגיעים ל-16.

<מיטל להבי: ואם 16 לא יצליח לעבוד באמצע השבוע הוא גם לא יעבוד בסוף שבוע.

<מיטל להבי: אז אני רוצה להגיד לכם תודה רבה, שיש 700 מכם שעדיין עובדים, למרות שהענף עומד בהתמוטטות.

<מיטל להבי: אני חושבת שאנחנו כולנו צריכים להכיר תודה על זה שהם עוד עובדים ולתת להם את הכלים לעבוד הלאה.

<מיטל להבי: (מחיאות כפיים).

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: משפט אחרון, מיטל.

איתן כבל: יש בחירות במרצ, נא להתפקד... לא להגזים...

<מיטל להבי: איתן, הם ליכודניקים, אני אפילו לא מבקשת שיצביעו - - -

איתן כבל: מיטל, נו, בצחוק.

איתן כבל: ראיתי איך הם עפו על ההתלהבות של עצמם.

<קריאות: אבל זו האמת, זו האמת, זו האמת.

איתן כבל: די.

<מיטל להבי: איתן, בשעה זו, היום, שר האוצר וראש הממשלה נפגשים כדי לדון בעתיד העובדים של "טבע".

<מיטל להבי: מה המשמעות של 2,000 מוניות שלא עובדות?

<מיטל להבי: מדובר בשני מפעילים לכל מונית, מערכת שירותית מהחברה – 5,000 עובדים ואנשים שחזרו הביתה ואין להם פרנסה למשפחות.

<מיטל להבי: אתם מבינים שזה "טבע", רק לא מערכת מאורגנת ועצמאית - - -

איתן כבל: מיטל להבי, תודה.

<מיטל להבי: אני מבקשת בקשה - - -

איתן כבל: אני רק רוצה להזכיר לך ולכולם את השיחות הקודמות.

איתן כבל: זה בסדר עכשיו לשכוח את כל הקרוב ואת הכול, ולבוא עכשיו ולהגיד שעכשיו אנחנו מתחילים מהמקום החדש.

איתן כבל: אני גם זוכר שלא היה פה אחד שבכלל חלם שהדיון יהיה דיון כזה.

איתן כבל: עכשיו כולם כבר רוצים רק פנטה

איתן כבל: אוז, אף אחד לא רוצה לגור בדירות האמצעיות, אבל אני אומר, לכולנו: קצת צניעות בשיח, זה הכול.

<מיטל להבי: כדי להיות פרקטית וצנועה, הדבר הראשון: רב-קו מיידית למוניות הפעילות, כדי שימשיכו לעבוד.

<מיטל להבי: דבר שני, לתת להם הארכת תקופת פעילות, כדי שמי ששרד יוכל להמשיך לשרת.

<מיטל להבי: חבר'ה, לא נורא אם ייכנסו לאבן גבירול ולא לדיזינגוף.

איתן כבל: תודה, יקירה.

<מיטל להבי: דבר שלישי, שייתנו לנו את הפרטים על התכניות.

<מיטל להבי: דבר רביעי, חוק עד ינואר, בעזרת השם.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: בעזרת השם.

איתן כבל: אבל אם כולם ידברו כמו שנתתי לך לדבר זה לא ייגמר בינואר.

איתן כבל: תודה, יקירה.

איתן כבל: אורי זליגמן, ולאחר מכן אריק חדד, אילן זיקרי, שלמה בורה, אבי גזית פה?

איתן כבל: מי, אדוני?

<אורי אברהם: אורי אברהם.

<אורי אברהם: פעם ראשונה שאני רוצה לדבר מאז שהחלו הדיונים לפני יותר משנה.

איתן כבל: בסדר גמור, יקירי.

<קריאה: גם ויקטור אררה.

איתן כבל: חברים, ראיתי את ויקטור, אבל הוא מדבר על הצד הטכני.

איתן כבל: אני אאפשר לו.

איתן כבל: אתה יודע מה, כבר התקדמנו עם השכלולים של אררה.

איתן כבל: כולם ידברו, אבל אני מבקש: בקצרה.

איתן כבל: אורי, בבקשה.

<אורי זליגמן: אני אורי זליגמן, בא כוח של מוניות השירות הפעילות.

<אורי זליגמן: נאמר לנו פה על ידי כבוד המנכ"לית, וגם שמענו את זה באותו ריאיון עם שר התחבורה והכול, שיש חוות דעת משפטית שאין אפשרות לתת רב-קווים בכלל.

<אורי זליגמן: אני התכבדתי והוצאתי חוות דעת נגדית, שאני לא אחזור עליה.

<אורי זליגמן: מדובר על תשעה עמודים - - -

איתן כבל: חוות הדעת המשפטית שלו אומרת למה לא צריך - - -

<לאה ורון: בתחילת הדברים שלו הוא אמר שהוא שמע שישנה חוות דעת משפטית – באיזה עניין?

איתן כבל: אני אסביר.

איתן כבל: הוא פשוט חזה בכוכבים.

איתן כבל: אין חוות דעת כזאת שמונחת.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר שאני ביקשתי ממשרד המשפטים בזמנו מספר חוות דעת, בין היתר על ההמרה ולגבי הנושאים האחרים.

איתן כבל: היא עדיין לא מונחת.

איתן כבל: אתה כבר התייחסת אליה, וזה בסדר - - -

<אורי זליגמן: לא, אני התייחסתי לנקודה האם אפשר להפעיל - - -

איתן כבל: אז עזוב אותם, תגיד מה אתה כתבת.

תמר זנדברג: רגע, מדובר על ההמרה או על המכרזים?

<אורי זליגמן: על המכרזים.

תמר זנדברג: על זה חוות הדעת שלך?

<אורי זליגמן: על זה חוות הדעת שלי.

<אורי זליגמן: היא מדברת בעד עצמה ואני מבקש להתחשב בה או לשמוע משהו שיכול לסתור את הדברים, כי מבחינתי ניתן לתת לקווי השירות הפעילים להפעיל רב-קו בלי מכרז.

<אורי זליגמן: זה הנושא הראשון.

<אורי זליגמן: בחוות הדעת מצוין גם הסיפור של מזרח ירושלים.

<אורי זליגמן: מה קורה במזרח ירושלים?

<אורי זליגמן: אני מתבסס על אתר הרשות הארצית לתחבורה ציבורית.

<אורי זליגמן: מדינת ישראל השקיעה שם 64 מיליון שקל - - -

איתן כבל: אני רוצה להבין באיזה עניין אתה עכשיו - - -

<אורי זליגמן: זה בעניין שאין צורך - - -

איתן כבל: יקירי אורי זליגמן, אתה גם כותב חוות דעת, גם שם לנו אותה על השולחן ועכשיו אתה גם מכריח אותנו לשמוע אותה.

<אורי זליגמן: לא, לא, זה - - -

איתן כבל: עזוב, הבנתי.

איתן כבל: הנחת, אנחנו נקרא אותה.

איתן כבל: היא אבן יסוד בתוך התהליך הזה, בוודאי אחת מאבני היסוד המרכזיות שנצטרך להתייחס אליהן.

איתן כבל: אז עזוב, עוד לא ראינו כלום.

<אורי זליגמן: בסדר, בסדר.

<אורי זליגמן: נושא אחרון, אני רוצה להזכיר שבוועדה הזו ב-15 בפברואר 2017 הכריז יושב-ראש הוועדה שלא תהיה התקדמות בהקראת הסעיפים עד שלא יונחו בפני הוועדה האשכולות והקווים שיפורסמו, ולכן דילגנו על הסעיף הזה ולא אישרנו אותו.

<אורי זליגמן: עד עכשיו לא ראינו אותו.

איתן כבל: סליחה, הונחה ההצעה החדשה, אז עכשיו אתה רוצה שנתעכב עד ש-?

<אורי זליגמן: לא, לא, לא - - -

איתן כבל: אז עזוב עכשיו.

<אורי זליגמן: אין הצעה חדשה - - -

איתן כבל: לא, היא משופרת, היא לא דומה למה שהיא הייתה.

תמר זנדברג: אנחנו עכשיו בעולם אחר.

איתן כבל: יקירי, אני רוצה להזכיר לך...

איתן כבל: אורי, זה לא נכון וזה אפילו מרגיז אותי.

