ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 681, 2018-01-17 09:30

אלי אלאלוף: בוקר טוב חברים.

אלי אלאלוף: אנחנו היום 17 בינואר 2018, א' בשבט תשע"ח.

אלי אלאלוף: השעה 09:40.

אלי אלאלוף: אנחנו בהצעת המתווה להעלאת קצבאות הנכים.

אלי אלאלוף: אני שמח שאנחנו דנים על זה בהשתתפות שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים חיים כץ, שמה זה פעיל, מה זה מעורב, מה זה חי את הנושא, לא תמיד בהערכה שמגיעה לו.

אלי אלאלוף: אני מצטער מראש על מי שמצא לנכון לפגוע גם בפרטיות שלו.

אלי אלאלוף: חברים, אנחנו אנשי ציבור, אבל תאמינו לי שגם הפרטיות היא זכות בסיסית של כל אחד מאיתנו.

אלי אלאלוף: אני יודע מה קרה ליד הבית שלו ואני מצטער על כך, חיים.

אלי אלאלוף: אני אפילו מתנצל בפני אשתך שסבלה, ואני לצערי שותף איתך.

אלי אלאלוף: אתמול בערב בשתיים עשרה בלילה מצאנו לנכון גם קבוצה אחרת לעשות את זה מול הבית שלי, כשאשתי לבד בבית, כי אני הייתי פה בירושלים ואני יכול לנחש את החוויות הלא נעימות שנשותינו עוברות ברגעים כאלה.

אלי אלאלוף: אז אנחנו נחלק את הישיבה לשני חלקים.

אלי אלאלוף: עד השעה 10 אנחנו נאפשר לשר ואם מנכ"ל האוצר יגיע, הוא גם כן יבטא את העמדות, כל אחד והעמדות שלו; ומהשעה 10 אנחנו מבקשים למזג את ההצעות הפרטיות שעלו עד עכשיו ומזה אנחנו ננסה בתוך המיזוג הזה, בתוך הכלי הזה, אנחנו נוכל להכניס את התזכיר הממשלתי, שיאפשר לנו ללכת אם אפשר עד לקריאה ראשונה עוד היום, כדי שנוכל להעלות ביום שישי בכנסת לקריאה שנייה ושלישית, כדי להכניס את התהליך הזה, שהוא כבר מספיק מייגע וארוך, כדי לתקן עיוות שהנכים סובלים ממנו שנים רבות.

אלי אלאלוף: זה רגע מוכתב, אבל אני מעז להגיד שאם נסיים אותו נכון, זה יהיה רגע היסטורי שישנה בצורה מהותית את קצבאות הנכים להרבה זמן וזה יקבע גם מתווה שיאפשר התמדה מתמדת ולא הזנחה, כפי שהיה עד עכשיו בנושא הזה.

אלי אלאלוף: אני רוצה להודות גם כן לחבר שלנו, יושב ראש ההסתדרות, אבי ניסנקורן, על כל המאמצים שהוא עשה לכל אורך הזמן ובאמת זה אקט וולונטרי.

אלי אלאלוף: סטטוטורית הוא לא מחויב, אבל הוא בחר וזו דרכו היפה לפעילות החברתית שהוא קבע שההסתדרות תהיה מעורבת בה ואני באמת מודה גם לך, אבי.

אלי אלאלוף: וכמובן לכל חברי, חברי הכנסת, שנמצאים פה, שהנושא לא יורד מהם וזו הזדמנות גם להודות למנכ"ל הביטוח הלאומי, שאני חושב שזו הישיבה הראשונה שלך, הפורמאלית.

אלי אלאלוף: השנייה?

אלי אלאלוף: כן.

אלי אלאלוף: אז אנחנו שמחים שאתה איתנו, אדון שפגילר ואנחנו נתחיל.

אלי אלאלוף: ברשותך אדוני השר.

<קריאה: יש פה נציגי אוצר?

אלי אלאלוף: כן.

<קריאה: את היחידה?

אלי אלאלוף: הם בוועדה אחרת, הם בדרך לפה.

חיים כץ: בוקר טוב.

חיים כץ: המטרה היום בישיבה הזאת להעביר בקריאה ראשונה במליאה את הצעת החוק שעגנת את ההסכמות של מתווה ארבע הפעימות, בעלות כוללת של 4,2 מיליארד שקלים ושינוי הצמדת הקצבאות מההצמדה למדד להצמדה לשכר הממוצע במשק.

אילן גילאון: - - ארבע?

חיים כץ: בוא, אני רוצה להגיד משהו, שנייה.

חיים כץ: אילן, אני רוצה להגיד משהו.

חיים כץ: יכול להיות שבסוף המשפט שלי תהיה התשובה.

חיים כץ: אז הם תחכו לסוף המשפט ולא תקבלו את התשובה, אז תשאלו ואני אענה.

חיים כץ: אני רוצה להגיד שחברי כנסת התחילו, וכולי תקווה שהצעד הזה הוא המסע הראשון להביא את מה שאנחנו באמת רוצים פה – קצבת נכות זהה לשכר מינימום.

חיים כץ: זאת המטרה שלנו.

חיים כץ: זאת הדרך.

חיים כץ: אי אפשר לעשות אותה בצעד אחד, צריך ללכת במתווה מסודר והלוואי שאנחנו נצליח.

חיים כץ: היו מספר חברי כנסת, כי מה שאנחנו עושים פה היום זה משהו לא נורמאלי.

חיים כץ: כי באה ממשלת ישראל והולכת לשים מעל 4 מיליארד ואין לה הצעת חוק שלה.

חיים כץ: יש פה מחלוקת, שם מחלוקת, ומתלבשת על הצעות חוק של 5 או 6 חברי כנסת, הצעת חוק של אילן גילאון שהציעה שכר מינימום ומיקי רוזנטל שיושב פה ונאווה בוקר יואב קיש וקארין אלהרר ושכחתי מישהו?

<קריאה: דב חנין.

חיים כץ: ודב חנין.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ושאר חברי הכנסת שותפים לכל ההצעות.

חיים כץ: וכל שאר חברי הכנסת.

<קריאה: של דב חנין לא עברה קריאה טרומית.

חיים כץ: אז של דב חנין לא עברה טרומית.

חיים כץ: אז לא חשוב.

