ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 536, 2018-01-16 12:30

יעקב מרגי: שלום לכולם, אני פותח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, 16 בינואר 2018, כ"ט בטבת תשע"ח.

יעקב מרגי: הנושא על סדר היום: היערכות מערכת החינוך למצבי מלחמה ורעידות אדמה במסגרת ציון יום הגנת העורף בכנסת.

יעקב מרגי: מי מוביל את היום הזה?

יעקב מרגי: אני חושב שעמיר פרץ.

יעקב מרגי: כנראה הוא נע ונד בין הוועדות, בין כנסים לדיונים.

יעקב מרגי: אם הוא יגיע תוך כדי הדיון, ניתן לו לברך, נאפשר לו לומר מספר מילים.

יעקב מרגי: את זמן הפתיחה שלי גזלתי.

יעקב מרגי: אנחנו באיחור של חצי שעה מהדיון שאמור להתחיל.

יעקב מרגי: אני אתן ישר לנציגת מרכז המחקר והמידע של הכנסת לתת לנו מספר נתונים שהם יהיו בסיס לדיון.

יעקב מרגי: נשמע את האורחים.

יעקב מרגי: כל מי שרוצה להתבטא, צריך אך ורק לרשום פתק קטן עם השם שלו ואני אתן לו לדבר.

יעקב מרגי: חברי הכנסת, תקבלו רשות דיבור.

יעקב מרגי: אין קריאות ביניים.

יעקב מרגי: מי שרוצה, יבקש רשות דיבור, יקבל אותה.

יעקב מרגי: בבקשה, נורית.

<נורית יכימוביץ-כהן: שלום לכולם, תודה רבה ליושב הראש.

<נורית יכימוביץ-כהן: שמי נורית, אני חוקרת במרכז המחקר והמידע של הכנסת ואני כתבתי את המסמך – היערכות ומוכנות הרשויות המקומיות לרעידות אדמה.

<נורית יכימוביץ-כהן: המסמך עוסק בהיבטים רבים של רעידות אדמה ואני אציין כאן רק כמה דברים שקשורים להיערכות מערכת החינוך.

<נורית יכימוביץ-כהן: המסמך המלא נמצא באתר מרכז המחקר והמידע של הכנסת.

<נורית יכימוביץ-כהן: מבחינת תקן לחיזוק מבנים, כל מבנה בישראל שניבנה לפני 1980 נחשב למבנה שלא מחוזק בפני רעידות אדמה ויש לחזק אותו.

<נורית יכימוביץ-כהן: כאשר מדובר במבני חינוך, יש אלף ושש מאות בתי ספר שניבנו לפני 1980.

<נורית יכימוביץ-כהן: נתונים שקיבלנו לפני קצת פחות משנה ממשרד החינוך מצביעים על כך שרק שלושים וחמישה מבני בתי ספר חוזקו עד היום, ונתונים יותר עדכניים שנמסרו במסגרת שאילתה לפני שבוע במליאה, מצביעים על כך שבערך ארבעים ושמונה בתי ספר עד עכשיו חוזקו או נמצאים בשלבים מתקדמים של חיזוק, שזה אומר שלפחות 97% ממבני בתי הספר עדיין לא חוזקו.

<נורית יכימוביץ-כהן: אני חוזרת, 97% מהמבנים עדיין צריכים להיות מחוזקים.

<נורית יכימוביץ-כהן: המורכבות של הפעולה של החיזוק, חלק ממנה נובעת מזה שמבני בתי הספר בדרך כלל שייכים לרשויות המקומיות אבל החיזוק שלהם מצוי במעורבות של משרד האוצר עם משרד החינוך, ויש החלטת ממשלה מספר 1624 שקובעת תקציבים לחיזוק מבני ציבור בכלל ובתוך זה גם מבני חינוך, כאשר ההחלטה קובעת תקציב של 35 מיליארד שקלים בפריסה לעשרים וחמש שנים.

