ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 546, 2018-01-16 08:30

דוד אמסלם: אני מתכבד לפתוח את ועדת הפנים והגנת הסביבה בתכנית רב שנתית לקידום המוכנות של הרשויות המקומיות במסגרת ציון יום להגנת העורף.

דוד אמסלם: להערכתי, אלא אם כן תתקן אותי מנהלת הוועדה, לדעתי זה הדיון האחרון שלי בוועדת הפנים.

<לאה קריכלי: כן.

דוד אמסלם: ואני שמח גם לעשות אותו ובאמת כאן אני רוצה להודות לעמיר וגם להעביר לו את זכות הדיבור וגם פחות או יותר את ניהול הישיבה בגלל שהוא יזם את היום הזה ופעל.

עמיר פרץ: בוקר טוב לכולם.

עמיר פרץ: אל"ף, אני באמת רוצה להודות ליושב ראש ועדת הפנים היוצא, חברנו דוד אמסלם.

עמיר פרץ: אני רוצה להודות לחברנו דוד אמסלם שהסכים לכנס את הוועדה הזו למרות, כפי שהוא מציין, שזו אכן ישיבת הוועדה האחרונה שלו ואני מניח ובטוח שנקודת המוצא שלו זה לא רק נקודת מוצא אישית, להיענות לבקשתי, אלא זה גם הנושא עצמו, שהוא נושא חשוב ומשמעותי והפך חלק מאוד מרכזי בפעולות הממשלה, בעבודה המשולבת של הגורמים השונים.

עמיר פרץ: אנחנו, יחד עם הגורמים השונים, בראש ובראשונה עם רח"ל, עם רשות חירום לאומית, עם פיקוד העורף, עם משרדי הממשלה כולם ועם גופי התמיכה הנוספים הקיימים בישראל, כל גופי החירום וההצלה, יחד עם ראשי הרשויות, יזמנו היום יום שהוא יום מיוחד לציון מצב הגנת העורף במדינת ישראל.

עמיר פרץ: היום הזה יכלול מגוון רחב מאוד של אירועים, מפגשים וזה, לשמחתי, המפגש הראשון שאנחנו מקיימים במסגרת היום הזה.

עמיר פרץ: בעוד שעה אנחנו נקיים כנס מאוד גדול באודיטוריום שבו נציין גם את ההישגים, אבל לרגע אין לנו כוונה להתעלם מהפערים ומהצרכים שעומדים לפתחנו.

עמיר פרץ: כל הישג הוא הישג שהוא נכון לשעתו, כל הישג תמיד נמצא בסכנת שחיקה, כל הישג, בכל תחום, זה לא משנה במה.

עמיר פרץ: מי שלא מבין שאין רגע אחד שבו ניתן לנוח על זרי הדפנה לא מבין מה זה לשמר מאמצים והישגים.

עמיר פרץ: אנחנו היום פותחים פה בוועדת הפנים ומבקשים מאדוני להתמקד במה עושה משרד הפנים, מה עושה אגף החירום במשרד הפנים וכמובן לשמוע את הגורמים השונים, כי אין ספק שאחת המסקנות ממלחמת לבנון השנייה, שהתפקוד של העיריות באותה עת, לא כולן, היו מספר עיריות שהפתיעו לטובה, אבל רוב העיריות היו במצב מאוד קשה.

עמיר פרץ: אני, כשר הביטחון שניהל את אותה מלחמה, נאלץ לקבל החלטות של למנות מפקדי ערים במקומות שהערים ננטשו כמעט והשירותים פשוט קרסו לחלוטין ואין נקודת זמן שבו עירייה צריכה לעמוד במבחן יותר מאשר נקודת זמן של מלחמה.

עמיר פרץ: לכן מה שקורה היום במשרד הפנים ובאגף החירום של משרד הפנים הוא מאוד משמעותי לחזית שתגיע.

עמיר פרץ: צריך לדעת שהמוטיבציה של האויב שלנו תלויה במידה לא מבוטלת במראות שהוא רואה ובהתרחשויות שנשקפות לנגד עיניו בעורף הישראלי.

עמיר פרץ: לכן אני מאוד מודה לך, עבורי הנושא הזה הוא נושא מאוד חשוב.

עמיר פרץ: אנחנו, ועדת המשנה להגנת העורף, משקיעים המון זמן במעקב ובעבודה מאוד שיטתית כדי להיות בטוחים שעשינו את כל הנדרש.

עמיר פרץ: אני רק רוצה לומר לך, אדוני, משפט אחד לסיום, חרף כל ההתקדמות עדיין מסתבר שאותו ממ"ד, אותו חדר ביטחון של ה-12 מטרים שנמצא צמוד לחדר השינה של אותה משפחה הוא לעתים הגורם המרכזי בהצלת חיי אדם ובתחום הזה הפערים עדיין מאוד גדולים, בעיקר בצפון, שם הפערים הם מאוד מאוד משמעותיים.

עמיר פרץ: ההערכות התקציביות נעות בין 2 מיליארד ל-6 מיליארד רק לטיפול במתחם של עד 40 קילומטר, לא מעבר לכך.

עמיר פרץ: אל תשכח, ואני גם הצגתי את זה בפניך, שהעורף הישראלי יותקף בכל מקום, בתוך מספר שנים לא תהיה פיסה אחת במדינת ישראל שתהיה מחוץ לטווח האיום, כל הארץ תהיה מאוימת ולכן אותן שכונות ותיקות שנמצאות במרכזי הערים הגדולות, שהן הוקמו לפני החקיקה שמחייבת הקמת ממ"דים בכל בית ובית, הן אולי אחת מנקודות התורפה הקשות ביותר שלנו.

עמיר פרץ: אני מודה לך ואני מבקש לתת אולי לראש אגף חירום כדי שיפתח את הדיון ולאחר מכן תנהל אותו כמיטב הבנתך וניסיונך.

דוד אמסלם: תודה רבה, עמיר.

דוד אמסלם: שלום לך.

דוד אמסלם: בצלאל, בוא תשב איתנו, פה במעגל.

עמיר פרץ: בצלאל, אנחנו מכירים את השיטה בצבא, בלט בחוסר נוכחותו, אז הוא עכשיו בולט בישיבתו הצדדית.

דוד אמסלם: קודם כל אני מודה לעמיר על הדברים שלו.

דוד אמסלם: דרך אגב, אנחנו, לעדכן אותך, עשינו דיון ב-3.7, זה פחות מחצי שנה מהיום, בנושא של ההיערכות של הרשויות המקומיות לנושא של רעידות אדמה שהוא אירוע שמכיל גם את האירוע הזה.

דוד אמסלם: זה האירוע הכי דרמטי שיכול לקרות עם ההשלכות הכי דרמטיות.

דוד אמסלם: ישבנו כמעט עם כל הפורום הזה פלוס, עשינו דיון בעניין הזה, אבל אני מסכים איתך שזה כמו הגלים בים, אם אתה לא מתקדם אתה הולך אחורה.

דוד אמסלם: לכן הדברים האלה צריכים להיות כל הזמן על השולחן, באמת כל מספר חודשים, גם אם הכול בסדר, אבל כדי שזה לא יילך אחורה צריך לדבר על זה כל הזמן.

דוד אמסלם: אני מתכבד להעביר את רשות הדיבור לחיים ילין, בבקשה.

חיים ילין: תודה.

חיים ילין: זה יום מאוד חשוב, לא בשביל רק להגיד תודה, אלא גם בשביל להבין איפה אנחנו נמצאים ומה הפערים שקיימים.

חיים ילין: מהיום הראשון שאני בכנסת אנחנו מדברים על חוק העורף, חוק שעדיין לא עבר, שהאויב של הטוב זה הטוב מאוד, זאת אומרת כשרוצים משהו שמכסה את הכול בסוף לא מקבלים שום דבר ואפילו לא בצורה חלקית.

חיים ילין: לא סתם דיכטר, יושב ראש ועדת חוץ וביטחון, מנסה לקדם חוק של קב"טים ורבש"צים ואני מנסה לקדם יחד עם רח"ל את החוק של הצח"י.

חיים ילין: זה לא טוב.

חיים ילין: השיטה הזו שכל אחד מביא משהו באופן פרטי וממשלה לא מאגדת את זה בצורה אסטרטגית, זה לא טוב.

חיים ילין: זה לא עניין של הממשלה הזאת, זה כל הממשלות, איזה זה לא משנה.

חיים ילין: אחד הדברים החשובים, כבוד היושב ראש, שאנחנו צריכים להבין, שבתוך החקיקה הזאת אחת הדילמות הקשות ביותר זה מה האחריות ומה הסמכות של ראש הרשות.

חיים ילין: אין בשום מקום, חוץ מהמשפט שראש רשות יכול להחמיר את המצב, אין כלום.

חיים ילין: תחת המשוואה הזאת אנחנו רק יכולים להביא בשורות לא טובות, כאילו אנחנו רק יכולים להחמיר את המצב, אנחנו לא יכולים לשמח אף אחד.

חיים ילין: זה מצב עגום.

חיים ילין: מצד אחד יש פער גדול מאוד בין מי שנמצא ומנהל רשות על הגבול לבין מרכז הארץ, שהם לא המטרה, הם דירוג מסוים של הסלמה שמתקיימת.

חיים ילין: לכן אני חושב שבסופו של דבר נצטרך להגיע לחקיקה של ראשי רשויות, איך הם מנהלים את האירוע, מה הסמכויות שיש להם, מה האחריות שיש להם, כי בסופו של דבר כשב'צוק איתן' צריך לרוץ אחרי מיגוניות ברור לכם שהעסק לא טוב.

חיים ילין: הגוף שנקרא, או איך שקוראים לזה ברח"ל ובפיקוד העורף, לבנת הבסיס של החוסן במדינת ישראל ושל ניהול המערכה הוא בידי הרשות המקומית, ואם לא נותנים לו את הכלים אז מה אתם מצפים?

חיים ילין: אני אומר את זה לכולנו.

חיים ילין: למזלנו, אני אומר לכם כעוטף עזה, לעולם כמעט לא היה חסר משהו שם.

חיים ילין: זה לא משנה מי שהיה בממשלה, כמובן מיגון לא מגיע מתוך התנדבות של הממשלה, בכל אופן להשקיע 5 מיליארד שקל במיגון מוסדות חינוך ובתי התושבים זה לא מגיע בהתנדבות, בסופו של דבר צריך להילחם, אבל הדברים הגיעו.

חיים ילין: צר לי שהחוק שניסיתי להביא לפני שבועיים, הפילו אותו על הצפון, זה לא צריך להיות עניין פוליטי של ימין ושמאל, צריך להבין שהמיגון של האזרחים הוא הבסיס לכול.

חיים ילין: כי מה אנחנו אומרים?

חיים ילין: אנחנו אומרים שהיום העורף הוא החזית, אז איך אנחנו לא מחזקים את העורף?

חיים ילין: או נקרא לזה אחרת, הכי בוטה שיש, אורך המלחמה נקבע על ידי החוליה החלשה ביותר, שזה אנחנו.

חיים ילין: אין לנו נשק, אין לנו כלום ואם אנחנו אלה שקובעים את אורך הלחימה ואת השקט שאנחנו יכולים לתת לממשלה, תנו לנו את כל הכלים.

חיים ילין: כל ראש ממשלה היה רוצה שככה זה יהיה, כל ראש ממשלה היה רוצה לנהל את הלחימה בצורה כזאת שיש לו שקט תעשייתי ושהמפעלים יכולים להמשיך, באיזה שהיא שגרת חירום, אבל שגרת חירום זה בסוף החוסן.

חיים ילין: אם אנחנו יכולים להמשיך שגרת חיים אנחנו ננצח את המלחמה.

חיים ילין: לכן אני בא ואני אומר, כבוד היושב ראש, אני חושב שזה יום חשוב, צריך לשים את זה על השולחן, אני חושב שקואליציה ואופוזיציה צריכים כולם ביחד לעשות את המלחמה הזאת, שלפעמים היא צדדית, לא צריך רעידת אדמה, באמת שלא צריך רעידת אדמה.

חיים ילין: ואם אתם רוצים לדעת, מעבר ל-4 מיליארד שקל שהושקעו במיגון, וזה אני אומר לך, שאתה יודע את זה, מעל 4 מיליארד שקל בכיפת ברזל ו-4 מיליארד שקל במכשול עצמו, כשאנחנו סופרים את כל הדברים האלה אנחנו מבינים דבר אחד וזה המסר לעולם, מדינת ישראל עם 12 מיליארד שקל כבר הייתה יכולה לעשות מרצועת עזה מגרש חניה.

חיים ילין: אבל 12 מיליארד שקל הלכו להגן על האזרחים, אנחנו לא חפצים במלחמה, אבל כל עוד שלא מגיע משהו אחר אז אנחנו חייבים לתת לאזרחים את המקסימום.

דוד אמסלם: תודה רבה לחיים.

דוד אמסלם: חבר הכנסת איתן ברושי, בבקשה.

איתן ברושי: חבר הכנסת עמיר פרץ, חבריי פה, בשני משפטים, מפאת קוצר הזמן.

איתן ברושי: אני חושב שמה שמחייב את המסקנות, וזו אולי גם הסיבה שחבר הכנסת עמיר פרץ מביא את הדיון, שתי המלחמות האחרונות, מלחמת לבנון השנייה ו'צוק איתן' היו מלחמות ארוכות מעבר לתפיסה המקובלת בצה"ל, מלחמות שהביאו את העורף לרמה גבוהה של מודעות, אבל לפי דעתי עם מעט מדי תוצאות.

איתן ברושי: אני חושב שגם הדוחות, והלך לעולמו השופט וינוגרד, של מלחמת לבנון השנייה ואני מניח שגם 'צוק איתן', למשל שאלת פינוי האוכלוסייה, שיצא לי כמזכיר התנועה הקיבוצית להוביל את זה, משרד הביטחון לא הבין את זה עד הרגע האחרון, היא שאלה שוודאי מעסיקה אתכם בהכנות לאפשרות שתפרוץ מלחמה נוספת.

איתן ברושי: אבל לפי דעתי, אדוני היושב ראש, הביטוי בדרך כלל שאנחנו אומרים כשדבר הוא חשוב, הוא במידה רבה גם גודל התקציב.

איתן ברושי: הרי תקציב משרד הביטחון הוא משרד הביטחון ותקציב העורף הוא נפרד ויש גם תקציב לפעולות בשטחים, הפער בין תקציב הביטחון הכללי ובין תקציב העורף, אי אפשר להתעלם מהפער הזה ואי אפשר להתעלם ממה שהוא אומר, מה בסוף משרד הביטחון וממשלת ישראל חושבים על העורף, משום שהתקציב הוא קטן מאוד.