חיים כץ: של כל אלה שניסו ורצו לעזור.

חיים כץ: הבסיס היה מתווה שלצערי גורמי מקצוע לא הוזמנו לשם.

חיים כץ: לא היו שותפים.

חיים כץ: באו, קיבלו החלטות בלי גורמים מקצועיים, בלי לדעת מספרים, בלי לדעת נתונים, אבל בסדר.

חיים כץ: כשלקחנו את המתווה הזה ורצינו להתיישר עם המתווה, ראינו שאין שם את האזרחים הוותיקים.

חיים כץ: ישבתי עם המוסד לביטוח לאומי ואמרתי אני רוצה לאגן את המתווה בחקיקה, שתכסה גם את האזרחים הוותיקים, כי היה בג"ץ בשנת 2002 וזה חייב לחול על האזרחים הוותיקים.

חיים כץ: היה דיון וכנראה שהיועצת המשפטית גם פה וגם היועצים המשפטיים במשרד ראש הממשלה, אמרו שאי אפשר להעביר את החקיקה הזאת בלי עדכון האזרחים הוותיקים, אבל אמרו לא חייבים לתת עדכון מלא, אפשר ללכת ולתת עדכון חלקי.

חיים כץ: עדכון חלקי שנכנס לעלויות, בא האוצר ואמר כן, אבל זה לא מתיישר עם ה-1 – כמה היה בסיבוב הראשון?

אלי אלאלוף: 1.2.

<קריאה: 1.5.

חיים כץ: 1.35.

<קריאה: 1.45.

אילן גילאון: על מה אתה מדבר?

חיים כץ: על מסיבת העיתונאים הראשונה שעשיתם בהסתדרות - - -

<קריאה: 1.2.

<קריאה: 1.35.

אילן גילאון: לא, ההבדל היה בין זה שקבענו את הקצבה - - -

אלי אלאלוף: זה לא חשוב.

אלי אלאלוף: חבל לבזבז את הזמן הזה.

אילן גילאון: והיה צריך למצוא את התקציב ולא הפוך.

אלי אלאלוף: אילן, בוא תעזוב את זה.

אילן גילאון: זה ההבדל.

חיים כץ: לא חשוב.

אלי אלאלוף: זה לא חשוב.

אילן גילאון: - - - ושכחנו להכניס כסף לתוך החבילה.

חיים כץ: מאון לאון נערכו משאים ומתנים עם שר האוצר ועם ראש הממשלה ונערכו דיונים וגם שר האוצר וגם ראש הממשלה הסכימו להעלות את המתווה ולתת יותר או לקצר מועדים וללכת לכאורה סלש פעימה שנייה ביולי 2018, לאחד שני מקצים, ללכת על מתווה של 2,141,000,000, כשהורידו שם את הדיס ריגארד מ-4,000 שהיה בהסכמה ל-3,500.

חיים כץ: יעל, להפתעתי אני רואה שבמתווה הממשלתי שיניתם את זה עוד פעם.

חיים כץ: לקחתם 50,000 שקלים.

חיים כץ: אני לא מבין למה, אבל בסדר.

חיים כץ: 50,000 – מ-3,400 במתווה הממשלתי ירדתם ל-3,350 שקלים והשני ל-3,500.

חיים כץ: ירדתם ל-3,450, אבל אתם רגילים.

חיים כץ: אתם רגילים לסכם ככה ולעשות אחר כך אחרת, הכל בסדר.

חיים כץ: באמת הכל בסדר, כי עבר הרבה זמן.

חיים כץ: כבר שלושה שבועות עברו מהרגע שישבנו וסיכמנו עד שכתבתם, אז שכחתם.

חיים כץ: ישבנו אחרי ששר האוצר הסכים להעלות את הכסף וראש הממשלה הסכים לתת כסף.

חיים כץ: התכנסנו – משרד האוצר, מנכ"ל הביטוח הלאומי, אנוכי, בביתו של שי באב"ד, ישבנו והגענו להסכמות.

חיים כץ: ישבנו והגענו להסכמות ולהפוך הסכמה להסכם כנראה שזאת תורה.

חיים כץ: ומישהו משום מה אמר לנכים שהכסף הועבר אלי.

חיים כץ: לא יודע איזה כסף.

אילן גילאון: ה-4.2.

חיים כץ: הועבר אלי?

חיים כץ: אמרו.

אילן גילאון: כחלון אמר את זה און-קאמרה.

חיים כץ: אז תקשיב - - -

אלי אלאלוף: יש לי הצעה לידידי אילן.

אילן גילאון: כן.

אלי אלאלוף: אם אתה רוצה לחמם את האוויר, תתחיל.

אילן גילאון: לא, אני לא רוצה לחמם את האווירה.

אלי אלאלוף: לא, אז תירגע.

אילן גילאון: אני רוצה לדון - - -

אלי אלאלוף: אז תירגע בבקשה.

אלי אלאלוף: יש מספיק פרשנויות בדברים שלהם.

אילן גילאון: תודה רבה, אני לא פרשן אדוני.

אילן גילאון: לא, אתה לא פרשן.

אילן גילאון: אני לא פרשן.

אלי אלאלוף: אתה לא פרשן.

אילן גילאון: שנה וחודש ההצעה הזאת נמצאת על שולחן הוועדה שלך וזה לא מתקדם, אז אל תגיד לי פרשנות.

אילן גילאון: לא באתי לתת פרשנות, אדוני.

אלי אלאלוף: כל זה בזכותך.

אלי אלאלוף: כל זה בזכותך הגדול.

אילן גילאון: בזכות זה שיש לנו עסק רמאים, גנבים וליסטים.

אילן גילאון: זה מה שאני מוכן להגיד לכם.

אלי אלאלוף: אני מזהיר אותך, אם תמשיך בסגנון הזה אני אוציא אותך.

אילן גילאון: תוציא אותי החוצה, למה לא?

אלי אלאלוף: אני אוציא אותך, כן.

חיים כץ: למי אתה מתכוון?

אילן גילאון: למי אני מתכוון?

אילן גילאון: לממשלת ישראל ולכל מי שעוסק בה.

אילן גילאון: או שאתם אפסים שהאוצר לא - - -

חיים כץ: גם אלי?

אילן גילאון: לא אליך.