איתן כבל: הדיון הקודם התעסק בראש ובראשונה בשתי נקודות והן אלו שהנחו אותי אם להתקדם או לא להתקדם: רב-קו ומסובסד.

איתן כבל: אפילו לא הייתי מוכן לשמוע על רב-קו בנפרד.

איתן כבל: תודה לאורי זליגמן.

איתן כבל: אריק חדד, בבקשה.

איתן כבל: תאמר את מי אתה מייצג.

<אריק חדד: אני מייצג את "מוניות מרכז".

<אריק חדד: מוניות מרכז, כמו שאר המפעילים, קיימות עשרות שנים – משנות ה-50.

<אריק חדד: אז לבוא לגורמים מפעילים מאז שנות ה-50 ולהגיד להם היום "תתחרו במכרזים חדשים על קווים ותשלמו מראש 200,000 שקל ואחרי זה אולי תזכו" – זה לאפשר לא תחרות אלא מונופול נוסף של קווי אגד ודן וכל אלה.

<אריק חדד: כך שאני בהחלט מזדהה עם מה שנאמר כאן על ידי חברת הכנסת תמר – יש פה דיל מסוכן מאוד שאומר, אנחנו ניתן לכם רב-קו לקווים החדשים רק, ואנחנו נשרוף את כל הוותיקים.

<אריק חדד: כי שום חברה ותיקה לא תוכל להתמודד עם אותם קווים שיש לה היום בעלויות שהיא תידרש להגיש, ואז יזכו בקווים האלה אנשים חדשים, ואז ילכו הביתה אלפים.

<אריק חדד: אלפים ששילמו עבור מניה, שילמו עבור המספר, כל אחד בערך חצי מיליון שקל.

<אריק חדד: וכל השנים, כל הניסיון וכל הפרנסה – כולם ילכו הבית, בלי פיצוי, בלי תגמול.

<אריק חדד: אין עובד במשק שיוכל להתחרות בדבר כזה, זה אנטי-סוציאלי ממדרגה ראשונה.

<אריק חדד: נכון שהוועדה הזאת בלמה את המגמה, שנמשכת כבר כמה שנים, לחסל את ענף השירות; נכון שהוועדה הזאת הציגה שלראשונה מכירים במוניות שירות כתחבורה ציבורית, ועל זה ייאמר תודה לכל אלה שלקחו חלק בזה; נכון שמשרד התחבורה מתחיל לשנות את הקו – אבל עדיין, משרד התחבורה משתמש בתכסיסים שהם מאוד מסוכנים, שבכוונה או שלא בכוונה, יביאו כל מיני טייקונים להשתלט על השוק הזה ויזרקו הביתה אלפי אנשים שפועלים בקווים המפעילים.

<אריק חדד: לכן דרושה בהחלט תקופת מעבר, דרושה בחינת הנושא של הקווים המפעילים, דרושה התייחסות של הקווים המפעילים ככאלה שאין כמעט מקום שישתתפו במכרזים.

<אריק חדד: דרושה בדיקה נוספת של הפעלת הרב-קו גם לקווים המפעילים.

<אריק חדד: צריך להביא את הרב-קו גם למפעילים הקוויים, במטרה לסייע להם.

איתן כבל: אריק, תודה.

איתן כבל: אילן זיקרי, בבקשה.

איתן כבל: אחריו שלמה בורה.

<אילן זיקרי: ראשית אנחנו אסירי תודה לבית הזה, לך, היושב-ראש, לכם חברי הכנסת, על השינוי המהותי הזה בתפיסה.

<אילן זיקרי: ההישג הזה הוא באמת לא מובן מאליו.

<אילן זיקרי: לגבי ההערה שלך, אדוני היושב-ראש, אנחנו כרגע לא במצב שהשגנו את הבית ואנחנו רוצים לעבור לפנטהאוז.

<אילן זיקרי: העניין פה הוא להישאר בבית, שיישאר קיים, לא לשפוך את התינוק עם המים.

<אילן זיקרי: השגנו רב-קו אבל בסוף אנחנו לא נישאר במשחק, בסוף יבואו מפעילים עם איתנות פיננסית, כמו שמשרד התחבורה קורא להם, ויהפכו אותנו ל-לא רלוונטיים.

<אילן זיקרי: לשמור עלינו, זה עיקר הדבר כרגע.

<אילן זיקרי: תודה.

איתן כבל: חברים, ללמוד: לא חייב להיות נהג מונית שמדבר הרבה.

איתן כבל: ..

איתן כבל: שלמה בורה, בבקשה.

<קריאה: חבר כנסת מדבר הרבה יותר...

<שלמה בורה: אני מצטרף למילים של כולם על ההישג שהוועדה השיגה, אבל אני לא מבין למה המשרד לא יושב עם הנציגים לשמוע אותם, לגבש איתם.

<שלמה בורה: איך אנחנו ממשיכים קדימה?

<שלמה בורה: אנחנו באים לפה ו-12 שעות לפני הוועדה פתאום שולחים עוד איזה נייר ומשנים את מה שאתה היית אמור להקריא היום אבל בסוף אתה לא מקריא.

<שלמה בורה: למה לא יושבים איתנו עד היום?

<שלמה בורה: אנחנו לא נוותר על הבית שלנו כל כך מהר, איתן.

<שלמה בורה: אתה יודע את זה, אנחנו לא מתכוונים לוותר, לנו אין משהו אחר בחיים, לנו יש רק את זה.

<שלמה בורה: ואם לא ייתנו לנו להמשיך פה שש שנים, איתן, זו תהיה אטימות.

<שלמה בורה: אטימות נטו.

<שלמה בורה: תודה.

איתן כבל: תודה, אדוני.

איתן כבל: ויקטור אררה, אבי גזית ואורי אברהם.

<ויקטור אררה: אני חושש שיש כאן הטעיה של הציבור ושל חברי הכנסת המכובדים.

<ויקטור אררה: לאחר שסוף-סוף משרד התחבורה הסכים לשלב את הרב-קו במוניות שירות, הדיון היום הוא לכאורה האם ישולב הרב-קו עכשיו או רק לאחר מכרזים.

<ויקטור אררה: אבל מהות הדיון איננה הרב-קו, אלא המשך קיומן של מוניות השירות.

<ויקטור אררה: אני אסביר.

<ויקטור אררה: מה אדוני היושב-ראש וכל אזרח חושב לאחר ההכרזה של משרד התחבורה?

<ויקטור אררה: שאם ילדה בראש העין פספסה את האוטובוס לבית הספר היא תוכל לנסוע עם מונית שירות עם הרב-קו ולהגיע בזמן לכיתה.

<ויקטור אררה: אבל מה המדיניות של משרד התחבורה בתחבורה ציבורית?

<ויקטור אררה: מכרזים, אשכולות, קווים של מפעיל תחבורה אחד ויחידי.

<ויקטור אררה: דהיינו, קווים של מוניות שירות שלא יתחרו באוטובוסים.

<ויקטור אררה: זאת אומרת, אם נוסע פספס את האוטובוס או שהאוטובוס לא מגיע או שפתאום מגיעים שלושה או שהאוטובוס לא עוצר בתחנה כי הוא מלא, הנוסע יצטרך לחכות עד שיבוא אוטובוס אחר, כי לא תהיה מונית שירות בקו המתחרה באוטובוס.

<ויקטור אררה: זה לא מה ששאפנו וזה באמת הרג של ענף מוניות השירות הקיים.

איתן כבל: ויקטור, זה כמו בשיר של יהונתן גפן, "אני מסיפור אחר".

איתן כבל: אתה מסיפור אחר.

איתן כבל: אנחנו כבר עשינו התקדמות מאוד מאוד גדולה.

איתן כבל: זה אפילו מעליב מה שאתה מקריא פה, לפחות כלפינו, כלפי מי שעמל כל כך כדי לשנות את הכיוון.

איתן כבל: חוץ מזה, אתה פה על תקן מומחה לרב-קו, לא ביקשתי ממך פה... סיימנו עם הרב-קו אז עכשיו הרחבת את מעגל ההתמחות?

איתן כבל: אני לא מקבל את זה.

איתן כבל: אנחנו יושבים פה, עוד לא התחלנו את הדיון, ואתה כבר קובע מסמרות, אתה קובע מדיניות.

