ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 679, 2018-01-16 15:30

אילן גילאון: אני פותח את מליאת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

אילן גילאון: הצבעה

אילן גילאון: תקנות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (התאמות נגישות פרטנית לתלמיד ולהורה), התשע"ה-2015 – נתקבלו.

אילן גילאון: התקנות אושרו פה אחד.

הר טוב: אני חייבת לציין שמאז הצטרפתי לעמותת נגישות ישראל שזה היה ב-2010, קרי, שבע שנים, אני זוכרת דיונים על התקנות האלה.

<קריאה: מ-2007 אנחנו עם הדבר הזה.

הר טוב: אני כן יכולה להגיד שבשנתיים, שנה וחצי האחרונות, יש דיונים אינטנסיביים מטורפים כאן של כל הארגונים המהממים, אם זה "בזכות" וחבל שרויטל מקואליציית ההורים לא כאן כי היא חלק בלתי נפרד מהשינוי הזה.

אילן גילאון: אני עומד לדבר אתה כי היא כתבה לי SMS.

הר טוב: אני חושבת שהיא שוגה אבל אני גם לוקחת על עצמי לשכנע אותה.

אילן גילאון: זאת לא פעם ראשונה שהיא שוגה, אבל.

הר טוב: אני רוצה להודות לנציגות, לערן ולאמיתי, באופן אישי.

הר טוב: גם לך אילן שי, למרות שהעברת אותי הרבה מדורי גיהינום, אני רוצה להודות.

הר טוב: תודה רבה לאייל.

הר טוב: נכון שאתם עובדי ציבור ואתם אמורים לשרת את הציבור, אבל זה לא מובן מאליו.

הר טוב: גם אייל, הזמינות שלו.

הר טוב: כולנו כאן הצקנו לכלכם.

הר טוב: בעיני זה רגע היסטורי.

אילן גילאון: אני מאוד אוהב את מה שאת אומרת אבל אני מבקש שהלא מובן מאליו יהפוך למובן מאליו.

אילן גילאון: אנשים כאן משרתים ציבור, מקבלים משכורת, זה תפקידם, משכורת בכלל לא גרועה כפי שאתם יכולים לראות.

אילן גילאון: זה צריך להיות המובן מאליו.

אילן גילאון: מה שמעבר לנורמה הזאת, זה הלא מובן מאליו.

אילן גילאון: אני יודע שנורא קל להצטיין כאן כי אין ציפיות גדולות, אבל כדאי שאנחנו נשנה את זה.

אילן גילאון: כדאי שאנחנו בכלל נשנה את המארג של העבודה שלנו כאן

אילן גילאון: כי אפשר כאן בכל כך קלות לעשות חיים הרבה יותר טובים עם הרבה פחות מאבקים והרבה פחות מריבות אם אנחנו באמת נעשה את התפקידים שלנו.

אילן גילאון: לכן, מה שלא מובן מאליו, הוא יהיה המובן מאליו.

אילן גילאון: כל האקסטרות, אנחנו נודה עליהן.

הר טוב: אמן ואמן.

<קריאה: אני אומר עוד משפט.

<קריאה: אני חושב שהשיח שנוצר כאן בין הארגונים לבין, אני אגיד משרדי הממשלה ומשרד החינוך והפתיחות של משרד החינוך והארגונים, אני באמת מקווה שזה יישאר ורק יתעצם.

<קריאה: תודה רבה לכולם.

<קריאה: תודה רבה למשרד החינוך.

<קריאה: עוד דבר אחד קטן.

<קריאה: אמרנו שהיום יום חג אבל היום הוא ערב חג כי מחר יום הולדת של אייל.

<קריאה: אני חושב שמגיעות לו ברכות.

<ראובן ברון: אני רוצה להגיד תודה למשרד החינוך.

<ראובן ברון: באמת עברנו מההתחלה, מההצעה הראשונה ועד היום, עברנו שינוי.

<ראובן ברון: אני באמת חושב שהמפתח הוא יחסי אמון כי היו כאן חששות, היו כאן כעסים, היה כאן אי אמון אבל בסופו של דבר אתם אחראים על הילדים שלנו.

<ראובן ברון: אתם אלה שצריכים את החומר ואת ההנגשה והכול.

<ראובן ברון: השלטון המקומי, אנחנו מודים גם לכם.

<ראובן ברון: אנחנו רוצים ללכת אתכם יד ביד.

<ראובן ברון: זו רק ההתחלה.

<ראובן ברון: כל הכבוד לכולכם.

<ראובן ברון: תודה רבה.

אילן גילאון: תודה רבה לכולם.