אלי אלאלוף: לא, אתה חלק מהממשלה, אדוני השר.

אלי אלאלוף: אם לא ידוע לך, אתה חלק מהממשלה.

חיים כץ: אני חלק מהממשלה, זה נכון.

אלי אלאלוף: כן.

אילן גילאון: אתה הגעת מאוחד מדי לתוך העסקה הזאת, כי הייתה מלחמת אגו שלא היית בתוכה.

אלי אלאלוף: אז למה שיתפת פעולה עם החלק הראשון?

אילן גילאון: איך אני יודע, כי לא הבאת פרופסור.

אלי אלאלוף: למה שיתפת פעולה עם - - -

אילן גילאון: אם היה לך פרופסור, אז הייתי מבין שגם אתה היית ב - - -

אלי אלאלוף: אז למה שיתפת פעולה עם החלק הראשון?

אילן גילאון: לא שיתפתי פעולה עם כלום.

אילן גילאון: ניסיתי ל - - -

אלי אלאלוף: טוב, בוא, אילן.

חיים כץ: טוב, אילן, עכשיו אנחנו ברגע שאנחנו אמורים לעשות מהלך.

חיים כץ: תהיה רגוע.

אילן גילאון: אני יודע מה אתה מביא, חיים.

אילן גילאון: בוא, אל תעשה צחוק, די.

אילן גילאון: אני יודע מה הבאת.

חיים כץ: מה הבאתי?

אילן גילאון: הבאתי חצי עבודה.

אילן גילאון: הבאתי בלי הצמדה, חצי עבודה, עם דיס ריגרד של 3,600.

אילן גילאון: אני קורא גם.

אילן גילאון: אני יודע לקרוא.

חיים כץ: לא, פחות.

אילן גילאון: פחות מזה.

אילן גילאון: יפה, נהדר.

חיים כץ: 3,500.

אילן גילאון: אה, אוקיי.

אילן גילאון: אז התפרעתי.

אילן גילאון: הפרזתי בעוד 100 שקלים.

חיים כץ: אבל עם הצמדה.

אילן גילאון: טוב.

חיים כץ: ואם לא תהיה הצמדה, אז גם אני לא אהיה פה.

אילן גילאון: לא, תעזוב.

אילן גילאון: אני לא רוצה.

אילן גילאון: אני לא פרשן, אני אשב בשקט ואשמע.

חיים כץ: מאה אחוז.

חיים כץ: זה אני חושב שנכון לעשות ברגע הזה.

חיים כץ: אחר כך תגיד את מה שאתה רוצה לעשות.

חיים כץ: ואנחנו ישבנו על המתווה הזה והגענו להסכמות ואמרנו את המתווה השני, כאור, נעשה סדר אחר קצת.

חיים כץ: קראתי לביטוח הלאומי, אמרתי בואו תכתבו לי את החוק כפי שסוכם, תגדירו את הפעימה השלישית על ידי צוות שיסיים בהצעת החוק של הביטוח הלאומי וזה ישונה.

חיים כץ: צוות שצריך להיות מנכ"ל הביטוח הלאומי, נציגי האוצר, נציגי הנכים ונציגי משרד העבודה, שיראו איך הם מחלקים את שאר הכסף, כי יכול מאד היה להיות שהיה צריך לעשות את זה כמו שאני.

חיים כץ: קיבלנו 50 מיליון, באתי לעיוורים, אמרתי להם איך אתם רוצים את הכסף, כי הם כנראה יודעים טוב ממני איך הם רוצים את זה.

חיים כץ: ואיך שהם ביקשו, ככה הם יקבלו.

חיים כץ: אבל מאחר שהכסף לא הגיע אלי, אז עד שזה לא יעבור חקיקה, אני לא יכול לבצע.

חיים כץ: אם היה מגיע אלי, זה כבר היה מבוצע, ה-50 מיליון, אבל לא הגיע.

חיים כץ: אז מישהו אמר שהגיע, לא הגיע, זה לא חשוב.

חיים כץ: זה לא יכול להגיע עד שלא יעבור בחקיקה חוק התקציב או חוק אחר, אני לא יודע.

חיים כץ: הכסף לא יכול להגיע.

חיים כץ: בא תזכיר ובחוק אנחנו מכניסים שלקראת הפעימה השלישית, שאמורה להיות בינואר 2020, צריך להקים צוות שיסיים את עבודתו עד מרס 2019, יעביר את ההחלטות וממשלת ישראל צריכה לקבל החלטה על הדרך, עד יוני 2019.

חיים כץ: בחוק כתוב תאריכים אחרים, שיקולים שנמצאים, ממי הקדמתי אותם, כי אני רוצה שהממשלה הזאת תהיה בתוך מסגרת שתוכל ליישם את החוק הזה.

חיים כץ: אז במתווה של הביטוח הלאומי שכתוב, זה לא במתווה הממשלתי.

חיים כץ: במתווה הממשלתי יש כמעט הכל.

חיים כץ: אני לא מבין למה הם התעקשו על סעיף של 4 מיליארד ודיברו ודיברו, כשאני רואה אותו גם בפנים.

חיים כץ: נכון שהוא ב-50 מיליון פחות, אבל בסדר, נתקן את זה פה.

חיים כץ: התכנית הראשונית היא כזאת: באחד בינואר 2018, מהתחולה של האחד בינואר 2018, הדיס ריגארד יעלה ל-3,400 שקלים, מ-2,805.

חיים כץ: יהנו מזה 31,767 נכים.

חיים כץ: ייפגעו מזה שאנחנו לא מעלים ל-4,000 – 4,241 נכים ייפגעו.

<קריאה: למה לא מעלים להם?

חיים כץ: כי זה הכסף שידענו להביא.

חיים כץ: אני מקווה שבחלוקה האחרת אנחנו נדע להביא יותר.

חיים כץ: הקצבה תעלה ב - - -

<שמחה בניטה: אפשר להבין מה זה ייפגעו?

אלי אלאלוף: לא, השאלות בסוף.

אלי אלאלוף: בבקשה, סליחה.

חיים כץ: הקצבה תעלה באחד בינואר ב-340 שקלים.

חיים כץ: השר"ם יעלה ב-200 שקלים.

חיים כץ: אזרחים ותיקים יקבלו 170 שקלים, פה ושם זה כבר לא חשוב.

