ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 675, 2018-01-15 13:27

אלי אלאלוף: היום ה-15 בינואר 2018, אני מוותר לכם על התאריך העברי, השעה 13:27 ואנחנו בהצעה לדיון דחוף של חברי הכנסת חמד עמאר, דוקטור אחמד טיבי, טלי פלוסקוב שהיא לא כאן ורויטל סויד.

אלי אלאלוף: הנושא הוא ברור.

אלי אלאלוף: היה פעם יותר ממחזור אחד הכנה לבחינות לסטג' וזה הופסק ונשאר רק מועד אחד, אם אני לא טועה, דבר שבולם, למרות הצורך ברופאים וחזרה לארץ של צעירים רבים שלמדו בחוץ לארץ.

אלי אלאלוף: אני שמח שנמצאים אתנו פרופסור יציב ופרופסור מימוני.

אחמד טיבי: תודה רבה לך אדוני היושב ראש.

אחמד טיבי: ההצעה לדיון מהיר היא יוזמה שלי והצטרפו אליה סגני היושב ראש שקראת בשמם בישיבת הנשיאות ואני מודה להם על ההצטרפות.

אחמד טיבי: ההצעה עוסקת בצורך לפתוח עוד קורסים להכנה לבחינת הרישוי הממשלתית ברפואה ואני אומר למה הדרישה.

אחמד טיבי: מתקיימים שלושה קורסים והרופאים הבוגרים, הסטודנטים שסיימו לימודי רפואה ערב הגשת בחינת הרישוי, מבקשים להצטרף לקורסים אבל אין מקום.

אחמד טיבי: למה אין מקום?

אחמד טיבי: כי יש דרישה רבה להתקבל לקורס ומי שמצליח בו ועובר אותו, מקבל בונוס של עשר נקודות.

אחמד טיבי: לכן טבעי הדבר שרבים מהסטודנטים ירצו להתקבל לקורסים האלה.

אחמד טיבי: אני מטפל בנושא הזה, אדוני היושב ראש, כבר שנים רבות.

אחמד טיבי: אני חושב שמאז כניסתי לכנסת טיפלנו בנושא הזה של הבונוס ואני חושב שההישג הראשון והשינוי הראשון שהיה בבונוס אז, ואני מבקש להחזיר אותו, היה שהגענו אז לסיכום, לפני יותר מעשר שנים, שמי שעובר קורס רישוי ומקבל עשר נקודות, הדבר ייחשב לו בשלוש פעמים רצופות, גם אם הוא לא ניגש לקורס.

אחמד טיבי: אני זוכר שזה נמשך שנה, שנתיים, שלוש.

אחמד טיבי: אני לא יודע למה זה נפסק.

אלי אלאלוף: עשר נקודות מתוך כמה הוא צריך להשיג בסוף?

אחמד טיבי: לא.

אחמד טיבי: עשר נקודות הן בונוס.

אחמד טיבי: עשר הנקודות מתווספות לתוצאה שלו בבחינה.

אחמד טיבי: הבחינה, שישים.

אחמד טיבי: אם הוא מקבל 51, הוא לא עובר, אבל עם בונוס של עשר נקודות, הוא עובר.

אחמד טיבי: נמצא כאן פרופסור שאול יציב.

אחמד טיבי: למה אני מציין אותו?

אחמד טיבי: כי, ראשית, הוא היה המורה שלי כשהייתי סטודנט לרפואה במחלקת ילדים בהדסה עין כרם ואני רוצה לומר שכמו היום, גם אז, הוא היה מאוד – חוץ מהעובדה שהוא מקצועי – אמפתי והומני ממדרגה ראשונה.

אחמד טיבי: היו לנו קשיים בשנים האחרונות במחלקה לרישוי רפואי.

אחמד טיבי: היו לנו קשיים רבים.

אחמד טיבי: אין ספק שיש לנו לשון משותפת בתחומים המקצועיים האלה עם פרופסור יציב.

אחמד טיבי: אני אומר לך שפתרנו הרבה בעיות באופן מקצועי וענייני באמצעות הישיבות שהתקיימו במשרד הבריאות בנוכחות פרופסור יציב.

אחמד טיבי: הנושא הזה הוא החלטה גם של המשרד אבל גם של בתי החולים ולא רק של המשרד, לפתוח יותר קורסים.

אחמד טיבי: בינתיים יש שלושה קורסים וסטודנטים לא יכולים היום להירשם כי 2018 כולה סגורה.

אחמד טיבי: הקורסים התמלאו.

<קריאה: אפילו 2019.

אחמד טיבי: ב-2019 אנחנו מתחילים למצוא קשיים.

אחמד טיבי: למה פתאום אתה רואה כאן את חברי הכנסת הערבים מהרשימה המשותפת?

אחמד טיבי: כי זה נושא שחשוב לכולנו.

אחמד טיבי: אני ציפיתי לראות גם חברי כנסת יהודים.

אלי אלאלוף: אני.

אלי אלאלוף: מרוקאי.

אחמד טיבי: אתה יהודי עם תרבות ערבית במקור.

אלי אלאלוף: זה נכון.

אחמד טיבי: אתה רואה את הנוכחות כי כולם מקבלים פניות.

אחמד טיבי: כל מי שיושב כאן מקבל פניות בנושא הזה, כמעט כל יום.

אחמד טיבי: רק אתמול דיבר אתי מישהו מפרדיס, שלשום דיבר אתי מישהו מכפר קרא.

אחמד טיבי: כל יום אנחנו מקבלים פנייה בנושא הזה.

אחמד טיבי: אני מתחיל לחוש תופעה מעניינת.

אחמד טיבי: אני מקבל טלפון מרומניה לפני חודשיים, סטודנט שנה חמישית שמבקש מהיום לשריין מקום.

אחמד טיבי: אגב, הוא הצליח לשריין מקום מהיום.

אחמד טיבי: סטודנטים מתחילים לחשוב מה יקרה בעוד שנתיים או בעוד שנה וכדומה.

אחמד טיבי: לכן פנינו לשר הבריאות שהפך להיות סגן שר הבריאות.

אלי אלאלוף: באותו מעמד.