איתן ברושי: אני זוכר תקופות כשהייתי במשרד הביטחון, הוא היה עוד יותר קטן מאשר היום, ויש פער עצום בין לומר שחוסנו של העורף הוא תנאי ואורך הנשימה שהעורף נותן הוא תנאי ליכולת ההכרעה בחזית, שכרגע היא חזית ברורה גם בצפון וגם בדרום, ובין המוכנות למקרה של חירום, לרבות היקף התקציב.

איתן ברושי: אם אתם שואלים אותי מה הלקח העיקרי, אני לא יודע, דודי, אם זה בא לידי ביטוי, לא חשפו את המספרים של תקציב 2019, אבל - - -

דוד אמסלם: בסוף הם ייחשפו, אל תדאג.

איתן ברושי: לא, זה לא סודי, הסכום, אבל אם הסכום של פיקוד העורף יהיה תוצאה של מה שנשאר לכל היתר, אז ככה זה גם ייראה.

איתן ברושי: אני יודע, בסוף שולחים את מפקד העורף, שולחים אותו לקושש כמה מיליונים בתקציב שהשרים גמרו לחלק אותו בישיבה שהם שולחים פתקאות לדעתם, לפעמים הם אפילו לא נוכחים שם, ולכן לפי דעתי התפקיד של מי שדואג לעורף הוא לא לתת עצות מקצועיות למי שיודע פה הכי טוב.

איתן ברושי: התפקיד של הדרג המדיני הוא להגדיל את התקציב כדי לממש את האחריות של מי שנושא בה ליכולת של העורף להתמודד עם האתגרים של המערכה הבאה.

איתן ברושי: לפי דעתי זאת הבעיה המרכזית.

איתן ברושי: ואם יש לקח, חבר הכנסת עמיר פרץ, הוא לפי דעתי השאלה מה המדינה נותנת לפיקוד העורף כדי שהוא יעמוד במשימה שמוטלת עליו.

איתן ברושי: אם זה מה שאני יודע, לא עומדים בנורמה של תקציב שמאפשר להם ויכול להיות שמי שבמדים לא יכול להתפטר או להתקומם, אבל מי שמוטלת עליו האחריות של העורף לא יכול לומר שהמדינה מעמידה לרשותו את המשאבים הנחוצים כדי שיעמוד במשימה שיכולה לקרות כל יום.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: בצלאל טרייבר, ראש רח"ל, בבקשה, כמה מילים.

<בצלאל טרייבר: שלום, בוקר טוב.

<בצלאל טרייבר: תודה רבה על ההזדמנות לפתוח את הישיבה הראשונה של היום החשוב הזה, לעניות דעתי, ואני מודה פה לך, אדוני יושב ראש הוועדה, ולך, עמיר פרץ, יושב ראש ועדת המשנה שמטריד אותנו, במרכאות כפולות ומכופלות, מדי שבועיים-שלושה להתייצב אצלו ולתת דין וחשבון ועל כך תודתי.

<בצלאל טרייבר: ותודתי לכל אלה שמבקרים אותנו, בסוף זה מחייב אותנו לעבוד יותר.

<בצלאל טרייבר: אני רוצה להגיד פה תודה לחברי הכנסת, והשניים שיושבים פה הם באמת שותפים ומשתפים איתנו פעולה ויחד איתנו עושים מאמצים.

<בצלאל טרייבר: ישנם פה הרבה מאוד אנשי משרדי ממשלה, הטיפול ברשויות המקומיות הוא לא טיפול של איש אחד ולא של אדם אחד, אלא הוא חייב להיות טיפול משולב של הממשלה וכך הוא מתבצע.

<בצלאל טרייבר: רח"ל התחילה את זה כבר ב-2013 ו-2014 וב-2015 בעצה אחת יחד עם פיקוד העורף ומשרדי הממשלה האחרים.

<בצלאל טרייבר: ביקשנו מפיקוד העורף להיות הגוף המוביל כי יש לו את הכוח והיכולת להופיע ברשויות האלה, זה נעשה עם סיוע רחב מאוד של רח"ל, סיוע רחב מאוד של משרדי הממשלה, הפנים, הרווחה שיושבים פה, הבריאות, החינוך ועוד.

<בצלאל טרייבר: הכול ביחד עושה תכנית שיכולה להביא את ראשי הרשויות.

<בצלאל טרייבר: אתמול ישבתי עם אחד מראשי הרשויות לישיבה מאוד מעניינת, שהמסר שאני רוצה להעביר מפה הוא שניים, האחד, בזה שאנחנו נעשה יותר, ואני מקבל את דעתו של חבר הכנסת ברושי, צריכים לעשות יותר ואני מקווה שנקבל תקציבים נוספים.

<בצלאל טרייבר: אנחנו מקבלים לאט לאט יותר ויותר, אבל לא מספיק, כפי שנאמר פה.

<בצלאל טרייבר: מצד שני, אני מקווה שגם ראשי הרשויות יחזיקו את המוט שהם צריכים להוביל את המוכנות של הרשויות וגם הם ידרשו את שלהם ויכינו את האזרחים למוכנות הזאת.

<בצלאל טרייבר: ביחד נוכל להביא למשהו יותר רציני.

<בצלאל טרייבר: אל תוותרו לנו, לא חברי הכנסת, לא ראשי הרשויות, תפקידנו לתת לכם תשובה הכי טובה שאפשר.

<בצלאל טרייבר: תודה ובוקר טוב.

עמיר פרץ: ראש מינהל החירום במשרד הפנים.

דוד אמסלם: אלי רגב, בבקשה.

<אלי רגב: תודה רבה ליושב ראש, כבוד יושב ראש ועדת הפנים, יושב ראש ועדת החוץ והביטחון, חברי הכנסת, ראשי הרשויות, ראש רח"ל.

<אלי רגב: קודם כל בשם שר הפנים, אני רוצה להודות לחברי הוועדות השונות ולכנסת שתומכת בקידום המוכנות של הרשויות המקומיות להיערכות לחירום כל השנה וממקדת היום הזה, שבעינינו הוא יום מאוד מאוד חשוב, מייחד ומעביר מסרים מאוד מאוד חשובים.

<אלי רגב: אנחנו בחרנו למקד את הדיון הזה, יחד איתכם, עם הוועדה, בשני נושאים מרכזיים או בנושא מרכזי אחד שיש לו נושא משנה וזה התכנית הרב שנתית לקידום ההיערכות לחירום של הרשויות המקומיות.

<אלי רגב: התכנית הרב שנתית שלמעשה החלה ב-17' ואנחנו מדברים על 18' כרגע, כי התכנית מתחדשת עד 22'.

<אלי רגב: אנחנו נציג אותה, ראש מחלקת התכנון של פיקוד העורף יציג אותה, לאחר מכן אני אתייחס לקידום ממוקד שבו החלטה 922 של הממשלה מיקדה את הנושאים לקידום מוכנות הרשויות הערביות לחירום בהחלטה ייחודית ונראה מה נעשה שם ומה מתכננים לעשות שם בהמשך, לאחר מכן נשמע את נציגי הרשויות המקומיות, בייחוד ראשי רשויות מהצפון ולאחר מכן כמובן שיחה חופשית, כפי שאתה תוביל אותה, יושב ראש הוועדה, וסיכום שלך.

<אלי רגב: הנחת העבודה שאנחנו כולנו מכירים אותה, של חופש ההחלטה המדיני וחופש ההחלטה הצבאי, כמו שנאמר פה גם על ידי חבר הכנסת חיים ילין, קשורה קשר ישיר בחוסן של השלטון המקומי והחוסן של השלטון המקומי הוא החוסן של אותה לבנת יסוד שנקראת הרשות המקומית והמוכנות שלה לשמור על הרציפות התפקודית שלה במצבי החירום השונים.

<אלי רגב: אנחנו יודעים שלמעשה המבנה הארגוני של הרשות המקומית בהינתן שמעבר משגרה לחירום משתנה וזה מייצר קושי או אתגר כזה או אחר לכל רשות מקומית באשר היא, יש היום ברמה העובדתית חולשה ארגונית של מחלקות החירום ברשויות המקומיות, לכל הרשויות המקומיות יש איזה שהיא חולשה בחוסן וביכולת של מחלקות החירום של הרשויות להיערכות לחירום וכמובן כאשר מתחילים במעבר משגרה לחירום אנחנו עם פחות תשומות והרבה יותר צרכים כדי לשרת גם את הרשות המקומית וגם את האזרחים כמובן.

<אלי רגב: התכנית הרב שנתית, כפי שנאמר פה, היא תכנית שמתייחסת ל-2018 עד 2022, כשהיא מתייחסת למעשה לכל חמש אבני בניין הכוח כדי להכשיר ולקדם את הרשויות המקומיות לחירום, גם בתחום האמצעים, ונפרט את זה במסגרת התכנית, גם בתחום הפיקוד והשליטה, הידע והקניית היכולת המקצועית לאותם גופים שצריכים להוביל את זה.

<אלי רגב: נושאי כוח אדם, כמו שנגעתי בנושא כוח אדם חירום וכל מה שקשור בהכשרות ואימונים.

<אלי רגב: התכנית הזאת למעשה שונה מתכניות קודמות שנעשו בעבר ולמעשה היא מהווה מודל לשותפות אסטרטגית בין משרדי ממשלה, גם משד הפנים, גם כמובן משרד הביטחון, ופיקוד העורף כגוף מבצע, יחד עם משרדי ממשלה אחרים ששותפים לעניין הזה כמו משרד החינוך, רווחה, בריאות וכן הלאה.

<אלי רגב: המודל הזה מתעדף רשויות, אנחנו מראש נגענו ולקחנו בין 51 ל-55, תלוי איך מסתכלים על זה, רשויות שאנחנו הגדרנו אותן כרשויות בסיכון מיוחד לתרחישי ייחוס, גם של עימותים צבאיים וגם תרחישי ייחוס של אסונות טבע.

<אלי רגב: דירגנו את הרשויות האלה ואנחנו מקדמים אותן באופן מואץ עם סדר קדימות הרבה יותר משמעותי בחבילה למעשה שמאוגמת על ידי כל משרדי הממשלה כדי לקדם את אותן רשויות, שהן יהוו את הפארטו המסוכן יותר בהינתן שהמצב משתנה.

<אלי רגב: מעבר לזה התכנית כמובן ממשיכה ליתר הרשויות המקומיות.

<אלי רגב: התכנית מאוגמת, כמו שאמרתי, עם מספר משרדי ממשלה.

<אלי רגב: מי שקצת יותר דומיננטי לתכנית הזו ספציפית זה כמובן משרד הביטחון, רשות החירום הלאומית, משרד הפנים, פיקוד העורף ומשרדי ממשלה אחרים וכמובן כלל הרשויות המקומיות ששותפות לעניין.

<אלי רגב: ברשותך, אדוני היושב ראש, אני מעביר את השרביט לפיקוד העורף, ראש מחלקת התכנון של פיקוד העורף, איציק גיא, שיציג את עקרונות התכנית.

<אלי רגב: עקרונות התכנית אושרו על ידי פיקוד העורף, על ידי הרשות לחירום לאומית וגם הוצגו לשר הפנים בביקור של שר הפנים לפני כחודש בפיקוד העורף.

<אלי רגב: בבקשה, איציק.

<איציק גיא: בוקר טוב.

<איציק גיא: ראשית אני אומר שאני גאה להציג את התכנית הזאת, לא בגלל שאני מוביל אותה בתוך פיקוד העורף, אלא כאזרח במדינת ישראל, אני חושב שזו תכנית שמאפשרת בשורה לאזרחי מדינת ישראל, לרשויות המקומיות, ככאלה שיובילו את האתגר הבא.

<איציק גיא: אני מיד אפרט איפה היינו ואיפה אנחנו היום.

<איציק גיא: אני אשתדל לא לחזור על מה שמכובדיי כאן ציינו.

<איציק גיא: מטרת התכנית זה קידום המוכנות הרשויות המקומיות לחירום, יש פה הרבה מאוד מרכיבים שאנחנו שמנו מתוך אפיון משותף של פיקוד העורף יחד עם משרדי הממשלה, משרד הפנים, רח"ל, כדי להביא את הרשות המקומית למקום טוב יותר מבחינת מרכיבים שהם לא רק אמצעים ומבנה וארגון, אלא גם ביכולת של למידה.

<איציק גיא: יש פה מעגל שלם של מחוז שנמצא ברשות המקומית, מחוז של פיקוד העורף, מעטפת של משרדי הממשלה, רח"ל, מערכת שלמה של מחזוריות אימונים שסוגרת את הכול לשלם אחד גדול, שמסתכל גם על תרחיש הייחוס ועל המלחמה הבאה, שמאפשר לרשות המקומית ומדינת ישראל לתפקד טוב יותר.

דוד אמסלם: אתם מתייחסים רק לאירוע מלחמתי או גם לנושא של רעידות אדמה?

<איציק גיא: אנחנו מתייחסים לאירוע מלחמתי ולאירוע רע"ד.

<איציק גיא: שר הביטחון שם תרחיש ייחוס שמדבר על 0-40 צפון, 0-40 דרום, בכל סוגיית הרע"ד, בהתאם לזה גם קבענו את סדר העדיפות של 255 - - -

דוד אמסלם: מה זה 0-40?

דוד אמסלם: אנחנו לא מכירים את המונחים.

<איציק גיא: קילומטרים.

<איציק גיא: לקחת את כל מרחב הדרום, כל מרחב הצפון.

חיים ילין: באר שבע בדרום - - -

<בצלאל טרייבר: דרומה לחיפה.

דוד אמסלם: אני יודע מה זה 40 קילומטר.

<איציק גיא: 40 קילומטר, לקחת את המרחבים צפון-דרום - - - השבר הסורי האפריקאי והשברים האחרים בהקשר של רע"ד, ומפה יצאנו בעצם לתהליך, שאני אפרט אותו מיד, הוא קובע את סדר העדיפות של איפה שמים את השקל הראשון או את האמצעי הראשון והיום כל הרשויות המקומיות יודעות מי ראשון, מי באמצע ויש פה איזה שהוא סדר מארגן.

<איציק גיא: כשאנחנו הלכנו לתהליך הזה ניסינו למפות קודם כל את הפערים.

<איציק גיא: לפני שאנחנו קובעים ובונים תכנית צריך לבחון מה הם הפערים ומצאנו פה בצורה משותפת, קודם כל הצורך לאגם, לדבר באותה שפה, לקבוע סדר עדיפות, בעצם מכאן הלכנו לתכנית.

<איציק גיא: אפשר להיכנס ישר למרכיבים.

<איציק גיא: הגדרנו ביחד 11 מרכיבים שהם כלל המרכיבים שאנחנו רואים לנכון שמאפשרים לרשות המקומית לייצר קפיצת מדרגה במוכנות שלה ובהיערכות שלה למלחמה ולתרחישי חירום שבשגרה.

<איציק גיא: בראש ובראשונה כל סוגיית ההתראה.