חיים כץ: ילד נכה 50 מיליון שקלים.

חיים כץ: אני לא מתייחס פה לעיוורים, זה מחוץ לחוק הזה.

חיים כץ: הם יקבלו את שלהם.

חיים כץ: סך הכל העלות 2,141,000,000 שקלים.

חיים כץ: באחד ביולי הקצבה תעלה ל-501 שקלים.

חיים כץ: הקצבה לאזרחים ותיקים תעלה ל-251 שקלים.

חיים כץ: הדיס ריגארד יעלה ל-3,500 שקלים.

חיים כץ: בינואר 2012 ההצמדה לשכר הממוצע במשק תיכנס לפועל.

חיים כץ: יעשו התאמות על כל התקופה ומאותו תאריך ואילך ההצמדה למדד נמחקת וקבצת הנכים הופכת להיות צמודה לשכר הממוצע במשק.

חיים כץ: הפעימות השלישית והרביעית אמורות להיות בינואר 2020 ובינואר 2021.

חיים כץ: בינואר 2020 הפעימה תהיה כפי שצוות של הנכים, יחד עם המשרדים, אבל עם השפעה גדולה של הנכים, שהם כנראה יודעים יותר טוב מאיתנו מה הם צריכים, יישבו בצוות ויקבעו.

חיים כץ: וכפי שהצגתי, הם יקבעו גם את הפעימה של שנת 2021, כשהתקציב הכולל של כל המתווה הזה צריך להיות לפחות 4.2 מיליארד שקלים.

חיים כץ: אני מקווה שבדרך נעלה את הסכום הכולל הזה, כי ניתן לעשות את זה וצריך לעשות את זה.

חיים כץ: כי המטרה שלי כמו של אילן גילאון.

חיים כץ: בדיוק.

חיים כץ: להביא את מה שהוא הציע בהצעת החוק.

חיים כץ: שכר מינימום לנכים, כי זאת הדרך.

חיים כץ: כי אמר את זה מיקי רוזנטל על הבמה, אני מקבל - - -

<שמחה בניטה: ב-340 שקלים אתה - - -

חיים כץ: הוא לא מקבל - - -, והתרופות עולות לי יותר.

חיים כץ: הוא אמר את זה כנראה יותר טוב ממה שאני אמרתי.

חיים כץ: כנראה שהוא אמר את זה יותר טוב.

חיים כץ: זה מה שאנחנו ידענו להביא.

חיים כץ: היום בערב כנראה שתהיה פגישה אצל שר האוצר, אם נביא יותר.

חיים כץ: מאחר שהמגמה שלנו להעביר את זה הצעה ראשונה, עד יום שני - - -

<שמחה בניטה: אבל 340 - - -

חיים כץ: סליחה שמחה.

<שמחה בניטה: חיים, אתה שומע את עצמך?

<שמחה בניטה: 340?

חיים כץ: סליחה, שמחה.

חיים כץ: אמרתי שה-340 עולה ל-501 שקלים.

חיים כץ: באחד ביולי 501 ועם התוספת לשר"ם 701.

אלי אלאלוף: חברה, חברה, עוד לא קיבלתם רשות דיבור.

חיים כץ: תיכף האוצר יענה יותר טוב.

<שמחה בניטה: בשנת 2019 אין לך פעימה.

אלי אלאלוף: בבקשה.

אלי אלאלוף: סיימת, אדוני השר?

חיים כץ: בשנת 2019 אין לי פעימה כי הבאתי אותה ליולי 2018.

<שמחה בניטה: כדי שייחשב שנתת כסף.

אלי אלאלוף: אוקיי, תרשו לי.

<שמחה בניטה: אני רוצה ל - - -

אלי אלאלוף: לא, רגע.

חיים כץ: אוקיי, אני בגדול סיימתי להגיד את מה שהיה לי להגיד.

חיים כץ: אם אני אצטרך להגיד פה עוד כמה דברים, אני אגיד אותם, אבל אני רוצה להגיד משפט אחד לאילן גילאון.

חיים כץ: אני דיברתי איתו במליאה.

חיים כץ: הוא אמר לי אני רוצה להתחיל.

חיים כץ: אני רוצה לקבוע, אני רוצה להתחיל.

חיים כץ: גם אני כמוהו, אולי הוא צריך את זה להשתמש ואני לא, אבל אני כמוהו רוצה ללכת למסע הזה.

חיים כץ: ואני רוצה להביא תוצאה, כי אני חושב שאני כמעט השר היחידי, להוציא את שר האוצר, שאני נכנס למלחמה הזאת.

חיים כץ: כי אף אחד לא היה.

חיים כץ: גם חלק ממחוקקי החוקים לא היו שם.

חיים כץ: כי אני, אני הלכתי למלחמה עם שר האוצר ועם ראש הממשלה ועם אנה ועם כולם.

חיים כץ: אני שלא הוזמנתי.

חיים כץ: אני שלא הוזמנתי בכלל למשחק הראשוני.

<שמחה בניטה: אבל אני רוצה להגיד לך - - -

חיים כץ: כי אני חושב שמגיע לכם.

אלי אלאלוף: שמחה, יש לך הרבה מה להגיד, אל תעבירי בטיפות, טיפות.

אלי אלאלוף: תני לסיים, תקבלי את רשות הדיבור.

אלי אלאלוף: בבקשה.

חיים כץ: מאה אחוז, תודה.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: אבי ניסנקורן, בבקשה.

<אבי ניסנקורן: אז אני אדבר בקצרה, כי חיים כבר הרחיב.

<אבי ניסנקורן: אנחנו הגענו לסיכום של 4.2 מיליארד שקלים.

<אבי ניסנקורן: זה צריך להשתקף בחקיקה ואני מצפה שמשרד האוצר לא יברח מזה.

<אבי ניסנקורן: אנחנו הגענו גם לסיכום של הצמדה לשכר הממוצע במשק וזה צריך להשתקף בחקיקה ואני מצפה שהאוצר לא יברח מזה.

חיים כץ: זה הסעיף הראשון במתווה, הצמדה לשכר הממוצע במשק.

אילן גילאון: זה כתוב בחוק?

אילן גילאון: זה צריך להיות כתוב בחוק.