אחמד טיבי: באותו מעמד משפיע.

אחמד טיבי: שוחחנו עם פרופסור יציב בנושא הזה.

אחמד טיבי: הקורסים מתקיימים בבית חולים השרון, בצפת ובקפלן.

אחמד טיבי: אלה שלושת הקורסים הפעילים.

אחמד טיבי: אני דיברתי גם עם בית חולים סורוקה כדי שיפתחו, כדי לעזור גם לדרום.

אחמד טיבי: לא יכול להיות שהדרום יהיה ללא קורס.

אחמד טיבי: נאלצים סטודנטים לנסוע מהנגב לצפת.

אחמד טיבי: חשוב לפתוח קורס במקומות אחרים.

אחמד טיבי: למה שבבית חולים מאיר בכפר סבא לא יהיה קורס כזה?

אחמד טיבי: גם אם יש בשרון.

אחמד טיבי: או בנהריה?

אחמד טיבי: יש מספיק בתי חולים אבל אין מספיק קורסים.

אחמד טיבי: חבר הכנסת לשעבר אוסאמה סעדי ואנכי נפגשנו עם השר ועם המנכ"ל בנושא הזה והוא הבטיח טיפול מערכתי.

אחמד טיבי: נודע לי כי הייתה ישיבת מטה – לא אומר מה היה שם – במשרד הבריאות בנושא הספציפי הזה ואנחנו רוצים, אדוני היושב ראש, בשם כל הבוגרים, לפתור את הבעיה הזאת ובנוסף לחדש את הדרישה שלי שהייתה קיימת בעבר, שמי שעבר את הבחינה וקיבל בונוס פעם אחת – הדבר לא ייחשב רק פעם אחת אלא יישמר למי שלא עבר את הבחינה לפעם הבאה, לאחריה ולאחריה.

אחמד טיבי: אני מקווה שיישמר לו לתמיד.

אחמד טיבי: משרד הבריאות אמר פעם עד שהוא יעבור, אמר שלוש פעמים, בסדר, אבל העיקרון הזה, צריך לקחת אותו בחשבון.

אחמד טיבי: תודה רבה אדוני היושב ראש.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אדוני היושב ראש, בנושא הזה גם אני טיפלתי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: שלחתי שאילתה וגם דיברתי עם השר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: קיבלתי תשובה כאילו הבעיה נפתרה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז שלחתי עוד מכתב בהמשך לאותה שאילתה ושלחתי גם הקלטות שהגיעו אלי, שאנשים התקשרו לאותם מקומות בהם מתקיימים הקורסים ונאמר להם שהקורס מלא.

עבד אל חכים חאג' יחיא: נשלחו שתי הקלטות כאלה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בנוסף, יש פנייה ממכללת בית ברל.

עבד אל חכים חאג' יחיא: שואלים מה הן הדרישות כדי שנפתח קורס.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מבקשים לקבל את הדרישות ואת התנאים כדי שהם יוכלו כמכללה רשמית ומאושרת להעביר.

אלי אלאלוף: אין להם מומחיות ברפואה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אין להם מומחיות ברפואה אבל היא תביא את המומחים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם ירצו להביא מרצים, יביאו מרצים מתאימים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יגידו להם שהם לא יכולים, אבל שלפחות יקבלו תשובה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: המכתב ששלחתי וגם המכתב שקיבלתי, שהוא נשלח ישירות למשרד הבריאות, העברתי למנכ"ל משרד הבריאות אחרי שדיברתי אתו ודיברנו על סימון מוצרי מזון.

עבד אל חכים חאג' יחיא: דיברתי אתו ישירות בנושא הזה ועוד לא קיבלתי תשובה ומדובר בכשלושה שבועות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אומר שאם לא ייפתחו קורסים, אנחנו נעשה אפליה בין בוגר לבוגר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: עשר הנקודות האלה הן מאוד משמעותיות בנושא של המעבר.

אלי אלאלוף: אתם יודעים כמה סטודנטים השתמשו בבונוס הזה כדי להמשיך?

<קריאה: כל מי שיכול.

אלי אלאלוף: לדעתי לא כולם זקוקים לזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: נכון.

עבד אל חכים חאג' יחיא: גם אני הייתי רופא והייתי מקווה שלא יצטרכו אבל גם הקורס עצמו, לא רק הבונוס, מכין אותם כי אתה נבחן על דברים שלמדת אולי בשנה ב' או ג' וזאת לא השנה האחרונה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כשאתה מקבל את הקורס הזה, אתה מקבל גם ריענון כדי להיות מוכן לאותה בחינה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הקורס בעצמו, אפילו אם לא היה בונוס, הוא מאוד חשוב.

אלי אלאלוף: נכון.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן אני חושב שצריכים לתת את התשובה ולתת את האפשרות כי חבל, אנשים שנדדו לחוץ לארץ, נשארו שם שבע שנים ולמדו, הם צריכים לחכות עוד שנה או שנתיים עד שיוכלו לגשת לבחינה עצמה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה בעייתי ואני חושב שגם להם וגם למשפחות שלהם צריך לדאוג ולתת להם את האפשרות ואת ההזדמנות.

אלי אלאלוף: אנחנו נפלה לטובה את אוסאמה סעדי כי למרות שהוא עזב אותנו, אנחנו לא נעזוב אותו.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב ראש, מדובר בנושא שהוא באמת חשוב מאוד.

אוסאמה סעדי: כולנו, כפי שאמר חברי דוקטור אחמד טיבי וכל חברי הכנסת, וגם אני, ממשיכים לקבל זרם ואין ספור בקשות של סטודנטים.

אוסאמה סעדי: אני אקריא לכם הודעה שקיבלתי לפני כמה ימים מסטודנט מהעיר סכנין, מאג'ד עותמאן.

אוסאמה סעדי: האבא שלו הוא דוקטור לביולוגיה שולח לי מכתב ואומר שהבן שלו מאג'ד מסיים את לימודיו בסלובקיה בקיץ 2019 והוא מבקש ממני לנסות לגרום לכך שהבן שלו יתקבל לקורס באוקטובר 2019.