<איציק גיא: גם בסוגיית ההתראה קפצנו מדרגה משמעותית בשנים האחרונות, מבחינת היכולות, מבחינת הסלקטיביות, מבחינת - - - מגוון רב של ערוצים ויכולת גם של תפקוד המשק.

<איציק גיא: למי שזוכר, במלחמת המפרץ הפוליגון היה אחד בכניסה, למעשה שישה בכניסה ושחרור בכלל הארץ, ומפה הלכנו והתקדמנו והיום אנחנו עם 255 אזורי התראה ואנחנו לקראת 1,400.

<איציק גיא: במתח בין סלקטיביות והסדרה, נמצאים במתח הזה, והטכנולוגיה כאן מאפשרת.

<איציק גיא: זה בתחום ההתראה, המרכיבים בתחום הפיקוד והשליטה, אימונים והכשרות - - -

חיים ילין: הערה קטנה לגבי ההתראה.

חיים ילין: יש פה, המצוינות פה פוגעת באזרח, כי בסוף אפשר על הבית שלי, שתהיה התראה, רק שזה יקרה שנייה וחצי לפני שזה מתפוצץ.

חיים ילין: לכן צריך למצוא את העיתוי הנכון, שגם אנשים קופצים כששומעים את הבום וזה לא בדיוק מיועד אליהם.

חיים ילין: אחרת אנחנו נמצא את עצמנו, אתה יודע, במקום שהוא לא נכון.

<איציק גיא: מה שחבר הכנסת אמר זה נכון מאוד, אנחנו באמת נמצאים במתח הזה, כי הטכנולוגיה מאפשרת הרבה דברים, לא בטוח שזה נכון.

חיים ילין: נכון, זה ממש, אני אומר לך, אם יעלו היום מ-15 שניות בעוטף ל-25 יהיו יותר הרוגים ויותר פצועים מאשר כל דבר אחר, וצריך פה להיזהר.

דוד אמסלם: איציק, תמשיך בסקירה, בבקשה.

<איציק גיא: נמצאים כאן כלל המרכיבים, אני אכנס, ברשותכם, לשני מרכיבים ואני אפרט.

<איציק גיא: כל מרכיב כזה, יש מאחוריו הרבה מאוד דברים.

<איציק גיא: המרכיב של פיקוד ושליטה.

<איציק גיא: למעשה אתם יכולים לראות שיש מתחת לכל מרכיב כזה מתוך 11 המרכיבים, הרבה מאוד פרמטרים שמהווים תפיסת הפעלה.

<איציק גיא: לכל רשות יש תפיסת הפעלה - - - ואיך רשות עובדת.

<איציק גיא: כמובן שאחרי זה פיקוד העורף מתרגל את הרשות, יחד עם משרדי הממשלה, על פי אותה תפיסה.

<איציק גיא: יש פה איזה שהוא שלם אחד מלא של מסד נתונים - - -

דוד אמסלם: דרך אגב, זה תפיסות הפעלה שונות בין רשות לרשות?

<איציק גיא: אותה תפיסה, הרשות מאומנת על בסיס מערכת שו"פ שאותה אנחנו ניתן גם לרשות, על בסיס אותה תפיסת הפעלה במערכת האימונים שלנו.

<איציק גיא: בעצם יש פה איזה שהוא שלם שמאפשר פה גם - - - גם לייצר בקרה והטמעה לכל הפרויקט.

<איציק גיא: מרכיב 10, גם בו אנחנו מוצאים כמה פרמטרים.

<איציק גיא: אני אמנה את חלקם, יכולת עבודה ללא חשמל, גנרציה ברשות.

<איציק גיא: זה מה שנקרא הבסיס של הבסיס כדי לאפשר איזה שהוא קיום לכל מה שאנחנו רוצים לעשות בחירום.

<איציק גיא: יכולת פו"ש בצח"י וצח"ש, יש כאן מספר - - -

דוד אמסלם: תשתדל לא לדבר בראשי תיבות, אני לא יודע מה זה.

<איציק גיא: צוות חירום יישובי.

<איציק גיא: אנחנו עושים פה פרויקט יחד עם משרד הבט"פ כדי לקדם את העניין הזה.

<איציק גיא: כפי שאתם יכולים לראות, הרבה מאוד מרכיבים.

<איציק גיא: אני אמשיך, ברשותכם.

<איציק גיא: אלה הפרמטרים, הגדרנו פה מספר פרמטרים ביחס לאיום, ביחס למוכנות הרשות, ביחס לגודל של הרשות ולמורכבות שלה, תשתיות והערכת מפקד המחוז יחד עם כלל השחקנים שנמצאים כאן כדי לקבוע מי הראשונה המאוימת ביותר, גם לתרחיש רע"ד וגם לתרחיש מלחמתי, ומי צריכה להגיע אחרונה ובסוף כשמנהלים תכנית כזאת צריך לקבוע מי ראשון ומי אחרון.

<איציק גיא: הגדרנו תכנית שאנחנו יודעים להצביע על מי הרשויות שאנחנו נכנסים אליהן השנה, בשנה הבאה, עד 2020 עם עוד שפיל של השלמות ל-23'.

<איציק גיא: התכנית כרגע, ללא המענה המלא בהתראה והמענה המלאה במיגון, כפי שציין פה חבר הכנסת עמיר פרץ, זה המספר.

דוד אמסלם: הסכום של 550 מיליון ₪ זה הכולל של כל התכנית הרב שנתית?

<איציק גיא: כן, הכולל של כל התכנית הרב שנתית, לסייג נתח נוסף לתחום ההתראה ונתח אחד, כפי שציין פה חבר הכנסת עמיר פרץ, לתחום המיגון.

דוד אמסלם: בבטן שלי אני כמעט חושב שזה לעג לרש, חשבתי שזה לשנה וגם לא מספיק.

<איציק גיא: אתה צודק, יושב ראש הוועדה.

דוד אמסלם: אתה נגעת, אני לא רוצה להתערב, אבל התכנית, הרבה מכירים אותה, זה גנרטורים וזה גם מבני חירום וזה אספקת מים, לא חשוב, אין ספור דברים, מרכיבי צמ"א, לא משנה, 550 מיליון שקל, אני מציע לכם להוציא את הסכום הזה בגלל שאז אני מבין שמכאן אני מתחיל להיות פחות רציני לגבי ההמשך.

<איציק גיא: אני בכוונה שמתי את הסכום הזה כדי להראות שהמוכנות של הרשויות המקומיות היא תלויה קודם כל באנשים טובים - - -

דוד אמסלם: זה תמיד נכון, אבל עברנו לשקלים.

<אלי רגב: צריך רק לציין שזה לא כולל מרכיבי מיגון, שזה חלק מאוד משמעותי.

<איציק גיא: מרכיבי מיגון, כפי שאמר פה חבר הכנסת עמיר פרץ, זה נתח משמעותי של סדר גודל של 3 מיליארד, אני שם את זה רגע בצד, זה מאפשר מיגון מרפאות אחודות ודברים נוספים שאנחנו עושים עם משרד הבריאות ומשרדים אחרים.

<איציק גיא: זאת התכנית.

<איציק גיא: צריך להגיד שב-2020 אנחנו נהיה עם עיקר התכנית למרחב הצפון ומרחב הדרום.

<איציק גיא: זו בשורה משמעותית.

<איציק גיא: כשאנחנו מסתכלים זה ממש לטווח קצר.

<איציק גיא: מה עשינו עד כה?

<איציק גיא: בקצרה אני אגע בזה ואני אעבור להיבט השו"ב.

זאב בנימין בגין: אתה יכול לתת דוגמאות, שמות של מועצות, של יישובים, בקטגוריות השונות?

<איציק גיא: אני אגע בזה עכשיו, ברשותך.

<איציק גיא: אפשר לראות למטה, מתחת לכל תמונה כזאת מה נעשה עד כה.

<איציק גיא: אנחנו מיפינו 170 רשויות מקומיות בשנה וחצי האחרונות.

<איציק גיא: למפות זה להגיע לרשות, לשבת עם הקב"ט, עם המנכ"ל, עם ראש הרשות ולעשות ממש אבחון מלא של כל המרכיבים, כפי שציין פה ראש רח"ל, זה לא נולד לפני שנה וחצי, ולהבין מה קיים ומה הפער ולגשר על הפער.

<איציק גיא: זה דבר אחד.

<איציק גיא: דבר שני זה להתחיל להכניס מרכיבים, אתם יכולים לראות שהקמנו פה כמעט מאפס 70 מרכזי הפעלה.

<איציק גיא: מרכז הפעלה זה החמ"ל של ראש הרשות.

<איציק גיא: מערכות שו"ב, נכנסנו עם שלוש מערכות שו"ב לרשויות בירושלים, מודיעין וחיפה.

דוד אמסלם: מה זה שו"ב?

<איציק גיא: שליטה ובקרה, מערכת שליטה ובקרה לרשות, שהיא לא מחליפה את המערכות שקיימות היום ברשויות המקומיות, אלא מחברת אותן ומאפשרת פה לראות למשל נפילות בעורף, במצב של ירי טילים, ומאפשרת לראות את כוחות פיקוד העורף וכוחות אחרים ויש פה איזה שהיא הסתכלות שלמה של שחקנים נוספים, ארגוני חירום ואחרים, כדי לראות פה תמונה מלאה.

<איציק גיא: אני אגע מיד בשו"ב.

<איציק גיא: גורמים שמאפשרים פה גם ציוד לחפ"ק, לחוליית פיקוד, לראש הרשות וגם ציוד ואמצעים לחילוץ.

<איציק גיא: זה מעבר להכשרות הסע"ר, סיוע עצמי ראשוני, שאנחנו עושים ברשויות המקומיות.

<איציק גיא: אתם יכולים לראות שמה שנעשה כאן בשנה וחצי האחרונות, ויעידו על זה ראשי הרשויות שקיבלו את החבילות האלה, הוא יותר מקפיצת מדרגה ואנחנו עם הפנים ל-2020, כפי שאמרתי, עם וקטור שהוא מובנה.

<איציק גיא: הוא אמנם מובל על ידי פיקוד העורף, אבל הוא שותף כאן לשחקנים הנוספים, משרדי הממשלה הנוספים, משרד הפנים ורח"ל.

<איציק גיא: אני רוצה, ברשותכם, עוד כמה מילים על סוגיית השו"ב.

<איציק גיא: אנחנו לקחנו את מערכת פיקוד העורף והרחבנו אותה לרשות המקומית כדי שהרשות המקומית, כעוצבת יסוד במדינת ישראל, תדבר יחד עם פיקוד העורף, יחד עם ארגוני החירום, בשפה משותפת כדי לטפל במלחמה ובתרחישים ממוגבלים ועד תרחישי רעידת אדמה במערכת שמאפשרת לדבר בשפה משותפת אחת.

<איציק גיא: אז לקחנו את התכנית, אני אפתח פה בסרטון קצר, כדי שתבינו על מה אני מדבר, ואחרי זה עוד שתי שקופיות.

<איציק גיא: (הקרנת סרטון).

זאב בנימין בגין: רק הערה קטנה.

זאב בנימין בגין: כמעט שאין לך דבר שפחות מרגיע מהביטוי 'תנסי להירגע'.

<קריאה: פעם אמרו לשתות מים.

<איציק גיא: אני רגוע, אני מקווה שגם אתם.

<איציק גיא: אופטימי מבחוץ ומוטרד מבפנים, זה המוטו שלי.

<איציק גיא: אנחנו שואפים למערכת שכולם ידברו בה באותה שפה, רשויות מקומיות, משרדי הממשלה, תשתיות לאומיות, ארגוני חירום, פיקוד העורף.

<איציק גיא: אני חושב שהפער הזה עלה פה לא פעם, גם על השולחן הזה, יש פה הרבה מאוד שחקנים ששותפים לאירוע הזה, הוא אירוע טכנולוגי לא מורכב מדי, צריך להגיד, ואנחנו לקראת העניין הזה - - -

איתן ברושי: לא אמרת כלום על פינוי אוכלוסייה.

<איציק גיא: פינוי אוכלוסייה הוא עוד אחד מהאתגרים - - -

איתן ברושי: מה זה אחד?

איתן ברושי: זה האתגר הכי קשה שיש.

<איציק גיא: הוא אתגר מורכב, אבל זה יסיט אותי לכיוון אחר.

איתן ברושי: זה חלק מהתכנית, אני מניח.

<איציק גיא: יש הרבה מאוד מרכיבים שהם לא - - -

איתן ברושי: אם זה היה עוד מרכיב, אז השאלה שלי מיותרת.

איתן ברושי: לפי דעתי זו הבעיה הכי קשה שיש.

איתן ברושי: מה, לפנות יישובים שלמים וערים.

<איציק גיא: אתה צודק - - -

איתן ברושי: אנחנו זוכרים את גאידמק בזמנו ואני זוכר מה קרה.

איתן ברושי: אתה לא חייב להרחיב את הדיבור, אבל לא יכול להיות שזה לא מופיע במצגת שלך.

<אלי רגב: אנחנו נתייחס לזה.

<איציק גיא: יש פה הרבה מאוד מרכיבים שהם לא מרכיב, הם היבטים שאנחנו נפגוש במלחמה הבאה, שהם - - -

איתן ברושי: זה השינוי הכי גדול בעורף בשנים האחרונות.

איתן ברושי: פעם ראשונה שמפנים אוכלוסייה.

איתן ברושי: פעם היו עושים את זה בהיחבא.

דוד אמסלם: ברושי, שאלת.

דוד אמסלם: בסדר, לא מרצים על הבעיה.

איתן ברושי: שאלתי, ראיתי שיש קושי בהבנה - - -

דוד אמסלם: אחרי 20 שניות, תאמין לי, הוא הבין, תתקדם.

איתן ברושי: לא הרגשתי ככה.

דוד אמסלם: אני הרגשתי.

<איציק גיא: ברשותכם, אני אתן קפיצה.

<איציק גיא: אני רוצה רגע לדבר על בשורה קצרה שאיתה אנחנו נכנסים כרגע לאירוע שהוא מאוד טכנולוגי.

<איציק גיא: ישראל היא start up nation, צריך להגיד בין המובילות בעולם, ואנחנו הולכים לקחת את האירוע הזה לעורף ולהסתכל על החיים בצורה מעט אחרת.

<איציק גיא: שמנו פה חזון שהוא חזון מעט שאפתני, קראנו לו אגם העורף, שהוא מאפשר ריכוז של הרבה מאוד מידע ולהפוך את המידע הזה לידע.