<נורית יכימוביץ-כהן: מדובר ב-140 מיליון שקל בכל שנה, אבל שוב אני חוזרת ואומרת שמדובר בתקציב לא רק עבור בתי הספר אלא גם מבני ציבור אחרים כמו בתי חולים, בתי סוהר, תחנות משטרה, מבני רווחה וכן הלאה, זאת אומרת לא כל התקציב מיועד לבתי ספר.

<יהודית גידלי: איזה אחוז זה בתי ספר, את יכולה להגיד?

<נורית יכימוביץ-כהן: שוב, 97% מבתי הספר שנבנו לפני 1980, עדיין לא מחוזקים.

<יהודית גידלי: כמה אחוז זה מכלל המוסדות?

יעקב מרגי: אפשר לומר, 90% זה כל בתי הספר.

<נורית יכימוביץ-כהן: כי רוב בתי הספר נבנו לפני 1980 ומדובר פה בלפחות מאות אלפי ילדים.

<נורית יכימוביץ-כהן: בהקשר הזה אני גם יכולה לציין שגני ילדים בכלל לא כלולים בהחלטת הממשלה הזאת.

<נורית יכימוביץ-כהן: גני ילדים תועדפו נמוך, ככל הנראה בגלל שכל גן ילדים, גם יש בו פחות ילדים וגם מדובר בהרבה מקרים במבנים חד קומתיים, למרות שחייבים לומר שלא כל גני הילדים הם מבנים חד קומתיים.

<נורית יכימוביץ-כהן: אני אסיים בעוד שתי סוגיות שעולות מהמסמך שלנו, שקשורות למערכת החינוך.

<נורית יכימוביץ-כהן: אחת, זו התקנה של מערכות התראה מפני רעידות אדמה.

<נורית יכימוביץ-כהן: יש מערכת התראה ארצית שהיא בתכנון והיא עדיין לא מבצעית, ויש עוד סוג אחד של מערכות התראה שהן מקומיות, ויש כוונה של מערכת החינוך לצייד את כל בתי הספר, למיטב הבנתנו, במערכות ההתראה האלה.

<נורית יכימוביץ-כהן: זה עולה כמה אלפי שקלים למערכת התראה.

<נורית יכימוביץ-כהן: חלק מבתי הספר כבר צוידו וחלק עדיין לא.

<נורית יכימוביץ-כהן: בנוסף על כך יש את הסוגיה של תרגול בתי הספר כלפי תרחיש של רעידות אדמה, כאשר הגורם שאחראי במדינה על השגחה על מה שקורה ברשויות המקומיות אל בקרה מבחינת היערכות לרעידות אדמה, זה פיקוד העורף.

<נורית יכימוביץ-כהן: הייתי רוצה לשאול את השאלה, הם כל בתי הספר בישראל מתורגלים לתרחיש של רעידות אדמה והאם תרגול בתי הספר והאם חיזוק מבני בתי הספר הם חלק מהציון שהרשויות המקומיות מקבלות בביקורת של פיקוד העורף?

<נורית יכימוביץ-כהן: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: לפני שנראה את המצגת, אתן לחבר הכנסת איציק שמולי שהגיע לדיון הזה עוד בשלהי הדיון הקודם.

יעקב מרגי: בבקשה.

איציק שמולי: תודה רבה אדוני היושב ראש.

איציק שמולי: אני מברך גם אותך וגם את הוועדה וכמובן גם את חברי עמיר פרץ שמוביל את היום הזה של מוכנות העורף למצבי חירום.

איציק שמולי: מצבי חירום זה לא רק חס וחלילה מלחמה שעלולה להתרחש עלינו מצפון או מדרום, זה גם היערכות למצב של רעידות אדמה.

איציק שמולי: כידוע, ישראל יושבת על השבר הסורי-אפריקאי וזה מייצר לנו סכנה שאנחנו חייבים להיערך אליה.

איציק שמולי: מי שהסב את תשומת ליבי לעניין של חוסר המוכנות המספק של מערכת החינוך להתמודדות עם תרחיש כזה, זה אמיר ירון, הוא חבר מועצה ברחובות.

איציק שמולי: אני מניח שהוא ידבר גם בהמשך הדיון, אבל זו כמובן בעיה שנוגעת לכל הרשויות וכל המדינה.