חיים כץ: סעיף א', בחוק.

חיים כץ: במתווה של החוק, לא בדיבורים ולא בדברי הסבר, ואם לא אני לא שם, אילן.

אלי אלאלוף: טוב, חברים.

אלי אלאלוף: יש לנו מגבלת זמן.

אלי אלאלוף: ביקשתי מיושב ראש הכנסת לאפשר לנו להאריך את הדיון, הוא מבקש לסגור בשעה 11 בדיוק.

אלי אלאלוף: אז אל תבזבזו זמן על הערות ביניים.

אלי אלאלוף: בבקשה אבי, אתה יכול לסיים.

<אבי ניסנקורן: אני רק התחלתי, אתה יודע.

אלי אלאלוף: בבקשה.

אלי אלאלוף: אני לא אמרתי מתי לסיים.

אלי אלאלוף: אני סומך על שיקול הדעת שלך.

<אבי ניסנקורן: בחלוקה הפנימית אני חושב שהחלוקה הפנימית זה באמת עניין של החלטה של שר העבודה והרווחה ביחד עם כל האחרים, אבל אני לא חושב ש - - -

חיים כץ: לא השאירו לי מקום להחלטה, כי חילקו את זה לפני.

<אבי ניסנקורן: שנייה, חיים תשמע, לא הפרעתי לך.

<אבי ניסנקורן: אתה דיברת.

<אבי ניסנקורן: בחלוקה הפנימית, להתייחס לאזרחים הוותיקים שהוחלט לתת להם בתוך החלוקה הפנימית, זה באמת עניין של צדק חלוקתי, שאני לא חושב שאני צריך וראוי שאני אתערב.

<אבי ניסנקורן: הדיס ריגארד, אני חושב שיש לו יתרון של עידוד לצאת לעבודה ולכן הוא חשוב.

<אבי ניסנקורן: והחשיבות של הדיס ריגארד, מעבר למספרים שהיום יכולים להנות מזה, זה איזה שהוא מסר קדימה.

<אבי ניסנקורן: ולכן אני חושב שצריך בפעימות, גם עם עכשיו לא נצליח להעלות את זה לסכומים שאני חשבתי שצריך להעלות אותם, אז בפעימות הבאות כן להתייחס לדיס ריגארד ולאפשרות להעלאה נוספת.

<אבי ניסנקורן: יש לזה יתרון גדול מאד במסר לציבור, במסר משקי, במסר לחברה הישראלית.

<אבי ניסנקורן: אז אלה בעצם ההערות שלי.

<אבי ניסנקורן: ההערות שלי, אחת, 4.2 מיליארד התחייבות, צריך לראות את זה ולא בהתחייבות שאחר כך לא מחזיקות מים.

חיים כץ: בחקיקה.

<אבי ניסנקורן: בחקיקה.

<אבי ניסנקורן: אותו דבר שכר ממוצע במשק.

חיים כץ: בחקיקה.

<אבי ניסנקורן: בחקיקה.

אילן גילאון: עם הצמדה.

<אבי ניסנקורן: ההצמדה והדיס ריגארד במקום באפריל, אם אפשר עכשיו.

<אבי ניסנקורן: אני מקווה שאפשר עכשיו, אבל אם אי אפשר, לבחון בעתיד עדכונים נוספים.

<אבי ניסנקורן: יש לזה חשיבות מאד גדולה, אני חושב, לא רק לציבור שיהנה מזה, אלא לכל החברה הישראלית.

<אבי ניסנקורן: תודה.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: חברי הכנסת רוצים להתייחס?

מיקי רוזנטל: אני אחרי אילן.

אלי אלאלוף: לא, אתה לא קובע את הסדר.

אלי אלאלוף: היום עם אילן יש לי רגישות יתר.

אלי אלאלוף: לא, לא, אני רוצה להתנצל בפניך.

אלי אלאלוף: אלאלוף הוא אחד האנשים המשובחים שאני יותר אוהב במקום הזה ואני לא מאשים אותו בשום דבר.

אלי אלאלוף: זה הדדי.

אילן גילאון: שזה יהיה ברור לגמרי וזה גם פשוט למה אני נסער.

אילן גילאון: ובוודאי ובוודאי שהשר חיים כץ איננו אחראי לדבר הזה.

אילן גילאון: להיפך.

אילן גילאון: אני חושב שלו הדבר היה מתחיל אצלו, היום לא היינו נמצאים בנקודת הזמן שאנחנו נמצאים.

אילן גילאון: אבל מה שקרה כאן במהלך הזמן הזה, אחרי שכל פעם בא ראש הממשלה ואמר זה היה רגע היסטורי, זה היה רגע היסטורי ועוד רגע היסטורי ועוד רגע היסטורי.

אילן גילאון: הייתה תרמית אחת גדולה מהתחלה ועד הסוף.

אילן גילאון: קחו למשל את הזקנים, את הקשישים.

אילן גילאון: הרי זו שטות מוחלטת.

אילן גילאון: אתה מצפה כשאתה בא אל הריבון, אל הממשלה שלך, אל השרים שלך, שהם דואגים לך וכאשר אתה מסכם ואני רוצה להחזיר את עצמנו בחזרה לבסיס, הנושא היה קצת הנכות.

אילן גילאון: כדי לדייק את זה עוד יותר, הנושא היה 2,340 שקלים ולא שום סיפור אחר ששמעתם כאן.

אילן גילאון: כלום.

אילן גילאון: הקצבה הייתה ככה, כי מישהו בשנת 2003 דאג שהיא תהיה ככה, כשהצמיד אותה למדד יוקר המחייה.

אילן גילאון: הוא היה שר האוצר אז.

אילן גילאון: קראו לו בנימין נתניהו, שמעתם עליו?

אילן גילאון: בדיוק זה אותו אחד שלפני יומיים היה צריך ללכת ולעדכן לו את השכר בשכר הממוצע במשק, כי הוא נשחק לו.

אילן גילאון: ואם זה לא פרות הבשן, מה זה?

אילן גילאון: ולכן יש כאן תרמית גדולה.

אילן גילאון: מה זה העניין הזה של הקשישים, שלא מצאנו אותם?

אילן גילאון: אתם קובעים עם האנשים מה תהיה קצבתם אחרי פשרה על פשרה על פשרה.