<איציק גיא: ברגע שאנחנו נצליח לשאול את עצמנו שאלות ולקבל תשובות מתוך הרבה מאוד מידע, שהוא מידע שרץ בטוויטר, בפייסבוק ובמערכות נוספות, כולל במערכות החירום שלנו, אנחנו נדע לייצר פה איזה שהיא בריכת מידע שהשותפים לה, משרדי הממשלה, ארגוני חירום, רשויות מקומיות, תשתיות לאומיות, יידעו לשאוב מידע שרלוונטי מבחינתם, יידעו לתת מידע שהם יודעים לתת היום.

<איציק גיא: בראייה לאומית ההסתכלות של קבינט עכשיו וגזירת מידע במלחמה היא משמעותית לאין ערוך.

<איציק גיא: זה לא למחר בבוקר, אבל זה תהליך שאנחנו נכנסים אליו.

<איציק גיא: יהיו בו הרבה מאוד שותפים ואנחנו שואפים באמת להגיע למערכת שתאפשר פה לעורף להתנהל טוב יותר בחירום.

<איציק גיא: עד כאן, תודה.

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: יש לי רק הערה אחת קצרה, מבחינתי.

דוד אמסלם: אתם בעיקר התמקדתם בשליטה ובקרה, זה דבר מאוד חשוב, אבל בסופו של דבר גם האמצעים והרשויות הם הדבר הכי חשוב.

דוד אמסלם: זה הבסיס, אחרי זה אנחנו עושים את השליטה והבקרה, איך אנחנו מפעילים את אותם אמצעים.

דוד אמסלם: לא דיברנו, לא על מחסני חירום, לא על ציוד חירום וכו' וגם לא על השוטף, אחרי שרכשנו, מי מתחזק אותם.

דוד אמסלם: הרי הדברים האלה מתבלים ומתכלים מעצמם, לכן אני לא מצפה כאן, אבל רק חומר למחשבה שלכם, אני מקווה שאתם מטפלים גם בזה.

<איציק גיא: נגעת, ברשותך, בנקודה שאנחנו מסתכלים על העניין הזה כשלם אחד מלא, כיוון שהרשויות המקומיות והמחוזות של הפיקוד העורף עובדים בצמוד יש בקרה שלמה של מחוזות פיקוד העורף על כל מה שמגיע לרשות המקומית מהרגע שזה מגיע, דרך הביקורות השנתיות שאנחנו עושים ברשויות המקומיות, מגיע לתרגילים שאנחנו עושים ברשויות המקומיות ויש פה איזה שהוא שלם מארגן מלא שמעבר לתת את האמצעים הוא רואה פה את השלם.

<איציק גיא: וכפי שנגעתי ב-11 המרכיבים, הם באמת כוללים את - - -

דוד אמסלם: בסדר גמור.

דוד אמסלם: מי הדובר הבא שמציג?

<אלי רגב: אני רק רציתי להשלים גם את התכנית לגבי המגזר הערבי ולהתייחס לשאלות.

דוד אמסלם: דרך אגב, למה המגזר הערבי שונה?

דוד אמסלם: אנחנו צריכים התייחסות ספציפית?

<אלי רגב: אני אתייחס לזה, למה הוא שונה.

<אלי רגב: כבר אני אגיע.

<אלי רגב: רק כדי להשלים את שאלת חבר הכנסת בגין, לגבי הרשויות.

<אלי רגב: אנחנו בעצם פעלנו כדי לדרג את הרשויות מ-1 עד 255 בסיכונים השונים.

<אלי רגב: לא דומה צפת, לצורך העניין, שהיא גם בבנק המטרות של הצד השני, גם יושבת, מי כמוך יודע, באזור סיכון מבחינה סיסמית, אותו דבר אילת, אותו דבר בית שאן, ולכן הרשויות האלה קיבלו עדיפות עם אמצעים תפורים לרשויות האלה כדי לקדם אותן במוכנות שלהן, אם זה במרכז ההפעלה, אם זה בציוד סע"ר, אם זה באימוני סע"ר וכו' וכו'.

<אלי רגב: זאת אומרת בסופו של דבר אנחנו מכינים את הרשות עם חליפה לפי מידה עד כמה שניתן במגבלת האמצעים הקיימים ולכן אותן כ-55 רשויות שמיפינו אותן כרשויות בסיכון מיוחד, להן ניתנת עדיפות אחרת מבחינת הקדימות שבה אנחנו רוצים לראות מוכנות, כולל אמצעי קשר, טלפונים לווייניים ואמצעים אחרים שדיבר עליהם יושב ראש הוועדה.

זאב בנימין בגין: איזה יישובים בתחתית הרשימה?

זאב בנימין בגין: רק כדי לסבר את אוזנינו.

<אלי רגב: אני לא זוכר להגיד לך, יכול להיות שרעננה היא בתחתית הרשימה.

איתן ברושי: אל תדאג, הם יסתדרו גם בלעדיך.

<אלי רגב: הם יסתדרו גם בלעדיי, נכון, זה אחד השיקולים.

דוד אמסלם: זה פחות חשוב, הרי אתה צריך להתחיל ממשהו.

דוד אמסלם: מה שהתחלת זה בסדר.

<אלי רגב: רק במשפט לחבר הכנסת ברושי לגבי הנושא של הקליטה.

<אלי רגב: הקליטה למעשה מעוגנת - - -

איתן ברושי: הפינוי והקליטה.

<אלי רגב: הפינוי והקליטה, כן.

<אלי רגב: מעוגן בהחלטת ממשלה מ-2012, החלטת 'מלון אורחים' שמתייחסת לתרחיש מאוד דרמטי ונותנת מסגרת להיערכות של כ-170,000 אזרחים שיהיו חסרי קורת גג ולמעשה על משרד הפנים הוטלה אחריות לטפל בעניין הזה, ואנחנו אכן מטפלים בעניין הזה במסגרת היערכות של בתי הספר, צוותי המורים, והעסק הזה, לצורך העניין, הוא בהחלט התקדם בשנים האחרונות התקדמות מאוד משמעותית.

<אלי רגב: אלא מאי?

<אלי רגב: כלקח מ'צוק איתן' למדנו שלא חייבים להשתמש בבתי הספר, להשבית את מערכות החינוך במדינה כשמדובר למעשה בהיקפים יותר קטנים, כמו בעימות צבאי מוגבל, כמו שקרה ב'צוק איתן' ולכן נוצרה תכנית שאנחנו קראנו לה 'מלונית', תכנית שהיא בשלהי הסגירה שלה, גם מבחינה מבצעית אל מול הצבא בהלימה לתכנית שנקראת 'מרחב בטוח' שצה"ל עוסק בפינוי, בהלימה מוחלטת לנושא הקליטה, מתואם על ידי משרד הפנים וכמובן בתיאום עם הרשות לחירום לאומית.

<אלי רגב: למעשה היום אנחנו יודעים לתת מענה פר יישוב בעוטף עזה וברשויות קו עימות, יודעים לבוא ולומר איזה יישוב מתפנה לאן.

<אלי רגב: חלק מהדברים גם תורגלו, היו מפגשים בין הרשות הקולטת לרשות שמשגרת למעשה או אמורה לפנות את האזרחים שלה.

<אלי רגב: הצבא נערך לזה, במקרה הזה גם פיקוד הצפון וגם פיקוד העורף.

<אלי רגב: התכניות האלה מגובשות, לא הכול סגור עד הסוף, אבל הוא כמעט בשלהי סגירה מבצעית.

<אלי רגב: כרגע השלב הבא זה שמשרד הפנים, יחד עם משרד הביטחון, מביאים אותה כהצעת מחליטים לממשלה לשתי נקודות.

<אלי רגב: אחת, להכניס את התכנית הזאת, שנתנו לה את השם 'מלונית', או התכנית המצומצמת, נקרא לה, במקרה של עימותים צבאיים מוגבלים, לתוך החלטת הממשלה כדי לקבל את כל הגיבוי במעטפת התקציבית הלוגיסטית והתשתית הנורמטיבית המתחייבת, ותיקונים להחלטת הממשלה הקודמת, החלטת ממשלה 'מלון אורחים' שמחייבת כל מיני שינויים כאלה ואחרים.

<אלי רגב: אני רוצה להגיד רק משפט אחד.

<אלי רגב: אנחנו, כמו הרבה מהחברים פה, הלכנו לראות אסונות המוניים.

<אלי רגב: הייתי במקסיקו והייתי בנפאל, לראות, ודבר אחד מאוד ברור, במקרה של רעידות אדמה משתמשים בבתי הספר כמעט כברירת מחדל ראשונית, כך גם אנחנו מתוכננים, אלא מאי?

<אלי רגב: אם מערכת החינוך מושבתת המדינה מושבתת.

<אלי רגב: אתה צריך להבין את זה, מערכת החינוך חייבת להיכנס בעצם למצב שהיא חוזרת לשגרה והיא מחזירה את כל המשק לשגרה ולכן השאיפה שלנו היא, גם ב'מלונית', לעשות ככה ולהשתדל עד כמה שניתן, במקרים האחרים, להחזיר את אותם האנשים - - -

איתן ברושי: ילדי המפונים יצטרכו להשתלב במערכת החינוך של היישובים הקולטים, אתה לא יכול לסגור את זה.

<אלי רגב: נכון.

איתן ברושי: התרגיל של הצפון לא הוכיח שאתם ערוכים.

איתן ברושי: תבדוק מה היה במצובה, מה במקומות אחרים.

איתן ברושי: היו הרבה בלגנים שם.

<אלי רגב: אני לא אמרתי שלא, אני אמרתי שיש - - -

איתן ברושי: אז תבדקו.

איתן ברושי: מהדיווח שלך אפשר לחשוב שאנחנו מוכנים.

<אלי רגב: אני אומר שוב, לגבי - - -

דוד אמסלם: רק שנייה.

דוד אמסלם: דקה דקה דקה.

דוד אמסלם: אתה כועס עליו?

איתן ברושי: כן.

דוד אמסלם: למה?

איתן ברושי: כי לפי הדיווח שלו אפשר לחשוב שהכול בסדר.

דוד אמסלם: הוא אמר שהכול בסדר?

איתן ברושי: אני אומר לך שהרוב לא בסדר.

דוד אמסלם: אמר את זה גם חבר הכנסת עמיר פרץ.

איתן ברושי: לא, אני מדבר על הפינוי.

דוד אמסלם: בדברים האלה כל יום צריך לעשות עוד ועוד כדי ל - - -

איתן ברושי: טוב.

דוד אמסלם: אתה מרביץ לשליח?

<אלי רגב: לא, אני לא השליח, אני גם חלק מה - - -

איתן ברושי: הוא אחראי, לא השליח.

<אלי רגב: זה בסדר.

דוד אמסלם: לא, קודם כל אני אתקן אותך, הממשלה נושאת באחריות.

<אלי רגב: בסדר, אני חלק מהממשלה, זו גם נתון באחריות שלי.

דוד אמסלם: אתה שליחה של הממשלה.

דוד אמסלם: בבקשה.

<אלי רגב: אוקיי.

<אלי רגב: אז תנוח דעתך, שהנושא של התכנית הוא יותר טוב ממה שאולי ראית ואני מפריד בין שני דברים, בין הפינוי שהוא קשה תחת אש, הוא לא פשוט, מי שאחראי עליו זה הצבא.

<אלי רגב: זה עסק מאוד מורכב, לפנות ערים, כי זה חלק מהמשימה, זה עסק מאוד מורכב, אבל בכל מה שקשור לעימות המוגבל, כלקח מ'צוק איתן', אני חושב שהמצב הרבה יותר טוב כי זה היה מצב שלא היה כלום והיום אנחנו במצב אחר לחלוטין.

דוד אמסלם: אלי, מי מחליט על התכנית, כפי שהגדרת את התכנית 'מלון אורחים', מי מחליט להפעיל אותה?

<אלי רגב: הממשלה.

<אלי רגב: הממשלה אמורה לקבל את ההחלטה ובהיעדר יכולת של הממשלה, מסיבות כאלה או אחרות, ראש הממשלה - - -

דוד אמסלם: זה מוגדר ב - - -

<אלי רגב: זה מוגדר בהחלטת הממשלה ולכן רצינו שגם 'מלונית' תיכנס להחלטה הזו.

דוד אמסלם: ומי היום מפעיל את ה'מלונית'?

<אלי רגב: '

<אלי רגב: מלונית' היום היא לא תכנית שבעצם יושבת על תשתית נורמטיבית.

<אלי רגב: אנחנו רוצים שהיא תשב על תשתית נורמטיבית ולהביא אותה להחלטת ממשלה במסגרת התיקון הזה.

דוד אמסלם: אני מבין ש'מלון אורחים' זה משהו גדול, מז'ורי, וה'מלונית' זה משהו קטן.

<אלי רגב: משהו קטן, לעימות זעיר.

זאב בנימין בגין: המספר של 170,000 ב'מלון אורחים' נובע ממסגרת ההיערכות לרעידות אדמה ולא מן העימות הצבאי, בין אם מוגבל ובין אם פחות מוגבל.

<אלי רגב: נכון, ולמרות המסגרת, שלא יהיה בלבול - - -

זאב בנימין בגין: משם ה-170,000.

דוד אמסלם: זה בדיוק מה שאמרתי, בגדול כל עימות צבאי שלא יהיה מוכל, זו קבוצה קטנה מוכלת בתוך אירוע, אם יקרה, חס ושלום, של רעידת אדמה.

דוד אמסלם: זה ברור לך.

<אלי רגב: נכון.

דוד אמסלם: אז על זה חבל לנו לדבר בכלל.

חיים ילין: כמה הערות.

חיים ילין: יש מצבים שלא נלקחו בחשבון.

חיים ילין: אני אתן לך דוגמה של פינוי יישוב בידיעה שהולך להיות אירוע.

חיים ילין: אתה לא צריך לפנות את היישוב הזה, לא לצפון ולא לדרום, אפילו 10 קילומטרים, 20 קילומטר אחורה.

חיים ילין: זה לא נלקח בחשבון כי זה נמצא תחת הרשות שיודעת בדיוק איך לנווט את זה, אלא מה?

חיים ילין: בסוף אין שיפוי.

חיים ילין: דברים קטנים, אבל אתה מכיר את זה, בסוף צריך להוציא את הצ'ק ומי שמוציא את זה זו הרשות המקומית.

חיים ילין: זו הערה אחת.

חיים ילין: הנושא השני זה שאי אפשר לחכות.

חיים ילין: אני אומר לכם את זה עכשיו, 'עופרת יצוקה', 'עמוד ענן', 'צוק איתן', לממשלה שתקבל את ההחלטות יש שם אוגדה שמנהלת יחד עם האזרחים את הלחימה, הם בסוף מעלים למעלה את הבקשה, אבל זה צריך להיות קטע שלפחות בקו עימות, שהוגדר כקו עימות, אתם חייבים לשנות כי עד שהממשלה נפגשת ועד שהם קובעים אנחנו כבר באמצע מלחמה.

חיים ילין: הצו שיוצא בסוף מהממשלה הוא 48 שעות אחרי הלחימה, זה לא טוב.