איציק שמולי: השאלה, שאנחנו רואים פה את הנתונים שהוצגו על ידי הממ"מ, שאנחנו צריכים לשאול את עצמנו, זה למה מדינת ישראל מחכה לאסון הבא?

איציק שמולי: אף אחד לא יוכל להגיד שלא ידענו ולא שמענו.

איציק שמולי: יש כאלף וארבע מאות או אלף וחמש מאות מבנים במערכת החינוך שהם מועדים לפורענות במקרה של רעידת אדמה.

איציק שמולי: אני חרד ואני לא רוצה לדמיין בכלל את המחשבה של חס וחלילה אירוע המוני באלף וחמש מאות המבנים האלו, מה יקרה.

איציק שמולי: אלו הם המבנים שהם לא רק רעועים, הם נמצאים בלב ליבו של השבר, זאת אומרת שהם יהיו הראשונים להיפגע, ואם חס וחלילה האירוע הזה שצפוי לקרות במדינת ישראל, אנחנו יודעים מה התחזיות אומרות.

איציק שמולי: צפוי לקרות אירוע של רעידת אדמה במדינת ישראל כל מאה שנה, אני לא זוכר מתי הייתה הפעם האחרונה.

<קריאה: האחרונה ב-1927.

<יהודית גידלי: וכבר עברו 99.

איציק שמולי: ברור לנו שזה משחק בחיי אדם.

איציק שמולי: זו פשוט רולטה רוסית מה שעושים.

איציק שמולי: אז נכון, אנחנו רגילים לראות, אדוני היושב ראש, שיש פערים בין מה שקובעת הממשלה, כל ממשלה, ומה שקובעת המדינה לבין מה שקורה בפועל, אבל הפער הזה שאנחנו רואים פה, זה פשע וזה הימור בחיי אדם, וזה הימור על היקר לנו מכול שזה הילדים שלנו.

איציק שמולי: אני מאוד מקווה שאנחנו נדע בשנה הקרובה, אנחנו עכשיו בדיוני תקציב, להעביר יותר משאבים לטובת המטרה הזאת.

איציק שמולי: שמענו מסגן שר החינוך במליאה שיש ניצול תקציבים מלא של הסעיף, אבל התקציב עצמו הוא לא מספיק גדול, לכן אם יש אלף וחמש מאות מבנים שהם מועדים לפורענות, אדוני היושב ראש, אני הייתי מצפה שמדינת ישראל לא תסתער על מאתיים בשנתיים, תסתער על כל האלף וחמש מאות, גם אם זה ייקח לה חמש שנים, אבל לפחות נדע שבתום חמש שנים, לפחות במבנים המסוכנים ביותר יש לנו הגנה מלאה.

איציק שמולי: כל שאר האספקטים הם גם כן חשובים, בזה אסיים, גם תרגול בבית הספר.

איציק שמולי: אני לא מקל בזה ראש, אבל בסופו של דבר ברור לנו שהנדבך המרכזי הוא החיזוק של המבנים, כי זה שילדים ידעו לאן לרוץ במבנה רעוע, לא יעזור להם שום דבר אם המבנה הזה יתמוטט כמו מגדל קלפים תוך כמה שניות, ולכן זה הנדבך המרכזי ואני מאוד מקווה שאנחנו בכוחות משותפים, כי זה אתגר משותף של כל חברי הכנסת וכל המפלגות, נדע בשנה הקרובה להתמודד עם הדבר הזה בצורה רצינית ואמיתית.

איציק שמולי: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: משרד החינוך.

יעקב מרגי: מצגת.

יעקב מרגי: בבקשה, תציג את עצמך.

<אריה מור: שמי אריה מור, אני סמנכ"ל הביטחון והחירום במערכת החינוך.

<אריה מור: (הצגת מצגת) אתן לכם סקירה זריזה, שבע דקות אם אני אצליח לעמוד בזה, וגם הנקודה של רעידות האדמה, חלק מהמצגת הזאת.

<אריה מור: בעיקרון, תוכן העניינים לא חשוב.