אוסאמה סעדי: הוא דיבר עם משרד הבריאות ואמרו לו שהקורסים סגורים עד 2020.

אוסאמה סעדי: זאת רק דוגמה לפניות ובקשות שאני וחבריי מקבלים יום יום.

אוסאמה סעדי: כפי שאמר חברי, אנחנו נפגשנו גם עם השר כתוארו אז, גם עם המנכ"ל גם עם פרופסור יציב.

אוסאמה סעדי: אני חושב שיש תמימות דעים בקרב כל חבריי כאן שרוח חדשה נושבת במשרד הבריאות.

אוסאמה סעדי: יש לנו דלת פתוחה ואוזן קשבת.

אוסאמה סעדי: הוא באמת פתר בעיות רבות.

אחמד טיבי: אין ספור בעיות.

אוסאמה סעדי: אין ספור בעיות.

אוסאמה סעדי: בכניסה הודיתי לו על כך שנתן פטור לרופא ממזרח ירושלים שעשר שנים עבד בסהר האדום ובבית חולים אלמקסד ולא נתנו לו רישיון לעסוק ברפואה בישראל.

אוסאמה סעדי: הוא אפילו פטר אותו מהבחינה כי אמר שבאמת יש לו ניסיון רב בתחום הזה.

אוסאמה סעדי: פרופסור יציב, כל הכבוד.

אוסאמה סעדי: אנחנו יודעים גם את העמדה שלך לגבי הקורסים, שאתה רוצה באמת קורסים מקצועיים שיכשירו רופאים טובים וכאן אין מחלוקת אתך.

אוסאמה סעדי: אנחנו באמת רוצים כולנו שיהיו רופאים מקצוענים ומקצועיים.

אוסאמה סעדי: לכן אנחנו אתך בעניין הזה, שהקורסים באמת נועדו להיות מכשיר לתת ידע ולהקנות ידע ומקצועיות.

אוסאמה סעדי: בעניין הזה אנחנו אתך אבל באמת אי אפשר לחכות כי סטודנט שסיים, בוגר שסיים, הוא לא יכול לחכות שנה ושנתיים עד שנעשה את הקורסים האלה.

אוסאמה סעדי: יש עבודת מטה במשרד הבריאות וכל מה שאנחנו מבקשים זה לזרז את העניין הזה, לפתוח קורסים שגם ייתנו ידע וגם ייתנו שוויון בין כל הבוגרים ולא יפלו.

אוסאמה סעדי: סטודנט משריין מעכשיו מקום, הוא למעשה חוסם מישהו אחר שסיים את לימודיו עכשיו ויכול להתקבל מיד.

אוסאמה סעדי: אנחנו מודים מאוד על כל מה שאתה עושה, אבל באמת העניין הזה הוא דחוף וצריך לתת לו עדיפות ודחיפות על מנת לעשות קורסים ושכל הבוגרים האלה ייכנסו אליו ויקבלו גם הכשרה וגם על הדרך את הבונוס.

אוסאמה סעדי: תודה.

יוסף ג'בארין: אני אומר בקיצור שבאמת הנוכחות שלנו כאן אומרת הרבה.

יוסף ג'בארין: היא מראה עד כמה הנושא הזה מעסיק אותנו כמעט באופן יום יומי.

יוסף ג'בארין: סטודנטים שלומדים בחוץ לארץ מודאגים מהעתיד שלהם.

יוסף ג'בארין: אני רוצה לומר שזאת אחת הדוגמאות לנושא שהוא וין-וין סיטיואיישן.

יוסף ג'בארין: מצד אחד, זה שהסטודנטים עוברים את הקורס, לא רק נותן להם את הבונוס של עשר הנקודות אלא זה גם מכשיר אותם יותר טוב.

יוסף ג'בארין: זה כל כך נחוץ שסטודנטים שסיימו לימודים בחוץ לארץ יקבלו את ההכשרה הזאת ויבואו מוכנים לעבודה ולא רק זה שהצליחו בבחינה.

יוסף ג'בארין: לכן יש אינטרס ציבורי שהקורס הזה באמת יתקיים והסטודנטים יעברו אותו.

יוסף ג'בארין: אני מתפלא למה הטיפול בנושא הזה כל כך מתמהמה.

יוסף ג'בארין: אם העלות היא כלכלית, הרבה מהסטודנטים מוכנים לשאת בעלות הזאת.

יוסף ג'בארין: לכן זה לא מחייב עלויות כלכליות וזה לא מצריך תקציבים.

יוסף ג'בארין: להפך, זה יכול להיות אינטרס לבתי החולים לקיים את הקורסים האלה ולהרוויח קצת הכנסה וקצת תעסוקה נוספת לחלק מהעובדים.

אלי אלאלוף: אתם יודעים כמה עולה קורס כזה?

<קריאה: בין 12 אלף לעשרים אלף.

אלי אלאלוף: פר סטודנט.

<קריאה: כן.

<ורה אופיר: לא.

<ורה אופיר: זה עולה 7,000-8,000.

יוסף ג'בארין: הקורס מכסה את עצמו.

יוסף ג'בארין: בית החולים האנגלי בנצרת, בית החולים הסקוטי בנצרת, הוא דוגמה לבית חולים שדווקא מעוניין לעשות את הקורס הזה ומוכן לעמוד בכל הסטנדרטים ובכל הדרישות ובכל הבקשות.

יוסף ג'בארין: יש הרבה ביקוש אבל זה לא קורה.

יוסף ג'בארין: אני מקווה שהדיון הזה יקדם אותנו בעניין.

יוסף ג'בארין: תודה.

יוסף עטאונה: אדוני היושב ראש, אני רוצה באמת להודות לחברי דוקטור אחמד טיבי על ההצעה לדיון.

יוסף עטאונה: הנושא הוא מאוד חשוב וההתייצבות של כולנו לדיון היא מאוד משמעותית עבור הסטודנטים ועבור החברה הערבית.

יוסף עטאונה: מאות סטודנטים ערבים מסיימים כל שנה לימודים בחוץ לארץ.

יוסף עטאונה: גילוי נאות, גם הבן שלי נמצא ברומניה שנה חמישית ולומד שם.

<קריאה: שריינת לו מקום בקורס?