דוד אמסלם: אני, ברשותך, לא רוצה להיכנס לזה.

דוד אמסלם: אני אסביר.

דוד אמסלם: בגדול, הנושא הזה, גם אם נדבר עליו בערך חודשיים ברצף עד 12 בלילה נישאר עם חורים.

דוד אמסלם: הרעיון הוא שאתם מציגים נקודות כדי להראות שבעצם העסק - - - אבל קחו בחשבון את מה שחיים אומר, בוודאי, אבל יש עוד אלפים כאלה.

<אלי רגב: הם נלקחו בחשבון.

<אלי רגב: אני אגיד לחיים בנפרד.

<אלי רגב: רק למקד את העניין של הרשויות הלא יהודיות.

<אלי רגב: במסגרת החלטה, כפי שאמרתי קודם, 922, הוקצו תקציבים - - -

דוד אמסלם: איזו החלטה זו, שמה אומרת?

<אלי רגב: החלטת הממשלה שתקצבה כ-15 מיליארד שקל למגזר הערבי, לפיתוח, לכל מרכיבי איכות החיים, תשתיות וכן הלאה, תכנית שלמעשה - - -

זאב בנימין בגין: דצמבר 15'.

דוד אמסלם: אני מכיר.

<אלי רגב: בתוך כך את סעיף 15, לאחר שאנחנו בדיונים עם האוצר הצגנו בקשה לקבל כ-100 מיליון שקל לקדם את המוכנות של הרשויות הערביות, קיבלנו 50 מיליון שקל בחלוקה תלת שנתית כאשר למעשה בנקודת הפתיחה 95% מהרשויות הערביות, 67 רשויות במספר, עומדות בכשירות בינונית עד נמוכה מבחינת המרכיבים שאנחנו קבענו שרשות מקומית צריכה לעמוד בהם.

<אלי רגב: ברור שהמגזר במקרה הזה ערוך פחות.

איתן ברושי: שם גם המיגון מאוד חלש.

<אלי רגב: גם המיגון, זה חלק מהמרכיבים.

דוד אמסלם: אני מבין, אלי, כזה דבר, תקן אותי.

דוד אמסלם: במסגרת אותם 15 מיליארד אמרתם 'בואו ניקח משם גם כמה לירות לפה'.

דוד אמסלם: הרי בסך הכול אין שום סיבה שבמגזר הערבי בהיבט הזה להפריד אותו, כמו שאף אחד לא מפריד.

דוד אמסלם: הייתה שם החלטת ממשלה בלי קשר לשום דבר, 15 מיליארד, תכנית רב שנתית, להשקיע במגזר הערבי בנושאים מסוימים.

דוד אמסלם: מה שמטריד אותי בעניין, שיכול להיות שזה מה שיוקצה, רק ה-50 מיליון, למה?

דוד אמסלם: יש לנו כבר סעיף ייעודי למגזר הערבי והיות שבעצם הקורלציה היא בדיוק הפוכה, שם המצב הוא הרבה יותר קשה, בכל ההיבטים, לכן יש את ה-550 מיליון שהם כלולים שם, ובתוספת אולי הדבר הזה.

זאב בנימין בגין: אין תכנית רב שנתית שמסתכמת ב-15 מיליארד, זו הערכה, גם הערכה גבוהה, לגבי התוצאה של הצעתו של הממונה על התקציבים, של אמיר לוי, לתקצב את הרשויות המקומיות הערביות בכל סעיף וסעיף מתוך 14 או 12 משרדים.

זאב בנימין בגין: יכול להיות שזה מסתכם ב-11 מיליארד.

זאב בנימין בגין: במובן הזה זו איננה תכנית, זו תוצאה של ההיערכות החדשה והמבורכת של הממשלה.

<אלי רגב: לא אמרתי תכנית, אמרתי החלטת ממשלה.

זאב בנימין בגין: החלטה, כן.

דוד אמסלם: כן, אבל זה מה שבדיוק מפריע לי בעניין, מה שבני אמר, בסופו של דבר יש כאן תכנית לאומית שאתם מובילים אותה, לגבי כלל מדינת ישראל, לא קשור, לא עשינו הפרדה בין הדרוזים לבין הבדואים לבין היהודים לבין הצ'רקסים, לא עניין אותנו בכלל.

דוד אמסלם: אתם הלכתם פר יישוב, זה נכון, איפה שנכנס היישוב נכנס היישוב, כאן פתאום אתה נתת התייחסות למגזר הערבי באופן פרטני וזה קצת ככה לא יושב לי טוב על הקיבה.

דוד אמסלם: או שאתה אומר, 'תראה, דודי, הם נמצאים בתכנית כמו כולם, אבל היות שממילא במגזר יש חולשות, בהרבה מקומות פה זה תגבור'.

<אלי רגב: נכון, זה הרעיון.

<אלי רגב: זה בהחלט הרעיון, הם נמצאים בתכנית הרב שנתית הרגילה לפי רמות הסיכון שקבענו עם פיקוד העורף.

דוד אמסלם: הבנתי.

<איציק גיא: ואני יכול לבשר פה לחבר הכנסת בני בגין שבהחלטת הממשלה, לפחות בהצבעת הממשלה על התקציב עכשיו, בתקציב 19', למעשה נקבע תקציב, בבסיס התקציב לראשונה, לרשויות המקומיות, שבתכנון שלו יילך גם למגזר הערבי כמובן, כמו שהוא הולך לכל רשות אחרת.

<אלי רגב: אבל, שוב, מכיוון שהייתה חולשה מסוימת אנחנו חשבנו שנכון יהיה להתערב כדי לתקן את החוליה החלשה הזו.

<אלי רגב: לכן הוקדשו לזה 50 מיליון שקל בתקציבים שחולקו ב-2016, ותיכף אני אגיד פחות או יותר מה ניתן, כ-20 מיליון שקל, והשנה עשינו איחוד של שני התקציבים באישור האוצר, גם תקציבי 17' וגם 18', איחדנו אותם ולמעשה השנה, ב-18', אנחנו ניתן 30 מיליון שקל למגזר הערבי ונביא אותו ליישור קו מסוים, לצורך העניין, ואז הוא משתלב בתכנית הכללית, בתכנית התר"ש, שזה בעצם הרעיון.

זאב בנימין בגין: אתה יכול להמחיש במה מדובר?

זאב בנימין בגין: התוצאה.

<אלי רגב: כן.

<אלי רגב: גם פה נכנסנו לחמשת מרכיבי או חמש אבני בניין הכוח, גם בתחום כוח האדם.

<אלי רגב: אנחנו כרגע מובילים לעשות שירות עירוני אזרחי.

<אלי רגב: חלק מהרשויות הערביות, זה תהליך לצורך העניין חדשני במגזר הערבי, שבו תהיה התנדבות, נוסח התנדבות של שירות לאומי עבור הרשות למרכיבי ביטחון ברשות המקומית.

זאב בנימין בגין: מצוין.

זאב בנימין בגין: יהיו לזה בונוסים אחרים גם.

<אלי רגב: אני מניח.

<אלי רגב: רכשנו אמצעים, תיכף אני אראה מספרים של ציוד חירום, מרכזי הפעלה, מחסני חירום, אמצעי תקשורת לרשויות המקומיות.

<אלי רגב: עיקר הבעיה שאנחנו זיהינו במגזר הערבי זה היכולת להבין את ההבנה שאנחנו מבינים, כיוצאי צבא ברובנו, להוביל רשות מקומית כארגון למצבי החירום השונים, מכיוון שהשפה לפעמים שונה, לא השפה הערבית, אלא השפה המקצועית, ולכן לקחנו חברות, שתי חברות מקצועיות שלמעשה מסיימים כרגע עבודה עם 46 רשויות מתוך ה-67 והם מנטורים של הרשות המקומית, מהתחלה עד הסוף הם מכינים את הרשות, מראש הרשות דרך בעלי התפקידים האחרים.

זאב בנימין בגין: לכמה שנים?

זאב בנימין בגין: זה חונכות כזאת, לכמה שנים?

<אלי רגב: החונכות הזאת, אנחנו רוצים לתחזק אותה לאורך כל השנים, כחלק מבסיס התקציב, להשתמש בזה, אבל כרגע נתנו איזה שהיא דחיפה משמעותית לכולם כדי להתחיל תהליך מהתחלה.

<אלי רגב: ברור לנו שבאוקטובר 18', אנחנו מכירים את החיים מהניסיון, אוקטובר 18', בחירות ברשויות המקומיות, חלק משמעותי מראשי הרשויות מתחלף, מניסיון עבר ברשויות הערביות, ואז אנחנו מתחילים עוד פעם מחדש ולכן אנחנו מתחזקים את זה כל הזמן.

זאב בנימין בגין: לא, אבל השדרה של הניהול המקומי בכל זאת נשארת לאורך זמן רב.

<אלי רגב: נכון.

<אלי רגב: אז יש פה דוגמאות לפירוט של יישום מרכזי הפעלה, כ-39 שעשינו השנה, ומערכות קשר ומחסנים ושדרוג ושיפוץ מחסנים, רכש גנרטורים וכו' וכו'.

<אלי רגב: זה נעשה ב-20 מיליון שקל שהשתמשנו בהם ב-2016 והשנה 30 מיליון שקל, אני מניח שאנחנו נגיע למצב בהחלט של יישור קו ואז הם נכנסים, כמו כולם, במסגרת התכנית הכללית.

<אלי רגב: זו התכנית לנושא הרשויות הערביות.

<אלי רגב: בסך הכול, מהמשובים שמקבלים מראשי הרשויות במגזר ומבעלי התפקידים האחרים, קיימת שביעות רצון משמעותית ומעורבות טובה מאוד של ראשי הרשויות ובעלי התפקידים שם במוכנות לחירום בגלל שאנחנו באים מלמעלה.

<אלי רגב: זו תמונת המצב בהקשר הזה.

דוד אמסלם: אלי, בוא נשמע קצת ראשי רשויות.

דוד אמסלם: בבקשה.

<יורם ישראלי: בוקר טוב.

<יורם ישראלי: אני גם מצטרף לתודות לאלה שארגנו את היום הזה בכנסת.

<יורם ישראלי: כרגע נפתח שם באודיטוריום טקס הוקרה לאנשי הצח"י ורציתי להעיר על העניין הזה.

<יורם ישראלי: כידוע לכם, כל מערכת ההתנהלות החירומית ביישובים השונים היא מורכבת מאנשים מתוך היישובים שמתנדבים ועושים את כל מלאכתם מתוך התנדבות ואין מה לעשות, כמה שהמתנדבים האלה יהיו הטובים שבעם, לעשות דברים בהתנדבות זה קשה וזו אחת התסבוכות.

<יורם ישראלי: בהקשר הזה חשוב לציין שבשנים האחרונות ברור לכולם שהמלחמה עברה לעורף, אנחנו בתקנון הרשויות המקומיות נשארנו עם הקב"ט.

<יורם ישראלי: אם הייתם רואים את הנספח, מה הקב"ט צריך לעשות היום ברשות המקומית, מבטיחים לנו כבר למעלה מ-4 שנים תקן לממונה חירום, שכל ייעודו ברשות יהיה לעסוק בחירום ואנחנו לא מקבלים את הדבר הזה.

<יורם ישראלי: כידוע לכם אנחנו לא - - -

דוד אמסלם: ממי, ממשרד הפנים?

<יורם ישראלי: ממשרד הפנים בתיאום עם רח"ל.

דוד אמסלם: מה אתה אומר, אלי?

<אלי רגב: קודם כל הוא צודק במאה אחוז, אנחנו - - -

דוד אמסלם: זה ברור לי, השאלה היא - - - לא שאלנו אם הוא צודק, שאלנו מתי יגיע הכסף לאותו אחד.

<אלי רגב: אז אני אומר.

<אלי רגב: אנחנו הצגנו לשר הפנים, שר הפנים לצורך העניין קיבל את עמדתנו המקצועית, יחד עם מנכ"ל משרד הפנים, אנחנו כרגע מובילים עבודה לתוספת תקנים ברשויות בעיקר באותן רשויות שאמרתי שהן בסיכון מיוחד.

<אלי רגב: התקציב הזה יבוא מתוך אותו בסיס תקציב, חיכינו להחלטת הממשלה כדי לראות שאנחנו מחליטים החלטות שיש להן גם אישור תקציבי.

דוד אמסלם: זה נמצא כרגע במסגרת התקציב?

<אלי רגב: כדי להגיע לאישורו של שר הפנים.

דוד אמסלם: לדעתך מתי יורם מקבל טלפון מעודד?

<אלי רגב: אני מקווה שבמהלך השנה הזאת הדבר הזה יאושר לאותן רשויות ונוכל להתקדם.

<אלי רגב: בטח יורם, כרשות בסיכון מיוחד מאוד אפילו.

זאב בנימין בגין: אז זה יהיה למעשה קב"טייה מורחבת או זה יהיה מתואם?

זאב בנימין בגין: על מה מדובר?

זאב בנימין בגין: כי הרי שלד קיים, יורם, נכון?

זאב בנימין בגין: יש קב"ט, אז יש לו קב"טייה.

דוד אמסלם: יורם אמר, יש שלד של בן אדם אחד שמועמס עליו הרבה.

דוד אמסלם: איך פעם אבא שלי אמר לי?

דוד אמסלם: לקחנו חמור צולע וכל הזמן מעמיסים עליו עוד ועוד.

<חזי רז: צריך להיות מנהל אגף חירום וביטחון, זאת הכוונה, בהתאם לגודל הרשות.

דוד אמסלם: נכון.

דוד אמסלם: בבקשה, יורם, תמשיך.

<יורם ישראלי: אני אאפשר פה לידידי מכפר ורדים, אני רק אגיד עוד דבר אחד.

<יורם ישראלי: הערבוב הזה, אפילו ביציאה מהפה, מי שמכיר את התרחישים, להגיד 0 עד 40 ובלי לעצור באמצע לפחות בגבול הצפון ב-0 עד 5 זה לבלוע בעיה שאין שני לה.

<יורם ישראלי: ה-0 עד 5, וכשדיברו פה על הצעת החוק שנפלה בנושא המיגון, צריכים להתחיל פרה פרה, לא את כל העדר, 0 עד 5, מי שמכיר את התרחיש, לא יכולים להישאר בלי מיגון ויש להם גם פקודה לפינוי.

<יורם ישראלי: תרגלנו במצובה פינוי, ואני אומר לך, כבוד יושב ראש הוועדה, שאני ערוך לתת פקודת פינוי עוד לפני שהממשלה אישרה ואני אעשה את זה במקומות שהאנשים הכינו את החדרים שלהם לקלוט את היישובים, אבל הם עושים את זה בהתנדבות.