<אריה מור: למעשה מערכת החינוך היא רשות ייעודית לחינוך בחירום.

<אריה מור: התפקיד שלנו לייצר חינוך בשעת חירום ולקבלת החלטות וקביעת מדיניות בדבר הפעלה שלה והפסקה של לימודים בתאום עם גורמי הביטחון ועם פיקוד העורף.

<אריה מור: יושב פה רמ"ח אוכלוסייה ואלוף פיקוד העורף שנמצא פה היום.

<אריה מור: סיוע לרשויות המקומיות בהפעלת שירותי החינוך בשעת חירום וכמובן הפעלת תוכניות למידה בחירום, שונות.

<אריה מור: יעדי השירות של המערכת הם מכל התחומים, גם בפורמלי וגם הבלתי פורמלי.

<אריה מור: תמונת מצב: הנחיה והסברה יחד עם פיקוד העורף, הפעלת תוכניות לימודיות, ניתן לכם דוגמיות כאן של תוכניות לימודיות בחירום, מתן מענה לצרכי המשרד, וזה הסקטור החיוני, ופעילות הפגה.

<אריה מור: אנחנו מוציאים תלמידים במערכת החינוך בשעת חירום לפעילות הפגה מהאזורים הנפגעים.

<אריה מור: משימה נוספת שלקחנו על עצמנו ונציג אותה פה, זה הנושא של הפעלת בני הנוער, חלק מהמחויבות האישית, מערך של מתנדבים.

<אריה מור: הנושא של חוסן - יושבים פה נציגי שפ"י, לטפל באוכלוסייה.

<אריה מור: אנחנו עדיין מטפלים בתלמידים מ"צוק איתן" בדרום.

<אריה מור: סיוע לרשויות בשעת חירום - אני אתאר מה אנחנו עושים, וכמובן סיוע למשרד הפנים במתקני קליטה.

<אריה מור: חלק מבתי הספר על פי החלטת ממשלה, הם הופכים להיות מתקני קליטה בשעת חירום.

<אריה מור: הסיוע לרשויות מתבטא ביכולת לסייע בתחומים שונים, גם מענים ברמה הלאומית לילדי החינוך המיוחד.

<אריה מור: אנחנו עכשיו מתקינים יחד עם רשות חירום לאומית, ארבעים בתי ספר לחינוך מיוחד, ארבעים גנרטורים לאותם מוסדות עם צרכים ייעודיים, במהלך של ארבע שנים.

<אריה מור: נושא של הכוונת המגזר השלישי – כרגע אנחנו הולכים יחד עם רשות חירום לאומית, ולקחנו על עצמנו להוביל את המהלך, יושבים פה אנשי רח"ל, כל מה שקשור לשים תקן.

<אריה מור: אנחנו מתחילים פיילוט בעשר רשויות בצפון, לשים תקן של רכז שותפויות ברשויות המקומיות כדי לחבר את המגזר השלישי בכל רשות בצורה מסודרת.

<אריה מור: אני אדלג על מתקני הקליטה.

<אריה מור: כדי לעשות את המהלך הזה אנחנו בנויים בצירים גם הפדגוגים וגם הביטחוניים והחירומיים, שיש לנו מטה חירום ארצי במשרד החינוך, מטות מחוזיים והמטות הרשותיים, כשלמעשה במטה של ראש הרשות יש מכלול שנקרא מכלול חינוך.

<אריה מור: ברשות, מנהל אגף החינוך ברשות המקומית.

<אריה מור: אלה פחות או יותר דוגמאות.

<אריה מור: מבחינת תשתיות יש לנו את כל התשתיות.

<אריה מור: אנחנו עומדים בתקן והציון שלנו, לשאלת הביקורות, במשרד החינוך על המוכנות היא גבוהה.

<אריה מור: איך אנחנו מפעילים את זה?

<אריה מור: אנחנו מפעילים את זה באמצעות חמש מאות ושלושים קב"טים לביטחון וחירום ברשויות המקומיות.

<אריה מור: על כל עשרים וחמישה בתי ספר, יש לי נציג ברשות המקומית.