יוסף עטאונה: לא שריינתי לו מקום אבל צריך לשאול את השאלה למה אנחנו צריכים את הקורס הזה.

יוסף עטאונה: לפי דעתי בראש ובראשונה הסטודנטים האלה, והם סטודנטים טובים ומצוינים, נבצר מהם ללמוד רפואה באוניברסיטאות בארץ ולכן הם נוסעים לחוץ לארץ דבר שמהווה מעמסה גם על ההורים וגם על הסטודנטים עצמם במשך שש, שבע ושמונה שנים בחוץ לארץ.

יוסף עטאונה: לכן הדרישה לקורס היא עוד שלב שהם צריכים לעבור אותו בדרך לבחינת הרישוי שצריכים לעבור אותה בארץ.

יוסף עטאונה: אני מצטרף לחבריי וגם להצעה וגם לבקשה.

יוסף עטאונה: הבקשה הראשונה היא לתת עוד מספר קורסים שיכולים לתת מענה לכל הסטודנטים שמסיימים, והבקשה השנייה היא לגבי הפריסה הגיאוגרפית, גם בנגב, גם במשולש, גם בגליל, גם בנצרת.

יוסף עטאונה: לפי דעתי צריך לפתוח כמה שיותר וקרוב למקום המגורים כי הסטודנטים האלה סבלו שבע ושמונה שנים עת היו בחוץ לארץ וגם מהנגב לנסוע לנהריה לקורס למשך תקופה ארוכה, זה קשה.

יוסף עטאונה: יש את האפשרות היום בבית חולים סורוקה שהוא גם בתחום הרפואה והוא מאוד מתקדם ויכול לתת מענה.

יוסף עטאונה: אני חושב שצריך לעזור לסטודנטים האלה.

יוסף עטאונה: הוכח בשנים האחרונות, גם בנגב, שהסטודנטים האלה שעברו את הבחינה ואת בחינות ההסמכה וההתמחות והיום הם מהמובילים בבית חולים סורוקה ובבתי חולים אחרים.

יוסף עטאונה: בכלל יש מחסור ברופאים ולכן זאת גם הזדמנות לתת ליותר ויותר רופאים, יותר ויותר התמחויות, כדי לענות על הצרכים בשטח.

יוסף עטאונה: תודה רבה.

סעיד אלחרומי: תודה כבוד היושב ראש.

סעיד אלחרומי: תודה ליוזם חברי דוקטור אחמד טיבי ולחבריי.

סעיד אלחרומי: אני לא אוסיף הרבה מעבר מה שאמרו החברים אבל כאן אנחנו מדברים על צוואר הבקבוק.

סעיד אלחרומי: אנחנו יודעים בוודאות שיש מחסור ברופאים בארץ.

סעיד אלחרומי: המספר הגדול, במיוחד במגזר הערבי, שהולך ללמוד רפואה והמשפחות משקיעות המון בתחום הזה, אם הנושא הזה יימשך ויידחה, ויש הרגשה – אני מרגיש את זה מהצעירים שמדברים אתנו, הרופאים הצעירים ומי שכבר לומד רפואה – שיש משהו מכוון בקטע הזה.

סעיד אלחרומי: אני מקווה שלא.

סעיד אלחרומי: הדרישה היא ברורה.

סעיד אלחרומי: גיאוגרפית צריך לפרוס את זה.

סעיד אלחרומי: אני מכיר צעירים מהישוב שלי, משגב שלום, ששכרו דירה במרכז, בכפר קאסם או במקום אחר, כדי ללמוד בקורס בשרון.

סעיד אלחרומי: זאת אומרת, לא רק השכר שהוא משלם אלא גם כל ההוצאות הנלוות שכרוכות בקורס הזה.

סעיד אלחרומי: כדי להתגבר על המחסור ברופאים, ולאו דווקא אלה שיצטרכו את הקורס, זה שהסטודנט מגיע ולומד את הקורס, זה נותן לו ביטחון לעבור את הבחינה.

סעיד אלחרומי: יכול להיות שהוא יעבור בלי עשר הנקודות האלה אבל זה נותן לו עוד ביטחון ואני מאמין שגם הכשרה וההכשרה האת חשובה.

סעיד אלחרומי: תודה כבודו.

אלי אלאלוף: אני אומר דבר שלא העזת להגיד.

אלי אלאלוף: כיושב ראש אני לוקח לעצמי את הזכות.

אחמד טיבי: שים לב שיש כאן רוב.

<קריאה: הוא חלק מהרוב.

אלי אלאלוף: אני הייתי מיעוט אצל הרוב.

אלי אלאלוף: אני לא שוכח את זה.

אלי אלאלוף: אני חייב לשים דגש על מה שלא העזת לומר.

אלי אלאלוף: אם מערכת הבריאות לא תתרגל שיהיה לה יותר ויותר כוח אדם במגזר הערבי, היא לא מתכננת את עצמה נכון, בכל התחומים.

אלי אלאלוף: שנדע את זה.

אלי אלאלוף: אני מציין את זה כטובה למערכת כי הרגישות, המקצועיות, אהבת האדם שהמגזר מביא לתחום הבריאות, אלה מוצרים שמאוד חסרים.

אלי אלאלוף: לכן אני אומר ללא היסוס שמערכת הבריאות זקוקה לגל המדהים הזה של הצעירים הערבים שחוזרים הביתה כדי לשרת את המדינה.

אלי אלאלוף: את זה אני אומר בצורה חד משמעית בלי כפפות ובלי להשוות לשום דבר אחר.

אלי אלאלוף: אחמד עד לכך שאני לא עשיתי שום חוק לטובת כביכול העולים החדשים, רק לטובת אלה שחוזרים הביתה, שרוצים לחזור לארץ כדי לשרת במקצועות שהם למדו ובצורה אוניברסלית ושוויונית.

אלי אלאלוף: כדאי שנדע את זה.

אלי אלאלוף: אם לא נעשה את זה, אנחנו ניחשב כלא מוצלחים, כמדינה, וזה כדי לא לומר מלים יותר קשות.

אלי אלאלוף: לכן אני מברך ומעודד כל ילד.