<יורם ישראלי: מה שהוא דיבר, זה קרה לנו ב'צוק איתן', כשהתחלנו לחפש את הכסף לשלם לאותם מקומות אירוח שאירחו למעלה מחודש תושבים מהדרום.

<יורם ישראלי: אני מודאג מהפקודה שלא תפרה את הקטע מי מחליט על פינוי.

<יורם ישראלי: אני רואה את החבר'ה על הגדרות, האם אני נותן הוראת פינוי?

<יורם ישראלי: אנחנו ראינו כבר שפיקוד העורף אמר לא להיכנס למקלטים וראש הרשות אמר כן להיכנס למקלטים ולא הייתה מערכת חינוך.

<יורם ישראלי: אז במקרה הזה אף אחד לא צריך לשלם על זה, אבל כשאני נותן פקודת פינוי כי אני רואה אותם על הגדר, ישלמו לי על זה אחרי זה?

דוד אמסלם: דרך אגב זה באמת דבר שאתם צריכים לסגור מולם ברזולוציה יותר מדויקת.

דוד אמסלם: בסופו של דבר מה קורה כאן באופן מעשי?

דוד אמסלם: העסק הוא לא שחור לבן.

דוד אמסלם: מה ששחור שחור, אנחנו יודעים, מה שלבן לבן, אבל הרבה פעמים ובדרך כלל זה מתחיל בפורום, מתחיל ללכת והתמונה מתחילה להשתנות לכיוון הכהה ולפעמים לכיוון הבהיר.

דוד אמסלם: בדרך כלל פה בירושלים, מי שצריך לקבל את ההחלטה, הוא לא ממהר, כי זה שקלים, אומרים, 'אולי נכיל את זה?

דוד אמסלם: אולי ההוא יספוג'?

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: כי ברגע שיצאה החלטה האירוע כבר יצא לדרך.

דוד אמסלם: בתווך יושב ראש רשות שהוא מתמודד עכשיו עם המשפחות שבאות עם המזוודות, הוא רואה אותם בעין, זה לא איזה מישהו פה בבור, ואז הוא מתחיל לייצר החלטות של בני אדם בכלל.

דוד אמסלם: הרי אם הוא מארח, סימן שזה לא התושבים שלו בכלל והוא כישראלי, כבן אדם, הוא מבין, 'תשמע, קורה משהו, אני נכנס לאירוע, אני חייב לעזור להם' וכאן אתם צריכים לגבות אותו, בגלל שבסופו של דבר אם כל אחד הולך לבית שלו, אני יודע מה, לאזרחים, אז הם מארחים אהלן וסהלן, אבל לפעמים הוא צריך לקבל החלטה, 'יש פה בית מלון, מלונית, אנחנו צריכים להכניס אותם שם בינתיים', 'אנחנו צריכים לתת להם ארוחות צהריים', עזוב מלונית, בוא ניתן להם, יש פה איזה 100 איש שהגיעו, לא אכלו איזה יומיים, צריך לארגן להם מקלחת, משהו.

דוד אמסלם: אני חושב שבדברים האלה אתם צריכים לרדת איתם, גם בתרחישים, לרזולוציות האלה, שעד שמקבלים החלטה פורמלית.

דוד אמסלם: בתווך, דרך אגב, זה הרבה זמן.

דוד אמסלם: הרבה פעמים זה לוקח המון זמן.

דוד אמסלם: זה מעצבן אותי כאזרח, בגלל שאני יודע למה לא מתקבלת ההחלטה.

דוד אמסלם: קיבלנו אותו היום, אנחנו צריכים לשלם מחר בבוקר, אם אנחנו יכולים לשלם בעוד שבועיים למה נשלם מחר?

דוד אמסלם: ובינתיים מישהו אחר משלם.

דוד אמסלם: יש איזה גמד קטן בדרך שמשלם.

דוד אמסלם: בבקשה, סיון.

<סיון יחיאלי: אדוני היושב ראש, תודה על הדיון הזה.

<סיון יחיאלי: אני אדבר, ברשותך, לא על כפר ורדים כי כפר ורדים הוא פחות בעיה, אני אדבר דווקא בתוקף תפקידי כיושב ראש פורום קו עימות ואני אתייחס לקו עימות.

<סיון יחיאלי: ראשית אני רוצה להגיד תודה לכל העוסקים בדבר, להגיד לבצלאל טרייבר, שיצא מכאן, לאלי רגב, לחזי, ליהודית, לפיקוד העורף, לכל השותפים שלנו בכל הגורמים, גם משרדים אחרים.

<סיון יחיאלי: מדינת ישראל עשתה קפיצת מדרגה, חשוב להגיד את זה וחשוב להסתכל על זה בצורה הגונה ולהגיד לעצמנו, עשינו כאן קפיצת מדרגה.

<סיון יחיאלי: רוב הרשויות נמצאות הרבה יותר מוכנות.

<סיון יחיאלי: אני רוצה להגיד יותר מזה, לטעמי, ואני חושב שאני מכיר את הנושא הזה יותר טוב מרוב העוסקים בזה ממשרדי הממשלה, רוב הרשויות המקומיות במדינת ישראל מוכנות מאוד, הבעיה מתחילה להיות ככל שמתרחקים מהמרכז לפריפריה.

<סיון יחיאלי: ככל שאתה מתקרב לגבול ככה הבעיה הולכת ונהיית יותר גדולה והיא יותר גדולה משני כיוונים, היא יותר גדולה גם מבחינת תרחיש הייחוס, ואף אחד לא דיבר כאן על תרחיש הייחוס בצורה רצינית, לא התייחסנו לתרחיש הייחוס, היא יוצרת בעיה גם מבחינת תרחיש הייחוס וגם מבחינת המענים.

<סיון יחיאלי: אני רוצה לגעת, ברשותכם, בסוגיה של קו עימות.

<סיון יחיאלי: אנחנו מדברים היום על תרחיש של מהלומה, תרחיש המהלומה מדבר על 5 ימים, 7 ימים שבהם מומטרת אש בלתי פוסקת בלי זמן התראה, זמן התראה אפס ואנשים צריכים לשהות במרחב מוגן.

<סיון יחיאלי: אדוני היושב ראש, 30% מתושבי קו העימות, אין להם מרחב מוגן ראוי לשהייה במשך שבוע ימים.

<סיון יחיאלי: זה כמות אדירה של אנשים, רובם, אגב, במגזר הערבי, אבל לא רק, גם ביישובים יהודיים בבתים שנבנו לפני שנות ה-80, אין להם ממ"דים, יש להם מקלטים רחבים.

<סיון יחיאלי: משפחה ישראלית היום לא מסוגלת לשהות יחד עם כל החברים שלה בבניין משותף בתחתית של הבניין במשך שבוע בצורה מסודרת.

<סיון יחיאלי: אנחנו לא ערוכים לזה ומי שכן חושב שערוכים לזה לא מבין על מה הוא מדבר.

<סיון יחיאלי: ולכן הסוגיה הזו של לייצר תקציב אמיתי, מיידי, למיגון של בתים, בטווח של 0 עד 9, 0 עד 40, אם אתם רוצים, לא יודע מה, לפי תעדוף, באותם יישובים שנבנו לפני שנות ה-80.

<סיון יחיאלי: זה חיוני וזה משהו שצריך לקרות ובאמת צריך לעשות אותו עכשיו.

<סיון יחיאלי: אנחנו מציעים בעניין הזה שייתנו פתרונות פנים דירתיים.

<סיון יחיאלי: יש היום פתרונות שאתה מכניס ארון כזה לתוך הבית.

<סיון יחיאלי: זה נותן לך פתרון, זה לא הרבה כסף, ברמה הלאומית זה גרושים, זה מאפשר למדינת ישראל מרחב נשימה הרבה יותר ארוך, כי בסופו של דבר כשהאוכלוסייה האזרחית בקו עימות קורסת אז כל החוסן של תל אביב כבר לא מעניין.

<סיון יחיאלי: ולא מעניין שרעננה מוכנה, מעניין שבמדינת ישראל יש יישובים שלמים שמרגישים שהם קורסים.

<סיון יחיאלי: זה מתייחס לתרחיש הייחוס של מהלומה.

<סיון יחיאלי: אני לא רוצה כאן להתייחס לתרחיש הייחוס של כיבוש ולשאלות של פינוי יישובים ותושבים.

<סיון יחיאלי: לדעתי בעסק הזה אנחנו רחוקים מאוד מלהיות מוכנים ואני אומר לכם שלא פיקוד העורף ולא היישובים, ואף אחד שלא תנוח דעתו, ולעשות מודל של להעלות כמה חיילים על אוטובוס ולהסיע אותם משם זה נהדר, אני רוצה לראות מה קורה כשמפתיעים אותך ואתה מחליט להעלות 50 איש על אוטובוס, אני לא מכיר כזה אחד שיחליט להעלות 50 איש על אוטובוס, ואז לך תתמודד עם השאלה של חדירה קרקעית, מעל הקרקע, מתחת לקרקע, כן כיבוש, לא כיבוש, לא רוצה ל - - -

דוד אמסלם: סיון, אתה מתפזר.

<סיון יחיאלי: לא, אני בכוונה אומר.

<סיון יחיאלי: השאלות האלה הן שאלות שצריך לתת עליהן את הדעת.

דוד אמסלם: יש עוד הרבה שאלות, אתה יודע.

דוד אמסלם: כל משרד הביטחון עוסק בשאלות, מהבוקר עד הלילה, בדברים האלה כבר 70 שנה.

<סיון יחיאלי: אז עכשיו, ברשותך אדוני היושב ראש, אני רוצה לדבר על הרשויות המקומיות.

<סיון יחיאלי: ישנם בתוך הרשויות המקומיות, ושוב, אני מדבר בעיקר באזורי הפריפריה, באזורים שיותר מאוימים, שיחטפו אש יותר חזקה, יש שם פערים מאוד גדולים במענים.

<סיון יחיאלי: אני שואל אתכם עכשיו, באמת, אלף ציר לצפון, לא יודע מה, הצבא פקוק, כולם עולים צפונה, יש אש בלי סוף, עוצרים את המשאית של משרד הכלכלה שצריכה להביא את הסימילאק לילדים.

<סיון יחיאלי: עכשיו אומרים לי 'תביא סימילאק', מאיפה אני אביא סימילאק?

<סיון יחיאלי: אני אומר לכם שאין אף ראש רשות אחת בצפון שיודע מאיפה בשעת חירום הוא הולך להביא אוכל.

<סיון יחיאלי: ואם אין בבית אוכל - - -

דוד אמסלם: אני לא רציתי להיכנס לזה, אני משוכנע - - -

<סיון יחיאלי: אני דווקא - - -

דוד אמסלם: זה לא הדיון.

דוד אמסלם: טוב שאתה מעלה.

דוד אמסלם: אני משוכנע לחלוטין שחלק מהתכנית, אני לא רציתי לומר, דיברנו כאן על שליטה ובקרה, זה דבר חשוב, אבל בוודאי זו שליטה ובקרה לשירותים, ודאי אחד מהם זה המזון, זה דבר בסיסי.

דוד אמסלם: אני מניח שחושבים על זה.

<סיון יחיאלי: אז אני אומר לך כבר, הפערים - - -

דוד אמסלם: לא נראה לי שהם לא חושבים על זה.

<סיון יחיאלי: אז אני אומר לך ככה, לא רק שלא חושבים על זה, אלא בכלל כל אחד נחה דעתו כי יש מישהו אחר שעוסק בזה.

<סיון יחיאלי: אני אומר לך את זה עכשיו בידיעה, בסדר?

<סיון יחיאלי: בסופו של דבר מה שקורה, יש המון גורמים, כל אחד אחראי על גזרה מסוימת, אנחנו אחראים לתכלל את זה ולדאוג שלא יהיו תפרים בין הגורמים האלה.

<סיון יחיאלי: אני רוצה לתת לך דוגמאות חיות של דברים שהם לא סגורים והם לא יכולים להיות סגורים כי חסרה תשתית חוקית נורמטיבית שתאפשר את זה וחסר בסיס ידע.

<סיון יחיאלי: מחלקת רווחה ברשות מקומית לא מוסמכת לדעת מי חולה ברשות המקומית הזאת.

<סיון יחיאלי: אם חסר לי אינסולין ביישוב, אני לא יודע כמה אנשים חולים בסוכרת ביישוב שלי.

<סיון יחיאלי: ואם אני פונה למשרד הבריאות או לקופת חולים ואומר לקופת חולים 'אני רוצה שאתם תכינו לי רשימה כזאת' הם לא עובדים אצלי והם לא עושים את זה.

<סיון יחיאלי: ביום פקודה אני צריך לקבל טלפון ממישהו, 'חסר לי אינסולין בבית, למשאבת האינסולין של הבת שלי', לא יודע לתת לו את זה.

<סיון יחיאלי: ומי שאומר לך שהוא יודע לתת את זה לא אומר לך אמת.

<סיון יחיאלי: המרפאות האחודות האלה שאמורות לתת מענה על זה - - -

דוד אמסלם: הבנתי, סיון.

<סיון יחיאלי: רגע, אדוני היושב ראש, אני רוצה לשים את הדברים בקונטקסט הנכון.

<סיון יחיאלי: תשמע, בסוף בסוף התכנית הלאומית מטפלת בבעיות של הממשלה, לא של התושבים.

<סיון יחיאלי: אל תטעה.

דוד אמסלם: אתה לא רואה זהות בין הדברים?

<סיון יחיאלי: לא, לא, לא.

דוד אמסלם: מה זה הבעיות של הממשלה?

דוד אמסלם: תסביר לי.

<סיון יחיאלי: אני אסביר לך.

<סיון יחיאלי: הבעיות של הממשלה זה לקבל תמונה יותר טובה ויותר מהירה, הבעיות של הממשלה זה - - -

דוד אמסלם: ראו את התמונה ו-?

דוד אמסלם: הרי התמונה, אתה רוצה אותה כדי לדעת מה לעשות, לא סתם כתמונה.

<סיון יחיאלי: אתה עבדת ברשות מקומית.

<סיון יחיאלי: זה נחמד מאוד שאני יודע שלא רוקנו את הפח, אבל הכי חשוב זה לרוקן את הפח.

<סיון יחיאלי: עכשיו, מי שמרוקן את הפח זה אני ואני אומר לך עכשיו שאת הבעיות שלנו, של הרשויות המקומיות, לא הממשלה כרגע פותרת אלא אנחנו באים ומבקשים בעניין הזה - - -

דוד אמסלם: הבנתי, סיון.

דוד אמסלם: לכן אני אומר, אני כרגע משדר, אני לא רוצה לפתוח את זה בגלל שאם אתה תדבר עוד חצי שעה זה יהיה פחות או יותר על אותם אלמנטים, אבל אני מבין, וזה מה שאמרתי קודם, שאתה, איציק, הצגת את כל מערכת השליטה והבקרה, זה יפה, זה נכון, זה נחמד, זה המרכיב, הוא חשוב, אבל הוא חשוב כדי לעשות פעולות אחרות, בגלל שאם הם לא היו לא צריכים שליטה ובקרה.