אילן גילאון: הראשונה הייתה עסקת ביטן, השנייה הייתה ארלוזורוב, מה שאתם רוצים.

אילן גילאון: אלי, אתה שואל אותי למה אני משתף פעולה?

אילן גילאון: כי אני לא פופוליסט, ותסלח לי על הביטוי וגם אני לא מניאק, ואני צריך לדאוג לאנשים האלה, כי החורף מגיע והם לא יכולים לשאת ולסבול.

אילן גילאון: אבל כאשר אתה מגיע בסופו של דבר עם פשרה על פשרה על פשרה, הרי אני בתור אופוזיציה אי לי אפשרות להגיד – אם לא תקבלו את זה אני אפיל את הממשלה.

אילן גילאון: הייתי צריך להצטרף לאוהל מהתחלה.

אילן גילאון: זה היה תפקידי.

אילן גילאון: זה היה נכון לי פוליטית.

אילן גילאון: אתה צריך לראות מה קרה לי אתמול.

אילן גילאון: הנכים באים אלי בטענות, כאילו אני זה שחתך להם את העניין של הקצבה.

אילן גילאון: ואז כאשר הדברים האלה קרו, אתה מבין שאין לך אמון באף אחד.

אילן גילאון: ואני קורא לזה – לא הייתי קונה מהם קלנועית משומשת ואני אומר לכם את האמת ועד הסוף.

אילן גילאון: כאשר העסקה הזאת קרתה, פתאום באתם ואמרתם לנו רגע, אבל יש עוד אוכלוסיות שלא נמצאו בפנים ואני רוצה לדבר על הקצבה שוב.

אילן גילאון: ומי שמקבל אותה שיקבל אותה בהטבה וראה הקשישים, הייתה להם אפשרות על פי חוק ללכת ולקבל את הגבוהה מבין השתיים.

אילן גילאון: לא אם היא 2,342 או 5,300 כפי שרצינו.

אילן גילאון: אבל בינתיים, ולמה אני לא מאשים אותך חיים, אני אגיד לך למה.

אילן גילאון: אני יודע שהייתה מלחמת אגו.

אילן גילאון: מה הסימן של מלחמת אגו?

אילן גילאון: כל מי שהביא לעצמו פרופסור, הוא היה בתוך המלחמה הזאת.

אילן גילאון: הנכים לא נספרים.

אילן גילאון: אני אומר לך את האמת, אדוני יושב הראש, הנכים לא נספרים כי הם לא משוואה בשיקול הפוליטי של האנשים כאן, כי מה אומר לעצמו ראש הממשלה?

אילן גילאון: הוא אומר הם ממילא ישכחו ובסופו של דבר הם יעשו את ההכרעה הפוליטית שלהם, מבלי כל קשר למציאות שלהם.

אילן גילאון: זאת האמת.

אילן גילאון: ולכן בסופו של דבר שום דבר – חיים – אבל אני אומר לך שום דבר שאיננו כתוב, כי אני לא מאמין לכם – שאיננו כתוב בחוק, כמו שאומר אבי, שאיננו כתוב בחוק – מה התחולה של הקצבאות, מתי ה יא קורית, כל הסכום, ההצמדה והדיס ריגארד.

אילן גילאון: למה לא תבינו פעם אחת ולתמיד?

אילן גילאון: אנשים לא יוצאים לעבודה לא כי הם מקבלים את הקצבה, כי הם מאבדים אותה אם הם לא יוצאים לעבודה.

אילן גילאון: כי הם יודעים שאם הם ייצאו לעבודה הם מאבדים אותה.

אילן גילאון: לכן אם היינו צריכים לעשות משהו, היינו צריכים לעשות משהו הרבה יותר מרחיק לכת.

אילן גילאון: לזרוק לעזאזל את כל ה- - - ולתת לאנשים לעבוד ולתת להם מקפצה להגיע יותר קדימה ואחרי זה לקחת להם מיסים.

נורית קורן: אבל רגע, רגע, כבוד השר, זה נכנס פה, נכון?

חיים כץ: אילן, אילן, לפני שאתה צועק.

אילן גילאון: אני צועק.

חיים כץ: בוא, אני רוצה להקריא לך - - -

נורית קורן: חוק לרון נכנס פה?

חיים כץ: עם כל שקל - - -

אילן גילאון: את תזכיר החוק אני רוצה.

חיים כץ: כן, הצעת החוק.

אילן גילאון: אני לא מצאתי לא את ההצמדה ולא את ה-4.2.

נורית קורן: באיזה סעיף?

אילן גילאון: אני לא יודע איפה.

אילן גילאון: אתה מצאת?

חיים כץ: אני כתבתי את זה.

אילן גילאון: אני קיבלתי אתמול מסמך שלא היה - - -

אלי אלאלוף: אילן - - -

חיים כץ: אילן, אני כתבתי.

חיים כץ: הביטוח הלאומי כתב ו - - -

אלי אלאלוף: תרשה לי - - -

אילן גילאון: אתה יודע מה?

אילן גילאון: אני הולך איתך ההיפך.

אילן גילאון: בוא, אני אומר מה צריך להיות כדי שפה יקדמו את זה לקריאה ראשונה.

חיים כץ: מאה אחוז.

אילן גילאון: לא 2.1, לא כלום.

אלי אלאלוף: אילן, אתה יכול לפנות - - -

אילן גילאון: ולא 3,600.

חיים כץ: אני - - -

אלי אלאלוף: לא, לא, עם כל הכבוד אדוני השר, אתה כבר מזמן לא יושב ראש ועדה.

חיים כץ: זה נכון.

אלי אלאלוף: אני יושב ראש הוועדה.

אלי אלאלוף: תסיים את דבריך.

אילן גילאון: הוא רוצה שאני אסיים.

אלי אלאלוף: לא, לא, אני רוצה רק שיהיה ברור, חלק מהדברים שאמר השר לא מדויקים בלשון המעטה.

חיים כץ: למה?

אלי אלאלוף: ככה.

אלי אלאלוף: אני אומר לך.

חיים כץ: למה?

אלי אלאלוף: אני אבוא ואגיד את האמת.

אלי אלאלוף: וכולנו מתחילים לדפוק על השולחן לגמור בדיונים.