איתן כבל: לפחות אפשר להגיד תודה, "עמלתי על הרב-קו, רציתי מאוד שיהיה רב-קו, הצגתי פה כל פעם...".

איתן כבל: אני בכלל חשבתי שאתה בא לתת לי הרצאה על איך אפשר ליישם את הרב-קו לאלתר - - -

<ויקטור אררה: על איך אפשר ליישם את הרב-קו לאלתר מבחינה טכנולוגית, כתבתי חוות דעת לוועדה - - -

איתן כבל: יקירי, אני ביקשתי ממך לדבר על העניין הזה.

איתן כבל: ויקטור אררה, יקירי, תודה.

<שלמה בורה: איתן, תן לו לדבר, הוא ייכנס לזה.

איתן כבל: שלמה בורה, אני לא - - -

<שלמה בורה: בבקשה, תן לו - - -

איתן כבל: שלמה, עשה לי טובה, יש כאן אנשים נוספים שרוצים לדבר.

<שלמה בורה: אבל יש פה הרבה קהל, אנחנו מחכים לזה כבר הרבה זמן, זה המהות של העניין.

איתן כבל: שלמה, כבר נתתי לך את זכות הדיבור, זה לא יפה.

<שלמה בורה: אז תן לו בסוף - - -

איתן כבל: לא, אני לא אתן.

איתן כבל: אני נתתי לבן אדם את זכות הדיבור על עניין מסוים.

איתן כבל: יש כאן מספיק אנשים שיכולים להתייחס לכל הדברים האחרים.

איתן כבל: די, שלמה, יש פה עוד אנשים, שלכם, שרוצים לדבר, אתם לא היחידים.

איתן כבל: אבי גזית, מוניות קו 4 ו-5, ואורי אברהם, בבקשה.

<אבי גזית: אני אבי גזית, מוניות קווים 4 ו-5, תל אביב, התאגדות מוניות השירות הפעילות.

<אבי גזית: קודם כול, העניין של הרב-קו הוא מאוד עמום.

<אבי גזית: מדברים על הרב-קו, אבל מדובר על רב-קו לטייקונים העתידיים, לא למוניות השירות הפעילות שפועלות עכשיו.

<אבי גזית: אנחנו לא נגד רפורמות, אנחנו בעד רפורמות, בעד לשפר את התחבורה הציבורית לציבור הנוסעים, אבל אם יחסלו את מוניות השירות אז המונופולים אגד ודן יעשו מה שהם רוצים בתחבורה הציבורית, ואנשים יחזרו לנסוע בפרייבטים, לא יהיה להם תחליף - - -

איתן כבל: אני אגלה לך סוד, אבי: אגד ודן על רגליהם האחוריות נגד התיקון הזה.

איתן כבל: אבל עזוב, לא חשוב.

<אבי גזית: אני רוצה להגיד שאגד ודן אף פעם לא הוצאו למכרזים, והם מקבלים עשרות ומאות מיליארדים של שקלים.

<אבי גזית: קואופרטיב דן הפכה להיות חברה של איזה 80 איש, היא הפכה להיות חברה של נדל"ן נטו.

<אבי גזית: נדל"ן נטו.

<אבי גזית: לנו אין זכות קיום אם לא ייתנו לנו את הרב-קו במיידי, אם לא ייתנו לנו את הגנת הקשישא, אם לא ייתנו לנו את הזכות לעוד שש שנים לעבוד וייתנו לנו נקודות זיכוי במכרזים כדי שנוכל להיות שווים, כדי שלא הטייקונים ישתלטו על מוניות השירות וזה יהיה מונופול אחד גדול.

איתן כבל: תודה, אבי.

איתן כבל: אורי אברהם.

<אורי אברהם: אני אורי אברהם, מנכ"ל מוניות החלוץ עתיד, טירת הכרמל, מזה 28 שנה.

<אורי אברהם: גברתי המנכ"לית, אני אחר כך מבקש את התשובה שלך.

<אורי אברהם: משנת 59' התחנה שלנו.

<אורי אברהם: 59' היא עלתה לאוויר.

<אורי אברהם: בשנות ה-60 וה-70 הסענו מאות אלפי נוסעים בין טירת הכרמל לחיפה והשכונות הדרומיות של חיפה.

<אורי אברהם: בשנות ה-80 וה-90 הסענו בין שניים לשניים וחצי מיליון נוסעים בשנה.

<אורי אברהם: כדי לסבר את האוזן, רכבת ישראל הסיעה בשנת 80' 3.3 מיליון נוסעים, ובשנת 90' הסיעה 2.5 מיליון נוסעים.

<אורי אברהם: אנחנו הסענו את המספרים האלה בשנות ה-80 וה-90.

<אורי אברהם: בשנת 94' המפקח על התעבורה הנפיק לנו רישיון להסעת נוסעים בקו שירות, עם לוחות זמנים, עם שבתות וחגים.

<אורי אברהם: הנה הרישיון, שנת 94', תעודת קלף.

<אורי אברהם: אנחנו נפלנו בפח; מלכודת הדבש שלנו הייתה ברפורמה.

<אורי אברהם: אנחנו לא היינו צריכים להיכנס ברפורמה.

<אורי אברהם: היה לנו קו, קו שלנו, שאנחנו יצרנו אותו.

<אורי אברהם: היום אגד, אחרי 50, 60 שנה, מפעילים קו בקו שלנו.

<אורי אברהם: הרפורמה גמרה אותנו.

<אורי אברהם: לגבי השיפור לאזרח – נכון, כל הכבוד: שיפור לאזרח, הסעת המונים, רב-קו.

<אורי אברהם: אבל מיום ליום אין לנו נוסעים.

<אורי אברהם: היום אני מפעיל 20 מוניות מתוך 57.

<אורי אברהם: חלק גדול מהם, עם כל הצער, מתפרנסים מעבודה עם כל מיני מוסדות.

<אורי אברהם: אם היו מחכים לשירות – אין נוסעים.

<אורי אברהם: המונית עוברת, 50 נוסעים עומדים, ואולי אחד נוסע.

<אורי אברהם: אז למה אנחנו מחכים?

<אורי אברהם: למכרזים החדשים?

<אורי אברהם: אם אנחנו לא מקבלים את הרב-קו היום אנחנו לא שורדים מחר.

<אורי אברהם: אני, התחנה שלי בשנת 2018 לא תשרוד.

איתן כבל: תודה, אורי אברהם.

<שלמה בורה: איתן, ברשותך, תן בבקשה לוויקטור לדבר, כי זה המהות של העניין: איך עושים את המסלקה הזאת הרבה יותר מהר.

<שלמה בורה: בבקשה, איתן.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: יעקב אשר, ולאחר מכן יוני מקו 51.

יעקב אשר: אדוני היושב-ראש, אני קודם כול רוצה לומר שהשינוי הזה הוא בהחלט הרבה מאוד בזכות העקשנות והעבודה המאומצת שלך ושל חברים אחרים.

יעקב אשר: זה אחד הדברים שנותנים לנו את הרוח הגבית; שאפשר גם מהשולחן הזה, ולא רק משולחן הממשלה, לאתגר את המערכת.

יעקב אשר: אני חושב שמגיעה גם מילה טובה מאוד לשר ולמערכת של משרד התחבורה - -

איתן כבל: וגם האוצר.

יעקב אשר: - - וגם האוצר, על כך ש...

יעקב אשר: איך אומרים, רק חמור לא משנה את דעתו.

יעקב אשר: אדם אינטליגנט יכול לשנות את דעתו ולראות את הצורך.

יעקב אשר: אני רוצה לומר את הנקודות המרכזיות בעניין הזה, כדי שלא יתערבבו נקודות אחרות.

יעקב אשר: המטרה הראשונה היא חיזוק התחבורה הציבורית, ואני מציין בהערצה את ידידי דב וחברי כנסת נוספים, שלוקחים את הנושא של תחבורה ציבורית ולא מפספסים אף הזדמנות להעלות את זה על ראש שמחתנו.

יעקב אשר: התחבורה הציבורית והחוכמה של הסנכרון שלה – זה אחד הפתרונות החשובים במדינת ישראל, שרק הולכת ומצטופפת כל הזמן, במיוחד באזורי הביקוש והאזורים הבעייתיים.