דוד אמסלם: אני מניח שכשאתה מדבר בעורף, לא משהו צבאי, אז הרעיון הוא פחות או יותר מה שאמר סיון, זה לתת שירותים לאזרחים במצבי חירום.

<סיון יחיאלי: בתור מי ש - - -

דוד אמסלם: תן לי.

<סיון יחיאלי: ברשותך, אדוני היושב ראש.

<סיון יחיאלי: אני עשיתי קורס מפקדי נפות של פיקוד העורף כדי ללמוד איך זה נראה מנקודת המבט של הצבא ואני אומר לך, אני אומר עוד פעם, בכוונה אני אומר, ואני רוצה להפריד כרגע את הבעיה לשני מרחבים.

<סיון יחיאלי: באותו מרחב שיש זמן התראה סביר, להערכתי המדינה מוכנה יותר מאי פעם למצב חירום, אפילו לתרחיש המחמיר מכל מיני סיבות.

<סיון יחיאלי: לעומת זה במרחב היותר קרוב לגבול, שם המציאות היא הרבה יותר מורכבת, אנחנו לא מוכנים לקיים רציפות תפקודית.

<סיון יחיאלי: זה המסר המרכזי של מה שרציתי להגיד ולצדו הבקשה גם מגופי השלטון וגם מכם, אחת, להקצות הרבה כסף ודחוף לנושא של מיגון של התושבים שקרובים לגבול.

<סיון יחיאלי: שתיים, לסגור את הפינות, את כל הקצוות שהם לא סגורים בכלל, וכולם אומרים שראש הרשות אחראי לזה, אין לו סמכות, יש לו רק אחריות.

<סיון יחיאלי: אם אתה נותן לו אחריות בלי סמכות, סופנו שהוא לא יצליח לממש את האחריות הזו.

דוד אמסלם: תודה, סיון.

דוד אמסלם: אני רוצה לסכם את מה שאמר סיון, אחרי זה אני ארצה לשמוע עוד שניים ולסכם את הדיון.

דוד אמסלם: כפי שאתם אמרתם, בסופו של דבר היחידה המבצעת זה הרשות.

דוד אמסלם: דרך אגב, זה נכון לגבי כל פעילות הממשלה כמעט.

דוד אמסלם: אם תנקו ביטחון ובריאות טיפה, הכול זה הרשות.

דוד אמסלם: עכשיו, צריך לתת להם את הכלים, הכלים זה גם האינפורמציה של משרדי הממשלה השונים שקיימים, וכמובן לסכם איך הם פועלים.

דוד אמסלם: אני לא בטוח שהוא צריך מחסן חירום אצלו בעירייה שיחזיק אצלו גם אינסולין, גם סימילאק, גם קמח, לא, אבל הוא צריך להיות מחובר למערכות כאלה שכשיש בעיית סימילאק הוא יודע למי להתקשר.

דוד אמסלם: יכול להיות שיגידו לו 'תשמע, עכשיו אין סימילאק', אבל הוא צריך כתובת לדבר עם מישהו.

דוד אמסלם: לכן אני מרגיש, ממה שאמר סיון כרגע, כרגע שהעסק לא תפור מספיק, מבחינתו.

דוד אמסלם: יכול להיות שתפרתם את כולם חוץ ממנו, ויכול להיות שהוא מייצג - - -

<סיון יחיאלי: אני מדבר על קו עימות, אני מדבר על כל היישובים שנמצאים 9 קילומטר צפונה.

דוד אמסלם: יכול להיות שהוא מדבר ומייצג את כל היישובים, כמו שהוא אומר, אבל אני מרגיש שזה החיבור הכי משמעותי כרגע וצריך לשים עליו זום ביניכם.

דוד אמסלם: אני מניח שתשבו ותיפגשו ותראו איך אתם תופרים את הנושא הזה.

דוד אמסלם: בבקשה, ביאן.

<ביאן קבלאן: בוקר טוב לכולם ותודה על קיום הפגישה החשובה.

<ביאן קבלאן: אני קודם כל רוצה לציין את שיתוף הפעולה ואת השיפור שחל בשנים האחרונות, במיוחד משרד הפנים, רח"ל, פיקוד העורף, פיקוד צפון ושיתוף הפעולה עם כל הגורמים, מד"א, משטרת ישראל, כיבוי אש וכל הגופים האחרים.

<ביאן קבלאן: עלה כאן עניין של הקב"ט חצי משרה וכשיש קב"ט בחצי משרה גם ההכנות הן - - -

דוד אמסלם: בחצי משרה, בוודאי.

<ביאן קבלאן: בחצי משרה.

<ביאן קבלאן: כך שבאמת צריך פה לתת את הדעת, במיוחד ליישובים שנמצאים ברמת סיכון גבוהה וביישובי קו עימות.

<ביאן קבלאן: השיפור בחדרי ההפעלה, בציוד חירום, צח"שים, צח"ים, כמעט בכל היישובים זה קיים, אבל יש פערי מיגון משמעותיים במיוחד זה האוכלוסיות החלשות.

<ביאן קבלאן: הבתים שנבנו, כפי שהזכיר סיון - - - וסיון עושה עבודה יפה כיושב ראש פורום יישובי קו העימות ואנחנו נפגשים לעתים קרובות והרשויות עושות את המקסימום, אנחנו מתורגלים וגם מתרגלים את עצמנו, כך שהנושא מאוד חשוב לרשויות, בכדי למנוע, כמה שפחות נזקים, כמה שפחות נפגעים, וגם לתת את המענים המתאימים וההולמים לתושבים שלנו.

<ביאן קבלאן: וצריך להמשיך.

<ביאן קבלאן: התקציבים האלה, 50 מיליון ו-30 מיליון, כשאתה פורס אותם לרוחב כל המדינה, לרוחב ולאורך, זה כמה עשרות אלפי שקלים לכל רשות, שאתה לא יכול לעשות בהם שום דבר.

<ביאן קבלאן: חשוב מאוד להגדיל את התקציבים והמדינה צריכה לתת את הדעת גם בנושא חינוך.

<ביאן קבלאן: יש הרבה בתי ספר שנבנו בשנות ה-80 וה-70 ואין שם מקלטים, או שהמקלט לא מתאים למספר התלמידים, מקלט קטן, בית ספר של 400-500 תלמידים, בקושי יכולים להיכנס שם 50 תלמידים עם צוות המורים, במיוחד עם כל התכניות היום שקיימות אז הכול גדל והתרחב.

<ביאן קבלאן: יפה שעה אחת קודם, רק שלום.

דוד אמסלם: תודה, ביאן.

דוד אמסלם: ותודה שהגעת לפה מבית ג'אן, באמת, נסעת דרך ארוכה לכאן.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: אורי בן יהודה.

<אורי בן יהודה: בוקר טוב.

<אורי בן יהודה: אל"ף, אני מצטרפים למברכים על היום, אני ודאי מצטרף לכל העשייה הרבה והמבורכת של כל מי שעוסק בעניין הזה, אבל מאחר שהישיבה ממוקדת בנושא מוכנות הרשויות אני מבקש לומר רק שני משפטים.

<אורי בן יהודה: אחת, כשהייתי סטודנט צעיר לארכיאולוגיה לימדו אותי שאת הפירמידה בונים מהבסיס כלפי מעלה.

<אורי בן יהודה: כולם מגדירים את הרשות כלבנת הבסיס, רק שאצלנו זה בדיוק הפירמידה ההפוכה.

<אורי בן יהודה: הנושא המרכזי, לפני כל מה שעושים הוא לסדר תקינה, גם בכוח אדם, הזכיר את זה יורם, וגם באמצעים לרשות מקומית.

<אורי בן יהודה: מה צריכה רשות מקומית, גדולה, קטנה, בינונית, יותר מאוימת, פחות מאוימת, אחר כך נתחיל לסדר את כל השאר.

<אורי בן יהודה: זה לא קיים היום, וגם איפה שיש דברים אז הדברים לא סגורים עד הסוף.

<אורי בן יהודה: בסוף אתה מקים מחסן לתפארת מדינת ישראל, שם בו גנרטורים וציוד וזה וזה, רק אין מי שיגרור את זה.

דוד אמסלם: אין מי שיפתח את המחסן, אתה אומר.

<אורי בן יהודה: את זה עזוב.

דוד אמסלם: זה, אתה אומר, נסתדר.

<אורי בן יהודה: כשהייתי צעיר לימדו אותי, אתה בא עם לום, פותח אותו.

זאב בנימין בגין: זה המפתח אצל הג'ינג'י.

<אורי בן יהודה: זה בסדר, זה אפשר לפתוח.

<אורי בן יהודה: ולכן צריך להתחיל מזה וכל שאר הדברים הם בסדר וצריך להמשיך ללכת איתם.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: חזי רז, רוצה לומר משהו?

<חזי רז: לא, הוא כבר דיבר על הנושאים של היישובים הערביים.

דוד אמסלם: ליהי שחר, במפרץ חיפה, לא יודע איך היא קשורה לעניין, אבל בסדר.

<ליהי שחר ברמן: אני אספר לך.

<ליהי שחר ברמן: אני אספר איך אני קשורה לעניין.

<ליהי שחר ברמן: אני מייצגת את המאבק של מפרץ חיפה בנוגע לאיומים מהתעשייה הפטרוכימית.

<ליהי שחר ברמן: אני כאן קודם כל בתור תושבת חיפה, אני אמא לילדים והנוף מהחלון שלי לא דומה לנוף מהחלון של אף אחד מכם.

<ליהי שחר ברמן: אם אתם רואים את הדשא של השכן, אני רואה תשלובת חומרים מסוכנים ונפיצים שאף אחד מהיושבים פה סביב השולחן, לא רשות הכבאות, לא המשטרה, לא פיקוד העורף, לא יכול להגיד לי שהוא יכול להתמודד איתה.

<ליהי שחר ברמן: אף אחד.

<ליהי שחר ברמן: רשות הכבאות לא הצליחה להתמודד עם מכל אחד שנשרף בבתי הזיקוק.

<ליהי שחר ברמן: אנחנו מכירים את האיומים היום מחיזבאללה, מלחמת לבנון האחרונה לא תהיה דומה למתקפת הטילים הבאה מבחינת יכולות האיכון.

<ליהי שחר ברמן: מה שאנחנו נראה זה מתקפת טילים ממוקדת על אזור בתי הזיקוק כשאת אותם בתי הזיקוק מתכננים עכשיו להרחיב ולהוסיף עוד חוות מכלים של 1,200 דונם בסמוך, בצמידות אליה, בלי שום תסקיר סביבתי שידבר על האיום הביטחוני הזה.

<ליהי שחר ברמן: אני מוטרדת גם מבפנים וגם מבחוץ ואני לא מכירה את אותו אחד שיעלה 800,000 תושבים על אוטובוס.

<ליהי שחר ברמן: אני רוצה להגיד שיש לבן שהוא לבן ויש שחור שהוא שחור ויש אפור, אבל חיפה זה חזק בשחור ואני צריכה לדעת שמתוך הוועדה הזאת תצא קריאה חד משמעית לבחון את כמות החומרים המסוכנים המאוכסנים כרזרבות למדינת ישראל.

<ליהי שחר ברמן: מקום האכסון שלהם זו קריאה חד משמעית ששמים סוף להפקרות של מפרץ חיפה.

דוד אמסלם: תודה רבה, ליהי.

<ליהי שחר ברמן: אני אשמח לשמוע התייחסות שלך.

<ליהי שחר ברמן: מאוד.

דוד אמסלם: אני חושב שהעלית בעיה מאוד רצינית ומאוד משמעותית, זה לא הדיון שלנו היום.

דוד אמסלם: אני עשיתי גם דיונים על מפרץ חיפה בהיבטים שונים, אבל מפרץ חיפה דורש מספר שעות רק לדבר עליו.

דוד אמסלם: זה, אני אבקש גם מיושב ראש הוועדה שיחליף אותי, שיעשה עוד דיון.

דוד אמסלם: כמדומני אפילו הקמתי ועדת משנה למפרץ חיפה בלבד.

דוד אמסלם: אבל זה אירוע גדול, אחר, בהיבטים שונים, גם היבטים שוטפים.

דוד אמסלם: אני אבקש ממנו לעשות דיון בעניין הזה.

<ליהי שחר ברמן: נכון.

דוד אמסלם: בבקשה, מסעוד.

מסעוד גנאים: תודה, אדוני היושב ראש.

מסעוד גנאים: הדיון חשוב, אני מתנצל על זה שבאתי מאוחר.

מסעוד גנאים: אולי דיברתם על העניין, רציתי לשאול בקשר לרשויות הערביות.

דוד אמסלם: דיברנו על זה.

מסעוד גנאים: אני רואה שיש את ה-15 מיליארד מ-922, יש את ה-50, יש, יש, יש, אבל לפני כחודש אני הגשתי שאילתה לשר הביטחון ואני גם הגשתי לו שאילתה, אני לא יודע אם הוא הכתובת לעניין של בניית מקלטים, למשל, כי היה דוח, לא יודע באיזה עיתון יצא, או למי, על המחסור האיום בכל הרשויות הערביות בעניין של המקלטים.

מסעוד גנאים: בשאילתה שלי לא שכחתי לציין שגם ערבים מתים ממלחמות, במלחמת 2006 נהרגו 12-13 תושבים ערבים מהצפון.

מסעוד גנאים: אז רציתי לשאול את השאלות האלה.

מסעוד גנאים: לא יודע אם התייחסתם לחלקן של הרשויות הערביות בתכנית הזו וכמה תקציבים, אלא אם יש דברים חוץ ממה שקראתי עכשיו.

דוד אמסלם: הייתה התייחסות, אני מציע שתשבו אם יש שאלות בנושא הזה - - - האמת, לפני שאני מסכם, עיסא, דקה, יש לי חמש דקות לסכם ואני רוצה לשמוע גם את בני.

דוד אמסלם: בבקשה.

<עיסא ג'בר: שלום לכולם.

<עיסא ג'בר: אני מתנצל שהגעתי קצת באיחור, אבל רציתי להתייחס לשתי נקודות.

<עיסא ג'בר: אני לא ארבה בדבריי, באשר ליחידת ההצלה והחילוץ שלנו במועצה מקומית אבו גוש, המונה כ-62 מתנדבים.

<עיסא ג'בר: היחידה הזאת קמה לפני כ-12 שנה, אולי קצת יותר, ואנחנו בדרך, אתמול כבר פרסמנו עוד הודעה בפייסבוק ובאתר של המועצה שמתחילים לרשום עוד יחידה חדשה של בחורים יותר צעירים.