חיים כץ: תגיד - - -

אילן גילאון: אני רוצה לסיים.

אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד בצורה חד משמעית, כשלא הגעת לפגישה עם שר האוצר, שר האוצר אמר אני הבטחתי 2.148, או 2.141 - - -

חיים כץ: כן, זה נכון.

אלי אלאלוף: העמדתי אותם לרשות שר העבודה והרווחה, שיעשה עם זה מה שהוא רוצה.

חיים כץ: אבל הוא לא דיבר איתי בכלל.

אלי אלאלוף: אוקיי.

אלי אלאלוף: אבל אתה מצטט.

<קריאה: אתה לא הגעת לפגישה.

<קריאה: אתה כבר מתחיל - - -

חיים כץ: הוא לא העמיד.

חיים כץ: הוא אמר לך.

חיים כץ: תקשיב - - -

אלי אלאלוף: אבל אתה לא באת לפגישה.

אלי אלאלוף: אם אתה לא באת לפגישה, למה לא באת לפגישה?

אלי אלאלוף: אנחנו באנו מחיפה, מבאר שבע.

חיים כץ: אתה יודע למה לא באתי?

מיכל רוזין: זה נשמע שאתם גוררים את כל הנכים לטיפול הזוגי שלכם, חיים.

אלי אלאלוף: תרשו לי, תרשו לי.

אלי אלאלוף: לא חשוב.

חיים כץ: כי כתבת החלטת ממשלה שלא תואמת לסיכום.

אילן גילאון: אני אשמח לדבר.

אלי אלאלוף: אני רוצה - - -

חיים כץ: בשביל זה לא באתי לפגישה.

אלי אלאלוף: ברשותך, חיים.

אלי אלאלוף: אני לא רוצה שנהפוך את הדיון הזה למלחמה בין יהודים.

אלי אלאלוף: יש לנו מספיק.

אלי אלאלוף: אני חושב ואמרת את זה אתה בעצמך בסיכום הדברים, אני רוצה שנצא מפה עם הצעת חוק ולנו חברי הכנסת יש זכות - - -

<קריאה: אבל לא בצורה הזאת.

אלי אלאלוף: רגע, רגע, חברה, תרשו לי.

אלי אלאלוף: לחפש מלחמות, אין בעיה, אפשר.

אלי אלאלוף: כל שנייה וחצי במדינה שלנו אנחנו מומחים במלחמות, רצויות ולא רצויות.

אלי אלאלוף: כרגע זה לא רצוי.

אלי אלאלוף: רצוי שנשתף פעולה ואני אומר - - -

<קריאה: - - -

אלי אלאלוף: רגע, אל תפריע לי.

אלי אלאלוף: אל תפריע לי.

אלי אלאלוף: אני לא אפריע לך, אני מבטיח שתקבל את רשות הדיבור.

אלי אלאלוף: אנחנו כחברי כנסת יש לנו גם את הסמכות לקבל, לתקן ולדחות.

אלי אלאלוף: וכשאנחנו נעבור סעיף-סעיף, אנחנו נצביע אם צריך על כל סעיף כדי שנסכים או לא נסכים.

אלי אלאלוף: אנחנו לא חותמת גומי של אף אחד.

אלי אלאלוף: יש פה מהלך אדיר.

אלי אלאלוף: לא במקרה אמר אותם אבי ניסנקורן.

אלי אלאלוף: התחייבות ממשלתית ל-4.2 מיליארד שקלים, חברים, תחשבו על המספר.

אלי אלאלוף: אל תשכחו אותו.

<קריאה: זה מספר קטן.

<קריאה: זה מעט.

אלי אלאלוף: שנית, לפעימה הראשונה 2.141.

אלי אלאלוף: אל תשכחו את המספר האדיר הזה, שהוא רחוק מהמספר הראשוני של 1.2.

נורית קורן: נכון.

אלי אלאלוף: אז תדעו את זה.

אלי אלאלוף: לא שום דגר אחר.

אלי אלאלוף: וזה לא מספיק ואני מסכים איתכם, אבל יש מציאות פוליטית, כלכלית, חברתית.

אלי אלאלוף: אתם לא בנים יחידים במצוקה במדינה שלנו, לצערנו.

<קריאה: ש-1,300 שקלים זה הרבה?

אלי אלאלוף: עוד לא אמרתי.

אלי אלאלוף: אני עוד לא יודע.

אלי אלאלוף: אתה יודע דברים שאני לא יודע.

אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד לכם, חברים, תנו לנו להתחיל - - -

<קריאה: 1,300 שקלים - - -

<קריאה: לעומת 5,000 שקלים בשנייה אחת.

אלי אלאלוף: אני מציע שבני הזוג ביחד לא, וגם לא אחד אחד ללא אישור.

אלי אלאלוף: תקבלו אישור, תדברו.

אלי אלאלוף: עכשיו אני רוצה להגיד.

אלי אלאלוף: אנחנו ניגש בצורה עניינית לדיון - - -

אילן גילאון: אדוני, אני רוצה לסיים את דברי.

אלי אלאלוף: אני רוצה בצורה עניינית לדיון.

אלי אלאלוף: חברי, חברי הכנסת, יש לכם סמכויות.

אלי אלאלוף: לא ביקשנו מכם לוותר עליהן.

אלי אלאלוף: כשניכנס לדיון, לתזכיר, על בסיס התזכיר הממשלתי, אחרי מיזוג ההצעות הפרטיות השונות, אנחנו נוכל גם לתקן.

אלי אלאלוף: ואני מכיר, אני מרשה להגיד בשמחה, אני מכיר את שר האוצר.

אלי אלאלוף: הרגישות החברתית שלו זה לא בהזמנה, זה החלק המהותי של חייו.

אלי אלאלוף: כל מי שחושב שהוא יושב על כסף שהוא רוצה לחלק לאיזה מישהו טייקוני, הוא יודע שזה לא קורה.

אלי אלאלוף: אם יש לו גרוש אחד יותר, הוא ירוץ לחפש איזה מצוקה לתקן.

אלי אלאלוף: אז אני מבקש שלא נשכח את זה ואני לא מתבייש להגיד שאני חבר שלו, חבר סיעתו, חבר מפלגתו, מה שתגידו ותתחשבו בזה.

אלי אלאלוף: כמו שאני אמרתי על חיים כץ.