יעקב אשר: וכאן, בבשורה הזאת, יש גם חיזוק התחבורה הציבורית וגם הנגשתו לציבור רחב יותר, מה שיהפוך את זה ליותר ויותר אטרקטיבי.

יעקב אשר: נקודה נוספת.

יעקב אשר: אנחנו גם בני אדם, ואנחנו נמצאים בתוך מערכת שבהרבה מאוד חוקים בסופו של דבר הרבה דברים מולכים על ידנו מהאנשים שנמצאים מאחורי העניין.

יעקב אשר: בוודאי שיש פה אנשים שעובדים לפרנסתם, וצריך לראות שהתהליך הזה לא יפגע בהם, שלא ידרוס אותם.

יעקב אשר: אף אחד לא רוצה את זה, בוודאי לא אתה, אני מכיר את הרגישות שלך.

יעקב אשר: ולכן, כשנגיע להקראה ולדברים, צריך לראות את קצה התהליך – האם בקצה התהליך יש פתרון לאנשים האלה, יש פתרון בשילוב שלהם, או שחלילה הם יכולים ליפול, בגלל שרובם לא בעלי אמצעים גדולים ואין להם עורכי דין שיודעים ללמוד את תורת המכרזים כפי שצריך ולא יודעים לעשות את מה שצריך לעשות.

יעקב אשר: כי אז הם יכולים להישאר בסופו של דבר אלה שגרמו להעלות את הנושאים האלה על סדר היום, אבל גם אלה ששילמו את המחיר.

יעקב אשר: דבר נוסף שצריך לומר – גברתי המנכ"לית, אם כבר עושים את השינוי הזה, בואי נעשה אותו נכון.

יעקב אשר: כי כשנותנים את האפשרות בקווים כאלה ואחרים, צריך לתת דגש לנושא של השאטלים.

יעקב אשר: עכשיו, אל תקראו לזה שאטלים, כי אז זה כבר לא שירות וזה כבר ככה וזה ככה.

יעקב אשר: אתם צריכים לראות שכשאתם עושים את המיפוי.

יעקב אשר: ..

יעקב אשר: הרי מתי החשיבות הגדולה באמת של ההסעות הללו?

יעקב אשר: בימי העומס, בימים שבהם יש מרכזי תעסוקה שאנשים צריכים להתרגל שהם נוסעים יום-יום בעניין הזה וזה פותר להם את הבעיה.

יעקב אשר: יש שאטלים מרכבת, ממקומות אחרים, תכף תהיה רכבת קלה – תחשבו על הכול, על כל החיבורים הללו.

איתן כבל: אנחנו נעשה את זה כחלק מהשימוע - - -

יעקב אשר: זה חייב להיות במעקב שלנו, אדוני.

יעקב אשר: בסוף יעשו מכרזים, יעשו רפורמות, אבל את הקווים עצמם לא ישנו.

איתן כבל: תודה.

יעקב אשר: מילה אחרונה, אדוני.

יעקב אשר: אדוני, כמו שגם אתה הצהרת בישיבות האחרונות, וגם יושב-ראש הקואליציה, שהיה פה בישיבה הקודמת אמר, וגם השר אמר את זה, במסיבת עיתונאים, וגם אני אומר את זה כאן, לחבריי האחרים: תחליטו באיזה דת חשוב לכם העניין.

יעקב אשר: יש דת של תחבורה ציבורית, ובדת הזאת אני תומך מאוד מאוד.

יעקב אשר: אבל אם כל זה יהפוך למסלול עוקף סטטוס-קוו ויגרום לכך שהנושא של תחבורה ציבורית בשבת ייפרץ – לא זאת המטרה, וזה גם לא יהיה.

יעקב אשר: ולכן אני בא ואומר דבר אחד: בואו נסתכל על הצרכים הגדולים.

יעקב אשר: יש לנו ויכוחים גם בחיים, זה נכון.

יעקב אשר: אבל השאלה היא איזה דת אתם מקדשים יותר.

יעקב אשר: תחשוב אם אתה מקדש יותר את התחבורה הציבורית, או את השבירה או סדיקה של הסטטוס-קוו.

יעקב אשר: זה לא יהיה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: דרור, בבקשה.

איתן כבל: דרור יוני סוראנו, מוניות קו 51, מונית הבית מה שנקרא.

<דרור יוני סוראני: אני רוצה להודות לך, כבוד היושב-ראש, ולכל חברי הכנסת, על העבודה המופלאה שאתם עושים בתקופה הזו.

<דרור יוני סוראני: אני רוצה להגיד לכם שמי שהכניס את הרעיון של הרב-קו זה מוניות השירות הפעילות.

<דרור יוני סוראני: כי משרד התחבורה בהתחלה בכלל התנגד לזה, הוא אמר שלא ניתן, בגלל כל מיני סיבות ששמורות לו.

<דרור יוני סוראני: כרגע אני רואה שהם מוכנים לתת את זה, אבל רק שזה לא יהיה למוניות השירות הפעילות כנראה.

<דרור יוני סוראני: הכול רק כדי שאותן מוניות שירות לא ייכנסו בתוך העניין הזה.

<דרור יוני סוראני: עכשיו, אם היו נותנים את הרב-קו הזה למוניות השירות הפעילות בזמן שהכניסו את הרב-קו באוטובוס, אז אנשים - - -

איתן כבל: יוני, אתה מבזבז את הזמן שאני נותן לך על דברים שהם באמת.

איתן כבל: .. תהיה ממוקד בדברים שהחברים שלך התייחסו אליהם, לדעתי.

<דרור יוני סוראני: אוקיי, אני אהיה יותר ממוקד.

<דרור יוני סוראני: לא ייתכן שאנשים עובדים עשרות שנים במוניות השירות ואת מקום העבודה שלהם והפרנסה יעבירו לטייקונים.

<דרור יוני סוראני: אנחנו יצרנו את זה, אנחנו בנינו את זה, זה היה רעיון שלנו כל השנים.

<דרור יוני סוראני: זאת אומרת, מי שיצר את מוניות השירות זה לא משרד התחבורה.

<דרור יוני סוראני: ועכשיו בעצם פשוט לוקחים את הדבר הזה ורוצים להעביר את זה למישהו אחר.

<דרור יוני סוראני: אבל אני לא חושב שזה הגיוני שיעבירו את כל מקומות העבודה האלה לקבוצות שיהיו מונופול.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: גיל יעקב, דוד, וגם ביקשו עוד שניים, ואז אני אאפשר לוויקטור אררה לומר משפט, ואז ניתן למשרדי הממשלה להשלים, ואז אני אסכם.

איתן כבל: גיל יעקב, בבקשה.

יעקב גיל: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יעקב גיל: אני קודם כול מאוד רוצה להודות לקרן על העבודה בנושא הזה, ולכל אנשי המשרד והמשרדים שהיו שותפים, וכמובן גם לך, אדוני היושב-ראש, ולחברי ועדת הכלכלה והצוות של ועדת הכלכלה.

יעקב גיל: זה בהחלט הישג, ואנחנו מברכים עליו.

יעקב גיל: אני חושב שאנחנו נמצאים עכשיו בדיון על ה-איך, שזה מצב הרבה יותר טוב מהמקום שהיינו בו.

יעקב גיל: אני רוצה להתייחס ברשותך לנושא ה-איך, ואולי לחדש - - -

איתן כבל: אבל בלי להגזים, כי עוד יהיו לך הזדמנויות.

יעקב גיל: אני לא מגזים.

יעקב גיל: עלתה פה השאלה של תקופת המעבר, ויש פה שאלה של היערכות המשרד ליישום של רפורמה מהסוג הזה.

יעקב גיל: מדובר פה על הרבה מאוד מכרזים, על הרבה מאוד אשכולות, ואולי כדאי לקבל פרטים – אולי כדאי שוועדת הכלכלה תבקש פרטים – על ההיערכות של המשרד מבחינת כוח אדם, מבחינת הדרך שבה יטופל הנושא הזה בלוחות זמנים שהם קצרים.

יעקב גיל: הרי אנחנו יודעים שמשרד התחבורה, במיוחד כל האנשים שעוסקים בתחבורה הציבורית, עמוסים במשימות והם לא מצליחים לסיים בלו"ז שנקבע מראש - - -

איתן כבל: דווקא דרור נראה לי רענן.