אלי אלאלוף: אני לא יודע איפה לומד הבן שלך אבל גם הבן שלי לומד שם.

אלי אלאלוף: כמו שאומר הבן שלי, כולנו ישראלים שם.

אלי אלאלוף: זה החלק הנפלא של המערכת.

טלב אבו עראר: תודה מכובדי היושב ראש.

טלב אבו עראר: תודה לחבר הכנסת היוזם, חברי דוקטור אחמד טיבי, על הדיון בנושא הזה שהוא באמת מעסיק את כולנו.

טלב אבו עראר: במדינה הזו לא מאפשרים לסטודנטים הערבים ללמוד בארץ באוניברסיטאות ובמכללות.

טלב אבו עראר: לא מסירים את החסמים שעומדים בפניהם בדרכם למוסדות ההשכלה הגבוהה.

טלב אבו עראר: לכן הסטודנטים שמסיימים רפואה בעיקר בחוץ לארץ, הם אלה שצריכים את הקורס הזה, מרגישים יחס משפיל מצד משרד הבריאות שלא מאפשר להם, שהם מחכים בתורים כל כך ארוכים עד שיתפנה מקום בקורס.

טלב אבו עראר: זה חוזר על עצמו כל שנה.

טלב אבו עראר: היינו מדברים עם דוקטור שאנון, היום עם פרופסור יציב שהחליף אותו.

טלב אבו עראר: לא ניסינו אותו אבל אנחנו מקווים שהוא יהיה יותר פתוח מכפי שהיה קודם.

טלב אבו עראר: כך אני חושב.

טלב אבו עראר: לכן לפתוח קורסים כמו שביקשו חבריי בנגב.

טלב אבו עראר: הרי יש לנו שני בתי חולים, ברזילי וסורוקה, ואתה איש הנגב.

טלב אבו עראר: שיפתחו שם קורסים.

טלב אבו עראר: מה הבעיה?

טלב אבו עראר: יש מספר לא מבוטל מהנגב, בדואים.

<קריאה: באשדוד.

טלב אבו עראר: אפשר גם באשדוד אבל לא כל כך רחוק כמו בצפון או במרכז.

טלב אבו עראר: אין לי הרבה מה להוסיף אבל העניין הזה כל פעם חוזר על עצמו.

טלב אבו עראר: אלה שמסיימים לימודים בישראל, כנראה לא צריכים את הקורס ולא צריכים את הבחינה.

טלב אבו עראר: לא עושים בחינה.

טלב אבו עראר: לכן, לפחות לאפשר לבוגרים את הקורסים.

טלב אבו עראר: אני מבקש שהוועדה הזו בראשותך תפנה למשרד הבריאות ולא רק לבקש אלא לחייב את משרד הבריאות.

טלב אבו עראר: אולי נגיע לשלב של חקיקה, שיהיה חוק ממש כדי לא להשאיר אף סטודנט שמעוניין מחוץ לקורס.

אחמד טיבי: שוויון הזדמנויות.

טלב אבו עראר: בדיוק.

טלב אבו עראר: שוויון הזדמנויות.

טלב אבו עראר: נכון מאוד.

<קריאה: אפליה מתקנת.

אלי אלאלוף: תודה, אחרון הדוברים, חבר הכנסת ג'מעה אזברגה.

ג'מעה אזברגה: אני שמח על ההזדמנות שניתנה לי להתבטא בנושא הזה שהוא כל כך קרוב אלי.

ג'מעה אזברגה: תודה ליוזמים, לדוקטור אחמד טיבי שאני בטוח שהוא וחבריו אמרו הרבה וגם עשו הרבה עוד לפני.

ג'מעה אזברגה: כנראה שיהיו עוד כאלה שיעשו גם אחרינו.

ג'מעה אזברגה: רציתי לומר שני דברים חשובים לראייתי את העניין הזה.

ג'מעה אזברגה: יש שני סוגים.

ג'מעה אזברגה: יש בתי חולים שיש להם רישיון ממשרד הבריאות להפעיל את הקורס הזה והם לא עושים את זה, ויש סוג אחר, בתי חולים שאין להם רישיון להפעיל את הקורס, היה להם ולקחו להם אותו.

ג'מעה אזברגה: בית חולים סורוקה למשל, יש לו אישור ממשרד הבריאות להפעיל את הקורס אבל הם לא מפעילים אותו, ויש בית חולים, נדמה לי בנצרת, בית החולים האנגלי, שהיה לו אישור ולקחו להם אותו.

ג'מעה אזברגה: אני לא רצה להיכנס לסיבות ולנסיבות.

ג'מעה אזברגה: הייתה לי שיחה עם פרופסור יציב על מנת לקדם את העניין הזה.

ג'מעה אזברגה: אנחנו מדברים על 1,228 ילדים, בשבילנו הם ילדים אבל הם רופאים.

ג'מעה אזברגה: דוקטור אחמד טיבי יתקן אותי אם אני טועה.

אלי אלאלוף: שהם מוכנים להתחיל בקורס?

ג'מעה אזברגה: כן.

ג'מעה אזברגה: סיימו לימודים ועדיין לא עשו את הקורס.

ג'מעה אזברגה: סיימו לימודי רפואי ולא מצליחים לעשות את הקורס הזה.

ג'מעה אזברגה: הסוגיה השנייה.

ג'מעה אזברגה: אני חושב שהקורס הזה עד עכשיו לא היה אחיד.

ג'מעה אזברגה: כל מכללה עשתה את הקורס שלה.

ג'מעה אזברגה: יש קצת בלגן ואני הבנתי את זה מפרופסור יציב ואני מסכים שהוא צריך להיות אחיד.

ג'מעה אזברגה: אבל לא יתכן לעשות את זה למשל בצפון כאשר הסטודנט ייסע לשם מהנגב או גם להפך.

ג'מעה אזברגה: זאת סוגיה שהיא חשובה.

ג'מעה אזברגה: שלפחות תהיה פריסה ארצית של הקורסים.

ג'מעה אזברגה: לדעתי זה חשוב מאוד.

אלי אלאלוף: נציג משרד הבריאות.