<אריה מור: אנחנו משלמים את שכרו, אדוני היושב ראש.

<אריה מור: יושבים פה חלק מאנשים.

יעקב מרגי: מכובדי, הכותרת של הדיון – היערכות מערכת החינוך למצבי מלחמה ורעידות אדמה.

יעקב מרגי: היערכות בחירום, אנחנו מכירים איך הרשויות המקומיות נערכות.

יעקב מרגי: אם בכלל מצב חירום, השאלה אם מערכת החינוך פועלת או לא פועלת.

יעקב מרגי: יכול להיות שברוב המקרים לא תפעלו כי מוסדות החינוך יילקחו מכם למטרות אחרות שהחירום ידרוש אותם וישתמש בהם לפינוי אוכלוסייה, ומתקנים אחרים, לכן מקד לי כרגע, תן לי את כובד המשקל בסקירה שלך לסוגיה הזו של היערכות למלחמה ורעידות אדמה, מצב חירום שמערכת החינוך פועלת בו.

<אריה מור: מצב החירום שמערכת החינוך פועלת בו, יש בו ציר ביטחוני, מחדר מצב במטה דרך המחוז ומטה החירום הביטחוני, החירומי ברשות המקומית, והציר הפדגוגי, מטה החירום של המינהל הפדגוגי דרך המחוזות, דרך מינהלת החינוך ברשות המקומית, שזה מכלול החינוך ולמעשה מטה החירום הבית ספרי.

<אריה מור: בכל בית ספר יש לנו מטה חירום, צל"ח בית ספרי וכו'.

<אריה מור: זה המבנה.

<אריה מור: אנחנו בנויים שכל יחידת מטה במשרד החינוך בחירום, יש לה משימה בחירום.

<אריה מור: מינהל חברה ונוער - משימה של מתנדבים, משימה של הפעלת בני הנוער, הפגות.

<אריה מור: מינהל פדגוגי - למידה בחירום.

<אריה מור: חינוך מיוחד, טיפול.

<אריה מור: זהו ציר מלמעלה עד למטה בכל המערכת.

<אריה מור: לגבי מכלול חינוך, וזה מה שחשוב ברשות המקומית, לא היה בשנים האחרונות.

<אריה מור: אנחנו לקחנו על עצמנו בשנה האחרונה להכין את המכלול הזה, באמת לתת את המענים לגני ילדים, לבתי ספר ולהפעלה בשעת חירום ואנחנו מכשירים אותם יומיים הכשרה יחד עם המרכז - - - ופיקוד העורף, ולמעשה הכשרנו כבר שבעים רשויות ובשנה הקרובה עוד ארבעים רשויות להכשרה.

<אריה מור: צל"ח החירום הבית הספרי – כדי להפעיל אירוע חירום ולא משנה אם זה כרגע קורה אד הוק או אם זה לייצר עבודה בשעת חירום, יש לנו מטה חירום בית ספרי שהוא מורכב מאנשי השפ"י, מנהל בית ספר יוכל להרחיב על זה אם ירצו פה, בדיון, ומפעילים פה מספר מורים, כי לפנות בית ספר כמו אירוע שעכשיו פתאום ירי טילים בצפון, ולפנות בית ספר בשעת חירום, גם לא במצב של מלחמה, זה אירוע.

<אריה מור: זה לא אירוע פשוט.

<אריה מור: בשריפה האחרונה בכרמל, ובזיכרון גם כן, היה צריך לפנות תלמידים מגני הילדים ומבתי הספר וההורים היו צריכים לבוא ולקחת, אז יש פה נוהל שלם של התנהלות סביב העניין הזה.

<אריה מור: בתוך בית הספר יש לנו גם בעלי תפקידים ואנחנו מכשירים את בעלי התפקידים לעניין.

<אריה מור: כדי לייצר את כל המערך הזה אנחנו עושים הכשרות ברמת התלמידים, ברמת עובדי ההוראה, צוותי ההוראה וברמת הרשות המקומית.