איתן כבל: ..

יעקב גיל: דרור צריך עזרה של עוד אנשים, אני בטוחה.

יעקב גיל: ואני חושב שחשוב להבין איך הדבר ייושם, גם בשלב הביניים וגם ברפורמה עצמה, כדי שבסוף הציבור באמת ירוויח יותר שירות.

יעקב גיל: דבר נוסף, שנאמר גם בדיונים הקודמים ולדעתי גם ביקשתם ממשרד התחבורה: לקבל תוצאות של סקר שנערך, שהוא הבסיס לתכנון הקווים החדשים.

יעקב גיל: אני חושב שעכשיו, כשיש איזשהן הסכמות והתקדמות, חשוב לקבל את המתווה, כדי לדעת איזה אשכולות יופעלו, איזה קווים, מהן תוצאות הסקר.

יעקב גיל: צריך לקבל את המידע, כדי להבין לאיזה כיוון אנחנו הולכים ואיזה שירות הציבור יקבל.

יעקב גיל: אני יכול להגיד לכם שכבר השבוע ראיתי אנשים בתחנה שואלים אחד את השני, ואפילו עצרו לשאול נהג מונית שירות, מתי כבר אפשר להשתמש ברב-קו לעלות, וגם פונים לארגון שלנו לשאול את זה.

יעקב גיל: אני חושב שזה חשוב לתת לציבור מענה כמה שיותר מהר על כל הסוגיות האלה.

איתן כבל: משפט אחרון.

יעקב גיל: יש את הנושא של תהליך החקיקה של החוק לכרטוס חכם; צריך לוודא שלא מסנדלים מבחינת לוחות זמנים וכל מיני תהליכים, את התהליך בחוק השני לגבי כל הנושא של הרפורמה - - -

איתן כבל: תודה, גיל.

איתן כבל: אני רוצה לנצל את ההזדמנות ולברך אותך ואת כל החברים בארגון שלכם על העבודה היוצאת מן הכלל שאתם עושים למען התחבורה הציבורית.

יעקב גיל: תודה.

איתן כבל: דוד, בבקשה.

<דוד כוכבא: ראשית, עצם העובדה שקושרים את המושג מוניות שירות עם רב-קו זה בהחלט מהפכה ראויה לציון.

<דוד כוכבא: אני מניח שמי שעסק במלאכה יודע שזה הוא, ותודה לכל מי שעשה את זה.

<דוד כוכבא: אני לא רוצה לחזור על דברים, אבל הבעיה שהמעט מאוד ששמענו מהמנכ"לית, מקרן, מביא אותנו למסקנה מאוד ברורה: שכל המהפכה הגדולה הזאת, יכול להיות שברמה הלאומית, איתן, אנחנו נפגוש מערך שלם של מוניות שירות מגובה ברב-קו בטכנולוגיה כזאת או אחרת.

<דוד כוכבא: ..

<דוד כוכבא: כל זה לא רלוונטי לאף אחד מאלה שיושבים פה.

<דוד כוכבא: אף אחד, כולל אני וכולל כל האנשים, לא יהיו במשחק הזה.

<דוד כוכבא: זה ברור לגמרי.

<דוד כוכבא: מי שזה לא ברור לו, הוא לא רוצה שזה יהיה ברור לו.

<דוד כוכבא: מכיוון שיהיו פה תנאי סף שאנשים לא יעמדו בהם.

<דוד כוכבא: במקרה הטוב הם יהיו השכירים בדרגה הנמוכה ביותר אצל אותו בעל הבית שיש לו חוסן כלכלי.

<דוד כוכבא: ולכן לא ייתכן שמאבק שנמשך שלוש-ארבע שנים, שבשנתיים האחרונות התעצם לרמות יום-יומיות, עם ארגונים ותת-ארגונים, שלכולם מטרה אחת, לשרוד – הם לא ישרדו.

<דוד כוכבא: זאת אומרת, המטרה שעל הגב של כולנו נולד הרב-קו הזה, המהפכה הזאת – אנחנו לא נהנה ממנה.

<דוד כוכבא: כמו משה רבנו, שלא נכנס לארץ ישראל.

<דוד כוכבא: ולכן חייבים לתת על זה את הדעת, ודיברו פה חברי כנסת שיש להם אחריות בעניין הזה.

<דוד כוכבא: אחד הדברים שאפשר לעשות כדי שאולי חלק ישרדו ואולי כמה אודים עשנים יתעוררו: יש היום 700, זה אומר ש-1,500 לא עובדים.

<דוד כוכבא: אבל יכול להיות שאם היה רב-קו עוד ארבעה חודשים, אז התחנה שלי, עם 40 מוניות, שלא עובדת בחיפה כבר ארבע שנים – אולי אני אקים אותה מחדש.

<דוד כוכבא: היום אין לי שום יכולת כלכלית וכדאיות כלכלית להפעיל אותה.

<דוד כוכבא: אבל תביאו לי רב-קו בעוד ארבעה חודשים – ויגיד ויקטור וכל מי שמבין בטכנולוגיה שזה יכול לקרות תוך ארבעה חודשים, אם יתעוררו – ואז אולי נקבל שנה נוספת, ואז נעבוד שלוש שנים עם רב-קו, ואז המכרזים שיצאו ב-2020 או ב-2021 יפגשו אותנו אחרים.

<דוד כוכבא: כי היום אתם מדברים לאנשים אחרים, לא אלינו.

<דוד כוכבא: יש לי שאלה טכנית לקרן, המנכ"לית.

<דוד כוכבא: מהמעט מאוד שהיא גילתה לנו...

<דוד כוכבא: הרי בסך הכול אנחנו לא יודעים הרבה, קיבלנו רק את המסגרת של המסגרת, אפילו לא את המסגרת עצמה.

<דוד כוכבא: קרן, אמרת שתיקוף הרב-קו ייקבע במכרז או משהו כזה.

<דוד כוכבא: אני קצת מבין בטכנולוגיה, ומבחינתי זה אומר שההנחה וההשלמה שיקבל המפעיל תמורת ההנחה ייקבעו במכרז.

<דוד כוכבא: זאת אומרת, גם כאן מי שחולם שכרטיס נסיעה רגיל, שעולה בתוך העיר 6.5 שקלים, שההנחה המקובלת עליו היא 50%, כלומר, הקונה משלם 3.25...

<דוד כוכבא: אנחנו, או מי שיהיה שם, לא יקבל 3.25 השלמה, אלא הוא יקבל מה שהוא יגיש במכרז.

<קרן טרנר אייל: אבל הוא יכול להגיש גם שבעה שקלים.

<דוד כוכבא: הוא לא יגיש שבעה.

<קריאה: כי אז הוא לא יזכה במכרז.

איתן כבל: חברים, די.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ואז הוא לא יזכה במכרז.

איתן כבל: עוד אין מכרז, עוד אין - - -

<קריאות: - - -

<דוד כוכבא: אני אגיד לך למה אני מעלה את זה - - -

איתן כבל: תסיים בבקשה.

<דוד כוכבא: לא, אני מעלה את זה רק כדוגמה, ויש לי עוד 20, אבל ברור שאני לא אעלה אותן.

<דוד כוכבא: אני מעלה את זה על מנת להמחיש שהשטן נמצא בפרטים.

<דוד כוכבא: המסגרת עוד לא נותנת לנו תשובות, היא גוררת אותנו לברך, בכיף, אבל אנחנו גם יודעים שבדרך יש עוד הרבה מהמורות.

<דוד כוכבא: עכשיו, מה שאני מבקש – כהחלטה אדמיניסטרטיבית, או מינהלתית, או איך שתקרא לזה – זה שכל הפרטים יידונו כאן.

<דוד כוכבא: כי חשוב לי - - -

איתן כבל: כוכבא, בסדר, הבנתי.

<דוד כוכבא: עוד חצי משפט.

<דוד כוכבא: כי חשוב מאוד שיהיה דיון ציבורי גם על הפרטים האלה – ופה זה הדיון הציבורי, אין מקום אחר לזה.

איתן כבל: תודה, דוד.

איתן כבל: מנאר איוב, בבקשה.

איתן כבל: חברים, כל הזמן שולחים לי עוד פתקים, אני רוצה לסיים.