<שאול יציב: אני מאוד מעריך את העובדה שכל כך הרבה חברי כנסת נכבדים באו לדיון.

<שאול יציב: זה מדגיש את החשיבות שהם מייחסים לנושא.

<שאול יציב: אני שותף מלא לחשיבות הזאת ולדאגה שלהם.

<שאול יציב: נפגשתי עם חלק מחברי הכנסת, עם דוקטור אחמד טיבי שאתו אני בקשר מאוד רציף וגם לפעמים מתייעץ אתו לגבי דברים מסוימים, אבל גם עם חברי כנסת אחרים.

<שאול יציב: נפגשנו ושוחחנו על הדברים.

<שאול יציב: אני מעריך את חברי הכנסת, לא רק בגלל העניין שלהם בנושא אלא גם בגלל שמתוך ההתרשמות שלי, מהשיחות שהיו לי אתם, הם מודעים לחשיבות העצומה שיש לכך שאנשים שבאים לטפל בילדים שלנו, בנכדים שלנו, בכל אחד מאתנו, באמת אנחנו רוצים שהם יהיו רופאים ראויים ושתהיה להם ההשכלה המתאימה והידיעות המתאימות.

<שאול יציב: לכן צריך לעשות כל מאמץ.

<שאול יציב: אני חושב שהקורס הזה הוא חשוב ולא רק בגלל עשר הנקודות, כי עשר הנקודות הן לא המטרה של הקורס.

<שאול יציב: עשר הנקודות הן איזשהו צ'ופר לעודד אנשים לבוא.

<שאול יציב: מה שאנחנו רואים שבעצם לא צריך לעודד אותם כל כך כי הם באמת רוצים לבוא.

<שאול יציב: כשנכנסתי לתפקידי לפני כשלושה חודשים, הבנתי מיד שאת החשיבות של זה.

<שאול יציב: אומר לכם את האמת.

<שאול יציב: משרד הבריאות לא היה מעורב בכל הנושא הזה של הקורסים באופן פעיל במשך כל השנים האלה.

<שאול יציב: כל אחד בכל מקום ניהל את הקורס לפי ראות עיניו.

<שאול יציב: זאת אומרת, כל אחד חיבר בחינה בנפרד והבחינה לא הייתה באותה רמה למרות שעשר הנקודות הן אותן עשר נקודות, אבל הרמה של הבחינה הייתה שונה מקורס לקורס.

<שאול יציב: הפיקוח, הדיונים וכל מה שהיה מסביב, היו ללא סדר.

<שאול יציב: עובדה היא שלפחות לגבי קורס אחד אני יכול לומר, קורס שילוב שבוטל, שאני יודע שאתה היית מעורב בזה – אני לא הייתי מעורב בנושא הספציפי הזה אלא רק נתתי את האישור המקורי לקורס הזה – אני הבנתי שהיו שם מורים שהם היו סטז'רים ורופאים צעירים ולא נתנו באמת את המשקל הראוי לקורס הזה שהוא בעל חשיבות בלתי רגילה.

<שאול יציב: אני רואה בקורס הזה איזשהו שדרוג שאפשר לעשות לרופאים שבאים מחוץ לארץ.

<שאול יציב: נגיד את האמת, ואני חושב שכולם כאן יודעים, שחלק מהסטודנטים לומדים בבתי ספר שהם ברמה יותר נמוכה מאשר הרמה בישראל, אנחנו יודעים את זה, אבל אנחנו יכולים בעזרת הקורסים האלה, וכמובן בעזרת סטז' אחר כך ובעזרת ההתמחות וכולי, לנסות להביא אותם באמת לדרגה היותר גבוהה ולרמה שאנחנו היינו רוצים שהרופאים שלנו יהיו במדינת ישראל.

<שאול יציב: לכן כאן אני מתחבר למה שנאמר.

<שאול יציב: אני כינסתי כבר שלוש פעמים את כל מנהלי הקורסים ואני אמרתי להם שאי אפשר שמצד אחד כולם יקבלו את אותו בונוס ומצד שני כל אחד יעשה לו מה שהוא רוצה.

<שאול יציב: חייבת להיות ועדה אחת, בחינה אחת, רמה אחת עם ארגון כמו שצריך ששומר על כך שהרמה של הקורסים באמת תהיה מספיק גבוהה ומספיק טובה כדי שהאנשים שיסיימו את הקורס לא יקבלו עשר נקודות אם יקבלו ציון שבעים אלא גם באמת ישדרגו את הידע שלהם ויבואו לבחינת הרישוי שעורך אותה פרופסור מימוני, שהוא אחראי עליה, הרבה יותר מוכנים וגם יעברו את הבחינה באחוזים הרבה יותר גבוהים.

<שאול יציב: כדי שהדבר הזה יתקיים, חייבים לארגן את זה מחדש.

<שאול יציב: באמת הייתה הסכמה של כל מנהלי הקורסים שחייבים לעשות שינוי.

אלי אלאלוף: כשאתה אומר מנהלי הקורסים, מנהלי שלושת הקורסים האלה.

<שאול יציב: לגבי מספר הקורסים.

<שאול יציב: אין ספק שמה שיש היום, זה לא מספיק.

<שאול יציב: זה לא מספיק.

אוסאמה סעדי: כמה קורסים מתקיימים היום?

אוסאמה סעדי: כמה בוגרים אתם מקבלים?

<שאול יציב: כרגע יש שלושה קורסים.

אלי אלאלוף: כמה תלמידים יש בקורס אחד?

<שאול יציב: בין ארבעים לשישים.

<שאול יציב: יש פעמיים.

אלי אלאלוף: במקסימום 150 בשנה.

<שאול יציב: תכף ניתן את הנתונים אבל אני רוצה לדבר על הצדדים העקרוניים.

<שאול יציב: אני כבר תכננתי לקיים קורס בבאר שבע.

<שאול יציב: אני גם רוצה לפנות בעפולה, שם הביעו רצון לפתוח קורס נוסף.

<קריאה: חשוב מאוד.

<שאול יציב: בעפולה זה מקום טוב משום שיש שם ריכוז אנשים.

<שאול יציב: אני גם מכיר טוב את מנהלת בית החולים ואני מכיר טוב את מנהלי המחלקות.