<אריה מור: ברמת התלמידים, פיקוד העורף ירחיב, יש לנו תוכנית חירום רב גילאית שאנחנו מלמדים את הילדים בכיתות ב', בכיתות ה', בכיתות ז' וכמובן בכיתות י', אני ארחיב, תוכנית שלמה שירחיבו עליה פיקוד העורף.

<אריה מור: הדבר השני שהוא קשור לרעידות אדמה, שהוא לא נתון בסקירה, אנחנו יצאנו השנה יחד עם פיקוד העורף להכשרה של כל כיתות י', לחילוץ קל, מתוך הבנה שעד שכוחות החילוץ של פיקוד העורף יגיעו, אנחנו למעשה מכשירים ארבעת אלפים ומאה כיתות, כל מחזור השנתיים של כיתות י', גם עזרה ראשונה עשר שעות וגם חילוץ קל.

<אריה מור: עזרה ראשונה, זה כבר עובד שנים.

<אריה מור: חילוץ קל, בימים אלה אנחנו סופרים, כבר עברנו שלושים וחמישה אלף תלמידים ועד סוף השנה נסיים את השנתון, שזה מהלך חדש.

<אריה מור: הכשרת הצל"ח ומטה חירום בית ספרי – כרגע בתקציב ייעודי שהקצנו לעניין הזה.

<אריה מור: השירות הפסיכולוגי מארגן יחד עם רשות חירום לאומית, מכשירים, עוברים רשות-רשות, בית ספר- בית ספר.

<אריה מור: יש לנו תוכנית שנתית להכשרה בתור צוות חירום שינהל את בית הספר בשעת חירום, שזו תורה כתובה בפני עצמה.

<אריה מור: בנושא של תרגילים, ונאמר פה לגבי תרגילים.

<אריה מור: אנחנו למעשה מתרגלים, לשאלתך, את מערכת החינוך שלוש פעמים בשנה.

<אריה מור: פעם ראשונה, בתחילת שנה.

<אריה מור: כל בית ספר חייב לעבור גם את תרגול רעידת אדמה, גם טילים וכו', למה?

<אריה מור: ילדים עוברים מתיכון לזה וכן הלאה וכן הלאה.

<אריה מור: בפברואר יש לנו תרגיל לאומי שלנו, של מערכת החינוך יחד עם פיקוד העורף.

<אריה מור: הוא מסייע לנו.

<אריה מור: ב-20 בפברואר, תרגיל שהמוכנות שלו מתחילה בשלושה חודשים האחרונים והשיא שלו זה ביום התרגיל, כל מערכת החינוך בשעה 10 בבוקר מתרגלת.

<אריה מור: השנה זה בתוואי של מלחמה.

<אריה מור: שנה שעברה זה היה בנושא של רעידת אדמה.

<אריה מור: אנחנו מתרגלים בשבוע הזה, אנחנו עושים את זה כשבוע חירום, גם תרגיל של למידה מרחוק.

<אריה מור: נוכל להציג לכם נתונים של ממש הפעלת המערכות הממוחשבות ללמידה מרחוק ומשימות שנותנים לתלמידים.

<אריה מור: אנחנו מתרגלים מתנדבים, עושים תרגיל מתנדבים יחד עם מינהל חברה ונוער כחלק מהמחויבות החברתית.

<אריה מור: כמות התרגילים – אנחנו מתרגלים פעם בשנה תרגיל צונאמי על פי הנחיות רשות חירום לאומית ופיקוד העורף לאותם בתי ספר שמיפינו, שהם נמצאים בתוך אותו תוואי.

<אריה מור: בנינו לזה סרטון, חומרי הדרכה.

<אריה מור: יש לזה מערכת שלמה, וכמובן בעיקר את הרשות המקומית שזה את המכלולים ומחלקות החינוך.

<אריה מור: לגבי מיגון, שזה חלק מאותה תפיסת היערכות למלחמה.

<אריה מור: כל בית ספר שניבנה במדינת ישראל, ניבנה עם המיגון התקני.

<אריה מור: כל תוספת כיתות לבית ספר קיים, שזה כל מה שקשור למינהל הפיתוח ותוכנית החומש של מינהל הפיתוח, הוא ניבנה עם התקן הקיים.