<מנאר איוב: אני מנאר איוב, מנכ"ל מוניות כרמיאל, מהצפון.

<מנאר איוב: אני זוכר שב-20 בדצמבר, בדיוק לפני שנה, קיבלתי את הזכות לדבר פה.

<מנאר איוב: דיברו פה על פעילים ולא פעילים, ואני אז הייתי עדיין פעיל.

<מנאר איוב: מ-1 בינואר 2017 אין לי את היכולת להיות פעיל, ולצערי הרב, כל אלה שיושבים פה, זה הגורל שלהם, אין משהו אחר.

<מנאר איוב: כשאימא חורגת מנסה להאכיל את הבן שלי, היא אומרת לו: פָרוס אל תאכל, שלם אל תפרוס, אבל תאכל ותשבע.

<מנאר איוב: אבל איך אנחנו יכולים פה לאכול כשאתם לא פורסים לנו ואסור לנו לפרוס?

<מנאר איוב: אני חוזר על אותו משפט: תאגידי מוניות השירות הם כמו בן אדם בעל צרכים מיוחדים.

<מנאר איוב: לא יעזור לו היום לשלוח אותו לעבודה בבניין.

<מנאר איוב: גם אם מצאת לו מקום עבודה, זה לא עוזר.

<מנאר איוב: בלי פיצוי שייתן לנו מכרזים, אם יש, שנוכל באמת להיכנס בהם ולהתחרות בהם, אנחנו היום לא יכולים להביא אוכל הביתה.

<מנאר איוב: אני מתקשה להביא את הלחם והחלב הביתה.

איתן כבל: בזה אני איתך.

<מנאר איוב: אין לנו כבר.

<מנאר איוב: בלי פיצוי שיאפשר לי להיכנס למכרז, אני מחוץ למשחק.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני מבין על מה אדוני מדבר.

איתן כבל: יהודה אסולין, בבקשה.

<יהודה אסולין: תודה.

<יהודה אסולין: אני מדבר בשם מוניות הגיבורים, מוניות אייל ומוניות מרכז אשקלון.

<יהודה אסולין: כולנו דרומיים, היינו עד לפני שנתיים שלושה תאגידים, 125-120 מוניות, והיום אנחנו אולי עם 15 מוניות.

<יהודה אסולין: כל הישיבות שהיו פה, זה דרדר אותנו ודרדר אותנו.

<יהודה אסולין: גם כשרוצים להפעיל את 15 המוניות, משרד התחבורה לא מאפשר לנו להפעיל אותן.

<יהודה אסולין: הם עדיין מסתכלים על הרפורמה, להביא כספים ל...

<יהודה אסולין: אבל אין לנו, אנחנו כבר מדממים.

<יהודה אסולין: היום אתה לא רואה שום מונית בדרום שעובדת.

<יהודה אסולין: אנשים כבר התרגלו, אמרו, וואו, הורידו אתכם?

<יהודה אסולין: אתם כבר לא עובדים?

<יהודה אסולין: מסכנים.

איתן כבל: ברור.

עיסאווי פריג': אבל למה הישיבות כאן דרדרו אתכם?

עיסאווי פריג': למה?

<יהודה אסולין: אמרתי ששנה משרד התחבורה.

<יהודה אסולין: .. ובשנה הזאת הוא המשיך לדרוס אותנו ולדרוס אותנו, והוא ממשיך.

<יהודה אסולין: ואני לא יודע מה יהיה בינואר.

<יהודה אסולין: הוא ייתן לנו איזה אופציה להתקדם במשהו?

איתן כבל: יקירי, אני רוצה לגלות לך סוד: יכולנו להעביר את החוק כבר לפני שנה, כשזה היה פה.

איתן כבל: אבל אני הובלתי את המאבק שלכם בעניין הזה, ועכשיו אנחנו במקום אחר לגמרי, אתה יודע את זה.

איתן כבל: אבל אני לא יכול לתת - - -

<יהודה אסולין: בינואר פג התוקף, מה אנחנו עושים?

איתן כבל: יקירי, אני מבין את מה שאתה אומר, אני לא מתווכח איתך, אבל אני מרגיש לפעמים קצת לא נוח - - -

<יהודה אסולין: תעשו איזה הקלות, שנוכל - - -

איתן כבל: הייתם עבד אלחק פה?

<הייתם עבד אלחק: כן.

איתן כבל: אז בבקשה.

איתן כבל: אני רק אומר: אלה שלושת האחרונים: גיל ישועה, גבי צלקה וויקטור אררה בקצרה.

איתן כבל: ואז אסכם.

איתן כבל: בבקשה.

<הייתם עבד אלחק: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, תודה רבה, חברי הכנסת, על זה שאתם תומכים בנו.

<הייתם עבד אלחק: מאז ההצהרה של שר התחבורה מר כץ, ישנה נהירה של הרבה נוסעים שמשתמשים ברב-קו, ששואלים אם אפשר לנסוע איתנו.

<הייתם עבד אלחק: חשבו שזה מעכשיו לעכשיו.

<הייתם עבד אלחק: גם הנהגים שעזבו אותנו ועברו לאוטובוסים ועברו למתחרים יצרו קשר והם רוצים לחזור כמה שיותר מהר.

<הייתם עבד אלחק: אדוני היושב-ראש, בחודש הבא כבר לא יהיו לנו קווי שירות.

<הייתם עבד אלחק: וכמו שדיברו חבריי מהצפון ומהדרום, שלא פעלו השנה, גם אנחנו, קווי הגליל, בתור אחר התאגידים הגדולים בארץ, עם 150 קווי שירות – היום אני בקושי מפעיל 40.

<הייתם עבד אלחק: יש סכנה שעוד חודש גם אני לא אפעיל את הקו שלי.

<הייתם עבד אלחק: אנחנו מבקשים הקלות.

<הייתם עבד אלחק: אם זה באגרה ב-2,100 שקל, ואם זה ב - - -

יעקב פרי: סליחה, לא מאריכים את התוקף?

יעקב פרי: הרי אנחנו יודעים שב-30 לחודש כבר אין להם - - -

<הייתם עבד אלחק: 31 בינואר, אדוני.

<קריאות: - - -

איתן כבל: זה לא קשור.

איתן כבל: הוא מדבר על חוסר יכולת כלכלית - - -

יעקב פרי: את זה אני מבין, אבל אני שואל - - -

<קריאה: גם על התוקף של הרישיון.

<קריאות: - - -

איתן כבל: אם צריך נעשה את זה גם בלילות.

איתן כבל: הייתם, בבקשה.

<הייתם עבד אלחק: אדוני, אנחנו מבקשים בינתיים הקלות.

<הייתם עבד אלחק: כי יש לנו חוסר כלכלי להפעיל את הקווים.

<הייתם עבד אלחק: אנחנו מבקשים הקלות באגרה ב-2,100 שקל, ובערבות בנקאית.

<הייתם עבד אלחק: אם ניתן לעשות את זה וגם לשלב את הרב-קו כמה שיותר מהר - - -

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: גיל ישועה, בבקשה.

<גיל ישועה: שמי גיל ישועה, אני מבעליה של חברה שנקראת WiseRight, שעוסקת בפתרונות תחבורה.

<גיל ישועה: אני רוצה להתחבר לזה שאמרת שאתם כבר יותר משנה עוסקים בעניין הזה של הרישיונות.

<גיל ישועה: זה נכון, מדינת ישראל מוציאה מיליארדים על סובסידיה ועל תכנונים של קווים, שאנשים מספרים פה שהם לא עובדים ולא מסוגלים לעבוד.

<גיל ישועה: לטעמנו הקונספציה של קווים, כמו בעולם כולו, נגמרה.

<גיל ישועה: הטכנולוגיה היום מאפשרת לראות אנשים ולראות יעדים ולחבר ביניהם.

<גיל ישועה: וזה הכיוון שצריך להיות.

<גיל ישועה: מי שעוצר היום את העניין הזה זה הרגולטור, שלא מאפשר הסעות משותפות מעל ארבעה אנשים.

<גיל ישועה: ברגע שהרגולטור יאפשר לעשות את זה – ואני לא מדבר על "אובר", אני מדבר על נהג מקצועי, ברכב מפוקח - - -

<יהודה בר אור: אני לא יודע איך זה קשור לדיון בכלל.