<שאול יציב: את הקורסים צריך לקיים בתוך בתי חולים.

אלי אלאלוף: ודאי.

<שאול יציב: זה לא שיש לי התנגדות עקרונית לגבי בית ברל או לגבי מקומות כאלה שהם רציניים אבל רצוי שהקורסים האלה יהיו בבית חולים.

<קריאה: אין ספק.

<קריאה: זה חייב להיות בבית חולים.

<שאול יציב: בבתי החולים יש את המורים המתאימים, יש שם את האווירה המתאימה.

<שאול יציב: זה חייב להיות בתוך מערכת מוסדרת.

<שאול יציב: אני עושה עכשיו כל מאמץ כדי שלקראת הבחינה הבאה באמת ייפתחו יותר קורסים.

אוסאמה סעדי: הבחינה הבאה באוקטובר 2018?

<שאול יציב: מי שייגש כבר לבחינה הבאה באוקטובר - - -

<קריאה: לא.

<קריאה: יש בחינה במרץ.

<שאול יציב: במרץ אני לא יכול.

<שאול יציב: מה שאני יכול לעשות מאמץ כדי שלקראת אוקטובר, מי שייגש.

<שאול יציב: צריך לזכור שצריך לקבוע אמות מידה מי יכול לגשת לקורס מסוים.

<שאול יציב: קרו כמה אבסורדים.

<שאול יציב: אנשים שקיבלו כבר את הזכאות להיבחן, לא היה להם מקום ואילו אנשים שעוד לא סיימו את הלימודים במקום כלשהו, כבר נרשמו ותפסו את המקום.

אלי אלאלוף: עוד לא עשה את הבחינה וכבר יש לו מקום בבית החולים להתמחות.

<שאול יציב: יש כאלה שאפילו עוד לא סיימו את הלימודים בחוץ לארץ וכבר נרשמו לקורס.

<קריאה: בגלל הפחד שלא יהיה להם מקום.

<קריאה: זה הגורם העיקרי.

<שאול יציב: כאלה שבאמת צריכים את זה כי הם קיבלו זכאות לגשת לבחינה, אין להם מקום בקורס.

<שאול יציב: הכול נבע מחוסר ארגון.

אלי אלאלוף: יש היום גוף אחראי במשרד הבריאות לכל המערכת?

<קריאה: לא.

<שאול יציב: משרד הבריאות עד עכשיו לא היה מעורב באופן רציני בסיפור הזה.

<שאול יציב: אני לקחתי על עצמי את התפקיד הזה, לעשות שינוי בעניין הזה מכיוון שאני כמוכם חושב שלקורסים האלה יש חשיבות אבל לא רק בגלל עשר הנקודות.

<שאול יציב: עשר הנקודות, אני רוצה לומר לכם משהו לגביהן.

<שאול יציב: עשר נקודות, זה חשוב, אני לא אומר שלא, אבל זאת לא המטרה של הקורס.

אלי אלאלוף: נכון.

<שאול יציב: אני באמת רוצה לתת בונוס לאנשים טובים שעושים מאמץ, נוכחים בקורסים, לומדים בקורסים.

<שאול יציב: לאלה מגיע.

אוסאמה סעדי: לזה כולנו מסכימים.

<שאול יציב: היו קורסים בהם היו כל מיני דברים שאני אפילו לא רוצה להזכיר אותם כאן ולכן גם בוטלו, בגלל כל מיני אי סדרים, ואני לא רוצה לפרט מעבר לכך.

<שאול יציב: אני לקחתי על עצמי את התפקיד הזה, את המשימה הזאת לעשות רה-ארגון של כל הדבר הזה, לתת מטריה יותר רחבה של משרד הבריאות על הסיפור הזה, מה שלא היה קיים קודם, לאחד את כולם, לארגן את כולם, לדאוג שהבחינה תהיה ברמה, שהקורס יהיה ברמה וגם שמספר הקורסים שיהיו, יהיו בהחלט סבירים כך שכל אלה שזכאים לגשת, יוכלו לגשת.

אלי אלאלוף: אם אני לוקח את המספרים שנזרקו כאן, יש היום כ-150 סטודנטים בבת אחת בקורסים, רשימת המתנה של 1,200 ומשהו.

אלי אלאלוף: זאת אומרת שבקצב הזה אנחנו מדברים על מינימום עשר שנים.

אלי אלאלוף: זה אומר שאם לא מכפילים בשתיים-שלוש מינימום, אנחנו באנדרלמוסיה מוחלטת.

<מרק מימוני: אם תרשו לי, אני אומר את הדברים.

<מרק מימוני: אתה מכיר אותי, חבר הכנסת אחמד טיבי.

<מרק מימוני: אני הייתי בעיר שלך ויש לי הרבה זכויות על מרכז הילד.

<מרק מימוני: אני זה שגרמתי לכך ששניידר זכרונו לברכה יתרום מיליון דולר כדי שהדבר הזה ייבנה.

אחמד טיבי: יש לך תרומה חשובה ומבורכת.

<מרק מימוני: תודה.

אלי אלאלוף: גם זה שהוא בא מאלג'יר ולא ממרוקו.

<מרק מימוני: אני יכול להגיד לכם ששפת האם שלי היא צרפתית אבל השפה שלי היא ערבית.

<מרק מימוני: התרבות הערבית בכלל לא זרה לי, כמו שאתה אמרת על כבוד היושב ראש.

<מרק מימוני: אני אומר לכם שיש לי תפילה בלב.

<מרק מימוני: לפני עשר שנים נשיא המדינה אמר לי, אז הייתי סגן יושב ראש ההסתדרות הרפואית, שנדאג לרוסים.

<מרק מימוני: עכשיו, אחרי עשר שנים או 15 שנים, הוא יכול להגיד שהרוסים האלה הצילו את הרפואה הישראלית כי אתם כולכם צדקתם.

<מרק מימוני: חסרים במדינת ישראל 3,000 רופאים ובעיקר בכפרים ובפריפריה.

<מרק מימוני: לכן זאת מצווה.