אלי אלאלוף: הוא נלחם - לא חשוב היה - לא היה בישיבה - נלחם כמו אריה כדי לתקן את העיוות הזה של קצבאות הנכים.

אלי אלאלוף: אז בואו לא ננסה לסכסך ביניהם, זה לא ילך.

חיים כץ: לא, לא ילך.

נורית קורן: לא, אנחנו חייבים את כולם פה.

אלי אלאלוף: לא ילך.

אלי אלאלוף: אז אני מציע שבאמת נחזור לעניין, לדיון.

אלי אלאלוף: אילן, תסיים את דבריך.

אילן גילאון: תודה רבה.

<שמחה בניטה: מה אנחנו יכולים?

אלי אלאלוף: זה הפררוגטיבה להתחיל בחברי הכנסת.

אלי אלאלוף: אני אשמח שיוותרו ויעבירו.

<קריאה: נשמח שישמעו אותנו גם.

אילן גילאון: אני רוצה לסיים את דברי, ברשותכם, כי זאת נקודה חשובה.

אילן גילאון: זה לא מלחמת השחרור של הנכים.

אילן גילאון: זה מלחמת השחרור של כל מי שמופלה כאן והוא קורבן לחלוקה מעוותת, לא נכונה, של העושר הלאומי.

אילן גילאון: עוני זה תוצאה של חלוקה לא נכונה של עושר.

אילן גילאון: לא לכמה אתה קורא לעצמך חברתי ואז אתה מונע מבן אדם לעלות לו את הקצבה ומוזיל לו את מכונת המיץ.

אילן גילאון: זו לא הנקודה.

אילן גילאון: אפשר לדעת מה הוא סדר העדיפויות כאן ואתם צריכים לדעת בדיוק בסופו של דבר איך אתם מממשים את הזכויות האלה.

אילן גילאון: אני נשבע לכם כאן, לרגע אחד לא אשקוט.

אילן גילאון: הלוואי שיהיה לי יום אחד את הכוח הזה כדי לממש בדיוק את מה שאמרתי, שכל בן אדם תהיה לו את החירות להגיע למטרה שלו מכובד ועצמאי מכל מקום שבו הוא נמצא.

אילן גילאון: אני לא מכיר בדבר הזה – אנשים מוגבלים.

אילן גילאון: כל בני האדם הם מוגבלים, או נשאי מוגבלות, או מוגבלים לפארקים, או יש בסביבתם מוגבלים, או הם רוצים להזדקן להיות מוגבלים.

אילן גילאון: אני מצפה מממשלה שלי שלא תרמה אותי.

אילן גילאון: שלא תעשה לי את החשבון, תכפיל בשתיים, תחלק ברגליים ותגיד רגע, יש לך רגל אחת פחות, אני אשלם לך פחות.

אילן גילאון: את זה אני לא מוכן לקבל.

אילן גילאון: זה דו שיח לא של אנשים רציניים.

אילן גילאון: לא של הגונים, של ליסטים.

אילן גילאון: ואנחנו לא מבקשים לא מחלה, אנחנו מבקשים רק בלי דעה קדומה ובהגינות.

אילן גילאון: הגינות זה שם המשחק וזה מה שהיה חסר פה לאורך כל הדרך, עם כל הרצון הטוב של חברי.

אילן גילאון: אתם מדברים על סוברניות של הכנסת, שום דבר.

אילן גילאון: עברה כאן הצעת החלטה ברוב של הכנסת.

אילן גילאון: זה לא פגיעה ובעיטה בנכים כי הם לא נחשבים במשוואה, בתחרות האיומה הזאת מי יותר מתנחל – בנט או ביבי.

אילן גילאון: זה הנקודה, אלא זה חשוב בכל העניין הזה שאין לזה שום משמעות.

אילן גילאון: שאין בעיטה רק בנכים.

אילן גילאון: יש גם אי כבוד לדמוקרטיה עצמה ובטח ובטח להגינות ולחלוקה.

אילן גילאון: ולכן אם ההסכם הזה לא יהיה טבין ותקילין, אותו דבר שהוא היה מתווה של פשרה - - -

נורית קורן: אז זה לא הסכם - - -

חיים כץ: זה - - -

אילן גילאון: עוד פעם אני אומר לך, אני רוצה לראות את זה כתוב, חיים.

אילן גילאון: לא בפה שלך.

אלי אלאלוף: אילן, ברשותך, בוא - - -

חיים כץ: מביאים את זה הצעת חוק.

אילן גילאון: אז אין שום דבר.

נורית קורן: אפשר רק לשאול שתי שאלות?

אלי אלאלוף: לא, לא.

אלי אלאלוף: אני רוצה - - -

אילן גילאון: ובסופו של דבר תגיע למצב שהקצבה תהיה הבסיס של שכר המינימום, כי זה הבייסיק - - -

אלי אלאלוף: אילן ברשותך.

נורית קורן: אדוני יושב הראש, אם אפשר - - -

אלי אלאלוף: חברים, אני שואל אתכם חברי הכנסת, יש לי הצעה – לסגור את הישיבה הזאת ולפתוח את הישיבה הבאה, למרות שאנחנו סוגרים אותה בשעה 11:00, כדי לדון בהצעת החוק אחרי שנמזג לתוך המתווה הממשלתי את ההצעות הפרטיות.

אלי אלאלוף: האם זה מקובל עליכם?

נורית קורן: כן, כן.

נורית קורן: אני רק - - -

אלי אלאלוף: זה אומר שאנחנו מיד נכנסים לחלק הטכני של מיזוג ושל התחלת קריאת ההצעה.

זה הכי חשוב.

נורית קורן: אפשר רק שתי שאלות?

אלי אלאלוף: מי מחברי הכנסת בעד ההמלצה שלי?

נורית קורן: אני בעד.

נורית קורן: בעד – רוב

נורית קורן: נמנעים – אין ההצעה של היו"ר אלי אלאלוף נתקבלה.

אלי אלאלוף: אוקיי, אז אני ברשותכם - - -

נורית קורן: אדוני יושב הראש, אני רוצה לשאול רק שתי שאלות.

אלי אלאלוף: אם רוצים להתקדם מעשית, אז אני מודיע הישיבה הראשונה נעולה.