איתן כבל: תן לו, יהודה.

<גיל ישועה: ברגע שהדברים האלה יתבצעו כל בעלי המוניות האלה וכל בעלי הרישיונות האלה ירוצו לעבוד.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: גבי צלקה, בבקשה.

<גבי צלקה: שלום לכולם.

<גבי צלקה: אני ממוניות מרכז אשקלון.

<גבי צלקה: אין פה הרבה מה להוסיף, רק שאלה אחת, מאוד חשובה, לאנשי משרד התחבורה: מה אנחנו עושים ב-1 בפברואר?

<גבי צלקה: לאיפה אני לוקח את הנהגים?

<גבי צלקה: 12 נהגים נשארו, מה אני אומר להם, איתן?

איתן כבל: יהיו הוראות מעבר, לא זאת הבעיה.

<גבי צלקה: אתה יודע מה הבעיה?

<גבי צלקה: שרב הנסתר על הגלוי.

<גבי צלקה: הכול נסתר.

<גבי צלקה: אמרו רב-קו, אבל מה זה נותן?

<גבי צלקה: מי יודע איפה ללכת?

<גבי צלקה: קראו לנו?

<גבי צלקה: קראו לתאגידים "בואו שבו איתנו"?

<גבי צלקה: עיקרון חשוב בכלכלת רווחה זה שאם פגעתם בנו, תנו פיצוי.

<גבי צלקה: תכניסו אותנו כבר לרב-קו, אל תגידו עוד שנתיים.

<גבי צלקה: זה בושה להגיד לאנשים האלה עוד שנתיים, הם הגיעו כבר לפת לחם, איתן.

<גבי צלקה: אני מברך את שר התחבורה, באמת, מברך אותו על זה שהוא קיבל את העיקרון של הרב-קו.

<גבי צלקה: אבל מה אנחנו עושים בינתיים?

<גבי צלקה: אנשים הגיעו לפת לחם.

<גבי צלקה: תבואו למוניות מרכז אשקלון, תראו איך שולחים שמה פקחים.

<גבי צלקה: שלחו יום אחד פקח באשדוד כי לא הוצאנו רישיונות, ונתנו שמונה דוחות.

<גבי צלקה: למה?

<גבי צלקה: הם לא מסכנים?

<קריאה: ביום אחד שמונה דוחות.

<גבי צלקה: בושה וחרפה, בושה.

<גבי צלקה: אני הולך עם כל זה לבית המשפט, גם אם אני אגיע לבג"ץ.

<גבי צלקה: אתה יודע מה עשו חודש שעבר על קו אשקלון-אשדוד?

<גבי צלקה: הורידו את זה ל-13 שקל.

<גבי צלקה: 13 שקל.

<גבי צלקה: מי עולה?

<גבי צלקה: המעט שעוד עלו, גם הם כבר לא עולים.

<גבי צלקה: אשקלון-שדרות – שישה שקלים.

<גבי צלקה: איך את יכול להפעיל את הקו, איך?

איתן כבל: גבי, תודה.

איתן כבל: ויקטור, בקצרה.

איתן כבל: אתה אחרון.

<ויקטור אררה: מבחינה טכנולוגית הופץ מסמך לחברי הכנסת עם פירוט ותרשימי תצורה.

<ויקטור אררה: מבחינת הזמן אנחנו מעריכים שניתן לשלב את מוניות השירות ברב-קו תוך שלושה חודשים.

<ויקטור אררה: כל תיקוף של הרב-קו יבוקר במשרד האחורי של התאגדות מוניות השירות, וכל שימוש ברב-קו במונית שירות ידווח למסלקה ארצית של משרד התחבורה, דבר שיעניק שקיפות ופיקוח פיננסי מלאים.

<ויקטור אררה: יש לציין שתצורה דומה למתואר הומצאה לאחרונה על ידי משרד התחבורה עבור שילוב מפעילי תחבורה של מזרח ירושלים בכרטוס רב-קו.

<ויקטור אררה: נקודה אחרונה.

<ויקטור אררה: עלות מערכת המחשוב במוניות שירות הוערכה על ידי משרד התחבורה בכחמישה מיליון שקל.

<שלמה בורה: תוך כמה זמן אתה עושה את זה, ויקטור?

<ויקטור אררה: אמרתי.

<ויקטור אררה: בשלושה חודשים.

איתן כבל: גם בזה לא נעשה מכרז?

<משה מלול: כבוד היושב-ראש, אפשר שאלה אחת?

<משה מלול: אני נרשמתי לדבר ואני מוותר על הזכות שלי.

איתן כבל: מי אדוני?

<משה מלול: משה מלול, מנכ"ל מוניות שי-לי בנתניה.

<משה מלול: השאלה שלי היא לגבי המכרזים.

<משה מלול: האם מתכוונים במשרד התחבורה לשמר את הקווים שאנחנו עובדים עליהם, או לשנות את כל הקווים?

איתן כבל: תכף, תן לי להתייחס לזה בסיכום, זו שאלה שכבר פותחת דיון - - -

<משה מלול: ואם אפשר, שלפני שהם מפרסמים את זה ידונו בוועדת הכלכלה על הנושא של המסלולים.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אחרון, באמת אחרון, בבקשה.

<אלי אטלן: אני אלי אטלן, ממוניות השרון בנתניה.

<אלי אטלן: יש לי חמישה קווים, ומתוכם ארבעה כבר לא פועלים.

<אלי אטלן: אני מפעיל שלוש מוניות.

<אלי אטלן: היות שהמכסה להוצאת רישיונות היא מינימום שבע, לא הוצאתי להם רישיונות.

<אלי אטלן: לכן הבקשה שלי היא זאת:

<אלי אטלן: כמו שבאגד כל אוטובוס יכול לצאת לכל קו – שגם אני, בתור מונית שיש לה חמישה קווים, אוציא על אותו רישיון כל מונית, ולא כמו היום, שעל מונית של צורן למשל, אני לא יכול להוציא אותה למקום אחר.

<אלי אטלן: אני מבקש שברישיון אני אוכל לנייד את המוניות לכל קו שאצטרך.

<קרן טרנר אייל: זה קיים.

איתן כבל: מה שאתה מעלה יהיה חלק מהרפורמה.

איתן כבל: הבנתי כבר מזמן שאתה צריך לייצר איזון בין קווים חזקים לבין קווים פחות חזקים.

איתן כבל: האיזון הזה יאפשר לכם גם להיכנס לקווים שלא בהכרח כולם רוצים להיות חלק מהם.

איתן כבל: הרי אנחנו רוצים שהתחבורה הציבורית תגיע לכל מקום, וזו אחת המשימות של משרד התחבורה – לייצר את האיזון הזה.

איתן כבל: שלמה, די.

<שלמה בורה: רק מילה, לגבי ה-12 מקומות.

איתן כבל: עזוב אותי, שלמה, בחייאת דינק.

איתן כבל: להגיד לך את האמת: לי כלקוח, 12 מקומות זה...

איתן כבל: אתה לא יכול לדבר איתי על "צריך מונית שירות כי, כי, כי..." – אבל שגם אני אתן לך להפוך אותה לאיזה אוטובוס.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר שזו הייתה, בין היתר, חלופה לרב-קו.

איתן כבל: בזמנו.

איתן כבל: זה היה, מה שנקרא, מדיניות העמימות, שאמרנו שאולי בכל זאת ניתן.

איתן כבל: ..

איתן כבל: תראו, אני רוצה שאף אחד מאיתנו לא יתבלבל – לא אני, לא אתם ולא חברי הכנסת.

איתן כבל: בסוף-בסוף אנחנו אמורים לשרת את הציבור.

איתן כבל: אנחנו צריכים לעשות את זה מכובד, שאנשים ירוויחו, שאנשים יעשו את מלאכתם נאמנה – אבל בסוף-בסוף כל התפיסה באה ממקום אחד: לשנות את פניה של התחבורה הציבורית.

איתן כבל: ואני אומר את זה כמי שהייתה לו מלחמת עולם – הרבה מעבר לעובדה שדיברתם איתי או לא דיברתם איתי, אלא כתפיסה שאני הולך איתה כיו"ר ועדת הכלכלה.