<אריה מור: הפערים במדינת ישראל במיגון תקני הוא בערך משהו בין 30% ל-35%, בכלל בכל המדינה.

<אריה מור: כן תמ"א, לא תמ"א, אתה מכיר את הסיפור הזה.

<אריה מור: במערכת החינוך לאור כל הפעולות שנעשו בתוספות מיגון, גם בעוטף עזה, הכמויות ירדו לסדר גודל של בין 20% ל-25%.

איציק שמולי: איך זה יכול להיות, אדוני?

איציק שמולי: אם סגן השר בא למליאת הכנסת ואומר שיש אלף וארבע מאות מבנים שמועדים לסיכון גבוה - - -

<אריה מור: רגע, רגע, אתה מדבר על רעידות אדמה.

<אריה מור: אני מדבר איתך על מיגון למלחמה, נגד טילים.

<אריה מור: תיכף אני אגיע לרעידות אדמה.

<אריה מור: בתחום הזה יש לנו תוכניות חלופיות, א', למידה במשמרות.

<אריה מור: אין מצב שמיליארדים יכולים להיות מושקעים עכשיו במיגון כמו עוטף עזה, ולכן ה-25% האלה, המענה לזה זו למידה חלופית, למידה במשמרות על פי תוכנית אב רשותית לטובת הפעילות, וגם יישמנו את זה במלחמה האחרונה.

<אריה מור: בעיקרון, כל מוסד חדש ניבנה כבר לפי התקן וזה השלב של הג"א.

<אריה מור: לגבי עוטף עזה, זה 100%.

<אריה מור: הושלם מיגון ב-7 עד 15 באופן מלא, לא מיגון מלא אלא את התוספת הנדרשת, את תקן של חצי מטר לתלמיד.

יעקב מרגי: כשאתה אומר 7 עד 15, לא כולם יודעים מה מתכוונים, קילומטרים.

<אריה מור: כן, קילומטר, בעוטף עזה מ-0 עד 7 קילומטר, יש מיגון מלא.

<אריה מור: מ-7 עד 15, הושלם המיגון התקני ל-100%, חצי מטר לתלמיד וכרגע יש תוכניות להשלים בהמשך.

<אריה מור: עשו גם את הפעולה הזאת, פיקוד העורף ירחיבו, בצפון, מ-0 עד 4 ומ-4 עד 9.

יעקב מרגי: אם הבנתי אותך נכון, אין כוונה למגן 100%.

יעקב מרגי: יש תפיסה לתת מענה בצורה כזו או אחרת.

יעקב מרגי: כרגע אין החלטה למגן 100%, אבל לתת מענה, יש.

<אריה מור: יש.

<אריה מור: המענה הוא מענה ללמידה במשמרות על פי מדיניות המיגון של פיקוד העורף.

יעקב מרגי: על פי החלטת הממשלה ומדיניות פיקוד העורף יש לנו היום מענה למרחב בטוח בזמן מלחמה, טילים, לפי התפיסה הזו של פיקוד העורף?

<אריה מור: כן.

יעקב מרגי: יש מענה מלא.

<אריה מור: כן.

<אריה מור: בכל מקום שאין מיגון תקני, יש לנו את הכי מוגן שיש.

יעקב מרגי: זה מספק.

<אריה מור: זו התוכנית.

יעקב מרגי: אני אשאל שאלה משלימה.

יעקב מרגי: יש מציאות היום שישנו בית ספר, מוסד חינוכי, מגני ילדים ועד כל מוסד ששייך למוסדות במערכת החינוך, כולל השכלה גבוהה, מתנהל כשאין לו מענה של 100% לפי אותה תפיסת הגנה לגבי טילים?

יעקב מרגי: זו שאלה אליך, רק תציג את עצמך.

<אריאל בליץ: אריאל בליץ, ראש מחלקת אוכלוסייה בפיקוד העורף.