<מרק מימוני: אני חושב שיש לנו הזדמנות אדירה שאני רואה בהתרגשות רבה.

<מרק מימוני: נמצאים כאן רוב חברי הכנסת, חלק גדול של חברי הכנסת מהמגזר הערבי, כלומר, יש לכם עניין רב ואת זה הבנתי, ולנו יש עניין רב.

<מרק מימוני: מה ההזדמנות.

<מרק מימוני: ההזדמנות היא שסוף סוף יש לנו את האיש החכם במקום הנכון ויש לנו הזדמנות שאסור להחמיץ אותה.

<מרק מימוני: הוא בן אדם גדול וסליחה שאני אומר את זה בנוכחותך אבל אין ברירה.

<מרק מימוני: הוא איש של יוזמות ושל ויז'ן.

<מרק מימוני: יש לו את זה והוא רואה לעתיד.

אחמד טיבי: פה אחד אנחנו מסכימים.

<מרק מימוני: כבוד היושב ראש, גם אתה לוקח את ההזדמנויות.

<מרק מימוני: ראיתי את זה לא פעם.

<מרק מימוני: ולכן מצב כזה, חברי הכנסת, לא יימצא בקלות.

<מרק מימוני: כמו שאתה אמרת בחכמה רבה, אם אנחנו לא נעשה מכפלות עכשיו, לא אמשיך לדבר.

<מרק מימוני: אבל התפילה שלי היא שבעוד כמה שנים, זה לוקח זמן, יגידו שהמגזר הערבי הציל את הרפואה בישראל כי את ה-3,000 הרופאים צריך למצוא.

<מרק מימוני: חמשת בתי הספר לרפואה שלנו לא מצליחים להדביק את הפער.

<מרק מימוני: לא מספיק מייצרים רופאים.

<מרק מימוני: אני לא רוצה לשבח אין סוף.

<מרק מימוני: אתה נתת רמז לכך וגם אתה.

<מרק מימוני: במגזר הערבי יש גם את היכולת ויש גם את התכונות הפסיכולוגיות של רצון לעזור לזולת ולתת את כל הידיים והשכל הטוב לטובת בריאות העם, וזו מצווה מכל הכיוונים.

<מרק מימוני: יחד עם זאת אני רוצה להגיד לכם שאני האיש הרע, זה שכותב את המבחנים, ואני זה שנותן את ההוראות.

<מרק מימוני: אני זה שיכול להגיד לכם ש-1,300 מועמדים היו במבחן האחרון.

<מרק מימוני: לפי הערכתי יש שישים-שבעים אחוזים של המגזר הערבי שבא מהכפרים שאתם מגנים עליהם בצדק ואתם רוצים שהרפואה תהיה טובה.

אוסאמה סעדי: 1,300 שניגשו לבחינה?

<מרק מימוני: 1,300.

<מרק מימוני: כל שישה חודשים.

<מרק מימוני: מהם בערך חצי, טיפה פחות מחצי, פעם ראשונה.

<מרק מימוני: למה אני אומר פעם ראשונה, שנייה ושלישית?

<מרק מימוני: אין גבול בחוק הישראלי לכמה פעמים יכולים לגשת לבחינה.

<מרק מימוני: יש לנו אלופי גינס.

<מרק מימוני: יש אנשים שכבר עשרים שנים מנסים את כוחם אבל אלה, הסיכוי שלהם להצליח הולך ופוחת.

<מרק מימוני: כלומר, אנחנו צריכים לקחת את הבנים והבנות שלכם ושלנו – אין הבדל ברפואה ואף אחד לא מבדיל וזה דבר מאוד יפה – אנחנו לא מכירים דרוזים, צ'רקסים, ערבים, יהודים ובשבילנו יש פציינטים, יש מישהו שסובל ואנחנו מושיטים את היד.

<מרק מימוני: לא אנחנו, הילדים שלכם כמו הילדים שלנו מושיטים את היד.

<מרק מימוני: אחרי כל מה שאמרתי, יש לנו בעיה כי על 1,300, תשמעו נתון בעייתי.

<מרק מימוני: הנתון הבעייתי הוא שבמבחן הקודם עברו את המבחן בפעם הראשונה, בבדיקה הראשונה של המחשב, משהו כמו 22 אחוזים בלבד.

<מרק מימוני: אם אני עושה את ההתפלגות ואני רואה כמה מהחדשים שמגיעים היום מרומניה, ארמניה, צ'כסלובקיה וכולי, כמה מצליחים – אצלם אלה ארבעים אחוזים ולא 22 אחוזים.

<מרק מימוני: כשאני לוקח את כל המכלול ואני אומר 22 אחוזים הצליחו, כאשר אנחנו בודקים את עצמנו אנחנו עושים עבודת נמלים.

<מרק מימוני: בודקים את עצמנו ואומרים שהשאלה הזאת לא מספיק טובה וחדה – מבטלים אותה.

<מרק מימוני: רבותיי, אני ייצגתי בבית המשפט, והחבר שלי יציב יודע את זה, ששינו את החוק של המועצה המדעית, שאם אנחנו כתבנו שאלה לא טובה ואנחנו מודים שהיא לא טובה, כל 1,300 הנבחנים מקבלים נקודה.

<מרק מימוני: כלומר, אני אמרתי שאני הרע, אבל זה לא לגמרי נכון.

<קריאה: אנחנו בטוחים בזה שאתה לא לגמרי רע.

<מרק מימוני: אני אמרתי שאני לא רוצה שבן אדם שגר בכפר ערבי יקבל רפואה נמוכה.

אלי אלאלוף: אני מבקש טכנית, כי זה מאוד חשוב.

אלי אלאלוף: תרשה לי לסגור את הישיבה כי אנחנו חייבים לסגור אותה בשעה 14:00.

אלי אלאלוף: אסור לנו לקיים דיונים אחרי 14:00.

אלי אלאלוף: אנחנו נמשיך בדיון.

<מרק מימוני: איך נמשיך?

אלי אלאלוף: נמשיך בדיון.

אלי אלאלוף: לא יהיה פרוטוקול אלא אנחנו נמשיך בשיחה.

אלי אלאלוף: הישיבה נעולה והדיון נמשך.