איתן כבל: לא לחינם מיניתי את דב חנין להיות יושב-ראש ועדת המשנה לתחבורה ציבורית.

איתן כבל: אני אגלה לכם סוד: בקדנציה הקודמת אני רציתי להיות יושב-ראש ועדת המשנה לתחבורה ציבורית, אבל זה לא צלח את המחסומים הפוליטיים.

איתן כבל: אבל בדברים האלה המדיניות שלי היא לא מדיניות פוליטית, היא מדיניות עניינית ומקצועית.

איתן כבל: כשיש מעשים טובים יש מקום לכולם, אני אומר את זה בכל הכנות.

איתן כבל: ואני רוצה שנזכור את זה.

איתן כבל: כי לפעמים בתוך הדיון...

איתן כבל: זה בסדר גמור, המדיניות כאן היא שלכל אחד מותר להציג את האינטרס שלו על השולחן, זה לגיטימי.

איתן כבל: אבל כשאתה מציג את האינטרס שלך ומניח אותו על השולחן, אל תשכח שהאינטרס הזה הוא לא רק לשרת את עצמך, אלא יש לו תכלית הרבה יותר רחבה.

איתן כבל: ואם אני אמצא את עצמי לא מגשים בתהליך הזה את התכלית הראויה, אנחנו לא נקדם את העניינים, ולא יעזור בית דין לאף אחד.

איתן כבל: יש תכלית.

איתן כבל: ולא לחינם בתחילת שנה הבאה אנחנו יוצאים למסע של עשרה דיונים לפחות על התחבורה הציבורית, מכיוון שזה באמת הפך להיות אחד הנושאים – אם לא ה-נושא – החשובים.

איתן כבל: הוא לא עושה הבדל בין עשירים לעניים, בין מי שיש לו ומי שאין לו – הרי כתוצאה מכך כולם עומדים.

איתן כבל: הרצון שלנו פה הוא לייצר שינוי אמיתי.

איתן כבל: ואני תמיד מעדיף לראות אנשים שמחים שמתפרנסים בכבוד, אבל הרי לא כל ענף המוניות נמצא פה, בוודאי לא כל מוניות השירות.

איתן כבל: ולא כולם יודעים להגן על האינטרסים של עצמם.

איתן כבל: אני אומר את זה פה בצורה ברורה: הקשבנו לכם, אני מקשיב, אבל שאף אחד לא יתבלבל; גם אם לא הייתם באים לפה ואומרים את מה שאמרתם, ידעתי שהדברים ייאמרו, זה היה ברור, לא צריך להיות נהג מונית כדי לדעת את זה.

איתן כבל: אבל אני רוצה שהדברים ייאמרו בצורה ברורה: נצטרך למצוא את נקודות האיזון.

איתן כבל: כי בסוף, אני בראש ובראשונה, עוד לפני חבריי חברי הכנסת, שנותנים לי פה, ייאמר לזכותם, את כל הגיבוי...

איתן כבל: אבל בסוף יש מי שעומד בראש המערכת; ואם זה טוב – כולם מתחלקים, ואם זה רע – אני מניח שאני אמצא את עצמי לבד.

איתן כבל: ואין לי כוונות כאלה, אני לא... לכן, בעניין ההמרה – אמרתי דברים ברורים בעניין הזה.

איתן כבל: אני לא מתכוון לתת הסברים באף נושא, אנחנו נעשה פה את המאמץ, ולכן אני אומר שגם אם נידרש פה לקיים דיון אחד או שניים אל תוך הלילה – נעשה את זה.

איתן כבל: גם עשינו את זה עד הבוקר.

איתן כבל: אנחנו נעמוד במשימה לפני 31 בינואר.

איתן כבל: ועוד דבר אני רוצה לומר.

איתן כבל: תזכרו עוד נקודה, כשדיברנו על המכרזים זה לא היה אישיו, כולם ידעו שברפורמה החדשה יש מיפוי חדש של הקווים.

איתן כבל: עכשיו, שאף אחד לא יטעה, אני יודע מה מערכת היחסים המתקיימת בין הכוחות הגדולים במשק, אגד, דן ואחרים.

איתן כבל: נכון לרגע זה אין ספק שהרפורמה של האוטובוסים שינתה את פניה של התחבורה הציבורית, אין ספק שזה הרג את מוניות השירות, אבל גם צריך לומר שאין ספק שבגדול היום מדינת ישראל במקום אחר, וגם דב יודה בזה.

איתן כבל: היום אנחנו כבר לא במקום ההוא, ואת יודעת את זה, גברתי המנכ"לית, אתה יודע את זה, דרור, אתם יודעים את זה, נציגי משרד האוצר והמשפטים.

איתן כבל: ישראל חייבת ללכת למהפכה דרמטית.

איתן כבל: כמו שהשר עשה את המהפכה הגדולה בתשתיות – ולא סתם אני נותן לו את השם "הורדוס של הכבישים" – הוא גם חייב להיות ההורדוס של התחבורה הציבורית.

איתן כבל: לגבי הקווים, אתם תצטרכו...

איתן כבל: אני אדבר איתכם אחר כך, אני לא רוצה לדבר בפורום המורחב הזה.

איתן כבל: נצטרך לחשוב על האופן שבו יתנהלו המכרזים.

איתן כבל: זה דבר שאנחנו נצטרך לשבת בעניין שלו, כדי שלא יקרה שכוחות גדולים ישתלטו על השוק.

איתן כבל: אני לא אאפשר את זה, אנחנו לא נאפשר את זה.

איתן כבל: לא כל מכרז בהכרח נותן את תוצאותיו, וראינו את זה במכרז הכספומטים, שלא עשה יותר טוב אלא עשה יותר רע.

איתן כבל: אנחנו רוצים תחרות הוגנת.

איתן כבל: שאף אחד לא יתבלבל, זה לא שעכשיו אתה נוסע במונית ואתה חולם בלילה מתי כבר שוב תיסע במונית.

איתן כבל: זה לא המצב היום, ויודעים את זה מי שמשתמשים במוניות השירות.

איתן כבל: לכן אני אומר, אנחנו נהיה שותפים, אבל מי שירצה לאכול את כל העוגה – אני לא שותף שלו.

איתן כבל: אני אומר את זה גם לחברים שלי חברי הכנסת.

איתן כבל: כל עוד אני אראה שאתם באמת באים ממקום נכון, יהיה על מה לדבר.

איתן כבל: אבל אם זאת תהיה חזירות, אני לא אהיה שותף.

איתן כבל: גם אתם צריכים להבין את הסיטואציה שבה אנחנו נמצאים.

איתן כבל: יש כאן שאלות שנצטרך לתת עליהן את הדעת, וביחד נוציא את התוצאה הטובה ביותר תחת ידנו.

איתן כבל: אני ארצה לקבל מכם בשיח את הדיווח איך המכרזים הולכים להיות, איך הטענות שמועלות כאן לא...

איתן כבל: שבסוף לא ישתמשו בנו כדי לעשות את מה שאנחנו - - -

יעקב אשר: האם יש שולחן עגול שגם הם חלק ממנו?

איתן כבל: אחרי שאני אשב איתם.

איתן כבל: ..

איתן כבל: זה לא פשוט, כי הם לא היחידים בשולחן - - -

<אבי גזית: אף אחד לא מדבר איתנו, אף אחד לא - - -

איתן כבל: אבי, אבי - - -

יעקב אשר: אל תעזור לי.

איתן כבל: הוא אמנם חרדי, אבל הוא מדבר שוטף.

<קריאות: - - - אבל מה עם הרישיונות?

<קריאות: אנחנו היחידים בשוק שהם עם רישיונות.

איתן כבל: יקירי, תאמין לי, בוא נזכור תמיד...

איתן כבל: עכשיו אתה מכורבל בתוך הדובון שלך, אבל אני רוצה להזכיר לך שלפני חצי שנה לא התכרבלת, אני זוכר, היית לוחמני, כי היינו במקום אחר.

איתן כבל: אז בבקשה שכל אחד מאיתנו גם ידע איפה הוא נמצא.

איתן כבל: תודה רבה לכם, הישיבה נעולה.

איתן כבל: בקרוב מאוד נקיים את הדיון הבא.

איתן כבל: תזכרו: ב-31 בינואר, בעזרת השם, אנחנו מסיימים בכל מקרה.