<עיסא ג'בר: היחידות האלה, לדעתי, הן דבר מחייב, ליישוב עצמו, לאזור ובכלל למדינה, מאחר שמדובר כאן בהצלת חיי בני אדם.

<עיסא ג'בר: אנחנו מקבלים תמיכה גם מפיקוד העורף, גם ממשרד הפנים, האגף של החירום, וגם מגורמים נוספים, אבל לדעתי אנחנו עוד זקוקים כדי להיות מוכנים בשעת אמת להצלת חיי בני אדם ולסייע במצוקה של התושבים ובכלל של האזור.

<עיסא ג'בר: אנחנו זקוקים לתמיכות נוספות שאני מאמין שוועדת הפנים תתמוך בדרישות שלנו על מנת לחזק את המערך המקומי של כל רשות מקומית, כי במצב של חירום אנחנו מאמינים שמי שלוקח על עצמו את האחריות הראשונה אלה יחידות החילוץ המקומיות.

<עיסא ג'בר: עד שנקבל תמיכה מצה"ל או מכל גורם נוסף, לדעתי זה יהיה מאוחר.

<עיסא ג'בר: אז איך שאומרים, אם אני לא לי מי לי?

דוד אמסלם: תודה, עיסא.

דוד אמסלם: חבר הכנסת בני בגין, בבקשה.

זאב בנימין בגין: תודה.

זאב בנימין בגין: למי שלא יודע, אני אציג את עצמי, אני זקן חברי הכנסת ולכן היכולת שלי להשקיף על ההתפתחות ב-40 השנים האחרונות היא טובה יותר משל אלה שיש להם פרספקטיבה מסוימת.

זאב בנימין בגין: ההתקדמות היא עצומה, גם מלפני 10 שנים, 15 שנים מבחינת ההתארגנות וקודם כל מבחינת המודעות.

זאב בנימין בגין: האיומים הם רבים ואנחנו צריכים להשכיל במענה לצרף כמה איומים ולתת להם מענה משותף במידת האפשר.

זאב בנימין בגין: אחת הדוגמאות היא המיגון.

זאב בנימין בגין: מה שאני עושה לטובת מיגון מפני רעידת אדמה יכול וצריך להיות משולב במיגון מפני מתקפת רקטות, שעדיין נקראת בעיתונות מתקפת טילים, אבל הרבה אין שם.

זאב בנימין בגין: תרחיש ייחוס.

זאב בנימין בגין: אנחנו שינינו את המונח הזה לגבי רעידות אדמה, מפני שהוא גרר אי הבנות.

זאב בנימין בגין: תרחיש וגם תרחיש ייחוס איננו תחזית, מדובר במסגרת ההתארגנות הממשלתית.

זאב בנימין בגין: אנחנו לא יודעים מה יהיה, הממשלה קובעת לעצמה יעדים בתוך מסגרת שתפקידם לתאם רוחבית בין כל משרדי הממשלה איך מתארגנים באופן הרמוני גם לרוחב וגם אנכית.

זאב בנימין בגין: כמו שאמר יורם, מרמת הרשות המקומית ועד הממשלה ולהיפך, בשני הכיוונים.

זאב בנימין בגין: ההתארגנות הזאת דורשת לוח זמנים.

זאב בנימין בגין: פה דרוש גאנט של עבודה שאומר איך אנחנו סוגרים פער זה, פער זה ואחר, כל זה מלווה בתקציב.

זאב בנימין בגין: ממה שאני שומע, גם בשנים האחרונות וגם כאן בוועדה, בכל השטחים האלה אני רואה התקדמות.

זאב בנימין בגין: הרשות המקומית, יורם, לגבי האוכלוסייה החלשה, שהיא כמובן נקודת התורפה בכל מקרה אסון, האמריקאים ספגו את זה בקתרינה לפני שנים אחדות, הזקנים טבעו, הילדים החולים נפגעו קשות וכדומה.

זאב בנימין בגין: אני חושב שהרשות המקומית, גם בלי משרד הבריאות ובלי פגיעה בסודיות, יכולה לעשות הרבה.

זאב בנימין בגין: רשות מקומית יודעת מי הזקנים שלה, כמה הזקנים שלה, איפה הם יושבים.

זאב בנימין בגין: יכול להיות שאפשר לארגן סקר מקומי, אם אדם מתנדב לרשום את הצורך שלו באינסולין, אז אנחנו נדע.

זאב בנימין בגין: אם אנחנו יודעים כמה תינוקות יש עד גיל 3, ברשות המקומית, אז אתה יכול לאמוד כמה סימילאק אתה תצטרך.

זאב בנימין בגין: כל זה מלווה בתקציב.

זאב בנימין בגין: מחסן אינסולין, מחסן סימילאק דורש תקציב בגלל התחלופה, זה לא כמו מיטת ברזל שעומדת ב'מלון אורחים' באיזה מקום ויכולה לעמוד גם 20 שנה.

זאב בנימין בגין: הכול מלווה בתקציב, אבל אני חושב, כמו ששמענו מחברנו מאבו גוש, במובן הזה אם אין אני לי מי לי?

זאב בנימין בגין: מה שאפשר לעשות ברמה המקומית ייעשה ברמה המקומית.

זאב בנימין בגין: אנחנו צופים שבמקרה, למשל, של רעידת אדמה חזקה אכן ביממה הראשונה רק הרשות תוכל לטפל בעצמה בטרקטור שיש לה וב-JCB שיש לה עד שתהיה התארגנות ברמה הממשלתית.

זאב בנימין בגין: אמרת שהיית בקורס מפקדי נפות.

זאב בנימין בגין: פעם לא היה דבר כזה.

זאב בנימין בגין: ממתי יש, אתם יכולים להגיד לי?

זאב בנימין בגין: זה כשלעצמו - - -

<סיון יחיאלי: אני מחזור, אז זה לא הרבה.

<קריאה: לפני זה קראו לזה קורס בכירים, שאני הייתי מדריך בו לפני 17 או 18 שנים.

דוד אמסלם: בסדר, אבל לא לפני 40 שנה.

דוד אמסלם: בסוף נגיע לפלמ"ח.

זאב בנימין בגין: לא, בפלמ"ח לא היה.

זאב בנימין בגין: במובנים האלה, במובנים אחרים היה.

זאב בנימין בגין: אז, אדוני היושב ראש, אני מברך על הדיון, שמענו דברים טובים.

זאב בנימין בגין: כמובן ממשיכים לעבוד.

זאב בנימין בגין: אני חושב שהראש הוא טוב, הכיוון הוא טוב, קביעת סדר עדיפויות היא הכרחית כדי לרכז את המאמצים, התקציב תמיד יהיה מוגבל.

<קריאה: רק לא אמרת מתי תהיה רעידת אדמה רצינית.

זאב בנימין בגין: כבר נשאלתי.

זאב בנימין בגין: כדי להיות דרמטי, לפני סוף הדיון הזה זה אפשרי.

דוד אמסלם: טוב, רבותיי, תודה לבנימין.

דוד אמסלם: אני, ברשותכם, רוצה לסכם.

דוד אמסלם: בסך הכול אני שמח, גם אני, על הדיון שיזם אותו עמיר פרץ ועוד כמה חברים.

דוד אמסלם: כפי שאמרתי, אנחנו עשינו דיון, אני עשיתי כאן דיון לפני מספר חודשים מכיוון שאני באמת חושב שזה דבר שחשוב כל הזמן לדון עליו, לחדד אותו ולשפר אותו, בגלל שאם חס ושלום יקרה לנו אירוע, בעיקר בנושא של רעידת אדמה, שהוא מבחינתי אירוע הכי גבוה שיכול לקרות, ושם אני לפעמים רואה שיכול להיות באירועים מהסוג הזה שאפילו הממשלה, הכול לא מתפקד וכל אחד מקבל את השליטה ברמה המקומית, מה שיש יש, ומנסה לעזור במה שאפשרי, אז אני חושב שככל שאתם תעשו פגישות ותחדדו מול ראשי הרשויות, כך ייטב לנו בעניין.

דוד אמסלם: חזקה עליכם שאתם תעשו את זה.

דוד אמסלם: אני גם מסכים עם בני, שמה שהיה לפני 20 שנה זה לא מה שיש היום וגם מה שיש היום זה לא מה שיהיה בעוד 20 שנה, בכל הנושאים, גם ברמת זירת האיומים וגם בזירת ההיערכות וגם במודעות של הציבור ושל כולנו.

דוד אמסלם: אבל יש נושא אחד, ברשותכם, שהוא לא קשור אליכם באופן ישיר, אבל הוא קשור לאירוע, והיות שאני מחפש לו כתובת אז אני חושב שלפעמים זה ביי פרודקט של כל מיני, בוודאי ברעידת אדמה, זה דבר שאני רוצה שאתה תיקח אותו אליך, מבחינת החשיבה, ולהתניע מהלך פנים ממשלתי בנושא הזה והוא חשוב לי מאוד.

דוד אמסלם: תראה, עזוב, הסיפורים של מלחמות וכו', אני חושב שמדינת ישראל יודעת להכיל אותם, שים בצד, בדרך כלל עד היום זה אירועים מקומיים, מנג'סים, הכול, אבל הכול בשליטה, בוודאי מדינתית.

דוד אמסלם: יכול להיות שבאזור כזה או אחר יש בעיה נקודתית, אבל בסוף הכול נפתר.

דוד אמסלם: רעידת אדמה זה אירוע אחר לגמרי.

דוד אמסלם: מה מפריע לי בסיפור הזה?

דוד אמסלם: זה שיש הרבה מאוד בתי אב, מדינת ישראל את עצמה ביטחה בכל הנושאים, הבעיה היא האזרחים, שלחלק גדול מהם הבתים לא מבוטחים ויש יום אחרי.

דוד אמסלם: עזוב, הצלנו, עשינו, השתדלנו, הכול הכול ובסופו של דבר בוא נניח שיש ערים שלמות, הרי אירוע של רעידת אדמה, אתה לא יודע איפה, אבל זה אירוע ענק, זה לא משהו מקומי שמוריד ארבעה בתים, יכול להיות שזה מוריד ערים, חצי מדינה, אני לא יודע, לכן אני חושב שזה לא יכול להישאר ברמה של האזרח הבודד, זאת אומרת שהוא מבטח את ביתו, כן או לא.

דוד אמסלם: כל אירוע גדול מבחינתי זה אלפי איש, אפילו לא מעבר לזה, מהרגע שהוא קורה הוא הופך להיות בעיה של המדינה, לא של האזרח.

דוד אמסלם: איך אני תמיד אומר?

דוד אמסלם: אם אתה בבעיה קשה, באמת לרוב אתה בבעיה, ככל שהבעיה היא יותר גדולה באזרחים למדינה אין ברירה, היא נכנסת פנימה ומתחילה לחלץ את האירוע.

דוד אמסלם: לכן אני אומר, בביטוח רעידות אדמה אני מזהה בעיה מאוד משמעותית ברמת המדינה.

דוד אמסלם: הוא לא קשור אליכם, אבל אני לא מזהה איזה שהוא גורם שמתחיל להתניע ולדחוף אותו.

דוד אמסלם: אני דיברתי עם האוצר, הממונה על הביטוחים - - -

זאב בנימין בגין: חלק גדול נפתר במשכנתאות, בעובדה שכשאדם לוקח משכנתא הוא מבוטח ביטוח חובה.

זאב בנימין בגין: חלק גדול.

זאב בנימין בגין: ככה נבנים בתים בישראל.

זאב בנימין בגין: אבל זה דיון, האם ביטוח חובה, האם לא ביטוח חובה?

זאב בנימין בגין: הוא לא יקר מאוד, דרך אגב.

<קריאה: יש גם ביטוח נזקי טבע, שרעידות אדמה בפנים.

דוד אמסלם: אני לא בטוח.

דוד אמסלם: אני לא סתם אומר את זה, אני נקלעתי לסיפור הזה בעיקר בקטע של השריפות, כשקרו השריפות.

זאב בנימין בגין: היה לנו גם בלוני הגז בגילה.

דוד אמסלם: וגם בלוני הגז.

דוד אמסלם: אז אני יודע מה קורה כשיש משהו כזה.

דוד אמסלם: אז זה נכון מה שבני אומר, איפה שיש מישהו עם משכנתא אהלן וסהלן, אז 50% כאלה, בסדר?

דוד אמסלם: אני לא מדבר על מי שיש לו, אני מדבר על מי שאין לו, ולא מדובר על 10 אנשים.

דוד אמסלם: לכן אני חושב שכאן אולי כדאי שתתניעו איזה שהוא דיון פנים מערכתי מול האוצר על מנת שגם הסוגיה הזאת תצוף ויכול להיות שהמדינה תיתן לה פתרון ברמה כזו או אחרת.

דוד אמסלם: יש לי רעיונות בראש, אבל אני לא רוצה לפתח את זה כאן.

דוד אמסלם: זה לא יכול להישאר ברמה הבודדת של אותו איש.

דוד אמסלם: אפילו שבני אמר, הרי בסופו של דבר גם אנשים מבוגרים, בסוף אין להם משכנתא, הם סיימו.

דוד אמסלם: תאר לך בן אדם, בגיל 70, עכשיו יושב בביתו, קרה האסון, גם ככה הוא לא יודע איך להתמודד, בסוף אומרים לו 'גם אין לך בית', למה?

דוד אמסלם: נגמרה המשכנתא ואין לך ביטוח.

דוד אמסלם: אני חושב שאפשר לפתור את זה מבעוד מועד ויש כל מיני רעיונות לעניין הזה ואם תרצו אני אשתף אתכם בזה.

דוד אמסלם: שוב פעם אני רוצה להודות, שוב לעמיר פרץ ולחברי הכנסת הנוספים שפנו אלינו בעניין הזה.

דוד אמסלם: אני לרשות

דוד אמסלם: כם בכל דבר ועניין, גם אם אני לא כאן, כיוון שאני חושב, כפי שאמרתי, הנושא הזה, כל הזמן צריך לדוש בו ולדוש בו.

דוד אמסלם: זה כמו הגלים בים, לא נגמרים, נגמר גל ובא עוד אחד ובא עוד אחד.

זאב בנימין בגין: היושב ראש החליט שהוא יהיה חבר הוועדה גם אחרי שיהיה יושב ראש אחר.

דוד אמסלם: אני לא בטוח, אבל אני אשתדל - - -

זאב בנימין בגין: ככה חשבתי, ככה שמעתי שהחלטת.

דוד אמסלם: אתם יודעים, יש אילוצים.

דוד אמסלם: יש אנשים שאני צריך - - - זו כבר פרנסה אחרת, רבותיי.

דוד אמסלם: אז אני מאחל לכולנו שבאמת לא נזדקק לדברים האלה ושנעשה את ההיערכות וכמובן לא נצטרך אותה ושיהיה לנו המשך יום טוב.