<אריאל בליץ: בתאום עם משרד החינוך, שעת מלחמה, כי לשם אנחנו באמת מכוונים בהקשר של מדיניות, בתאום שאנחנו עושים כבר בשגרה, יכול מאוד להיות שיהיו מוסדות לימוד שבגלל שאין להם מענה מלא, אז נגדיר יחד עם משרד החינוך שלומדים במשמרות או שלומדת רק השכבה הגבוהה.

<אריאל בליץ: זה גם נורא תלוי בהערכת המודיעין, זה נורא תלוי באזור הגיאוגרפי, במרחק שלו מהגבול וכיוצא באלו.

<אריאל בליץ: התאום שלנו למול משרד החינוך כבר בשגרה, ומדיניות ההתגוננות שאנחנו נפיץ בחירום, במצב מסוים יכולה להגיד שאין מגבלה, במצב מסוים יכולה להגיד, יש מדרגות שונות.

<אריאל בליץ: יכולה גם להגיד שהלימוד הוא אך ורק אם התלמידים יכולים להגיע למרחב מוגן תקני, ואם חלק מהם לא יכולים להגיע בזמן ההתגוננות הנדרש, אז הם לא ילמדו וחבריהם או חלק מבית הספר כן.

<אריאל בליץ: יכול מאוד להיות שיהיה מוסד חינוכי שאם אנחנו מגדירים נגיד במדרג מסוים שהלימודים יהיו רק תחת מיגון תקני ואין מספיק כזה בבית הספר, אז במוסד הספציפי הזה לא יתקיימו לימודים.

יעקב מרגי: הבנתי.

יעקב מרגי: במציאות הנוכחית שאנחנו נמצאים בה, שזה לא מלחמה, אבל אירוע טילים, הבנו, 0-7, 7-25.

יעקב מרגי: מעבר לזה, היום מוסדות חינוך ברחבי הארץ, כי כבר אני חושב שכל הארץ מוקפת באיום הטילים, האם יש מוסד חינוך שאין לו מענה במצב של אותו טווח התראה, שילדים יכולים להתפנות למרחב מוגן?

<אריאל בליץ: הם ינקטו על פי מדיניות שאנחנו מגדירים אותה, הכי מוגן שיש.

<אריה מור: הם לא ילמדו בשלב של התראה וזמן יקר.

<אריה מור: כשאנחנו נכנסים למצב של מלחמה, הרי לא יהיה פתע-פתע.

<אריה מור: אם יהיה פתע-פתע לכל המדינה, זו שאלה אחרת, אבל אנחנו נכנסים - - -

יעקב מרגי: אירוע טילים אני מדבר כרגע.

<אריה מור: אירוע טילים, יש מה שנקרא היערכות זמן יקר.

<אריה מור: בזמן יקר מקבלים הנחיות ואומרים, מרגע זה בית הספר הזה כן לומד או לא לומד.

יעקב מרגי: לא הבנת את השאלה שלי.

יעקב מרגי: כרגע בתל אביב לצורך העניין, גוש דן, אחד מהיישובים יש בית ספר שאין בו מרחב מוגן והוא מתקיים.

<אריה מור: היום כן.

<אריאל בליץ: בהנחה ולא עלינו יתקיים כזה אירוע ללא שום התראה, ללא שהוצאנו הנחיות מקדימות, הוא קורה כאן ועכשיו, התלמידים, גם אם אין להם מרחב מוגן, ינהגו על פי מה שהם מתורגלים, של הכי מוגן שיש.

איציק שמולי: זה הרבה מעבר לגוש דן.

איציק שמולי: זה לא רק גוש דן.

יעקב מרגי: ברור, נתתי דוגמא.

יעקב מרגי: הכי מוגן שיש זה לשכב ברצפה, לשים ידיים על הראש או תחת השולחן.

<אריה מור: מיפינו, בכל בית ספר הקב"טים ברשויות המקומיות, בית ספר-בית ספר.

<אריה מור: יש תוכנית בית ספרית של אתרים.

<אריה מור: רעידות אדמה מבוסס על ארבע רגליים, אחד, זה תורה ונהלים.

<אריה מור: פעם היו נשכבים מתחת לשולחנות.

<אריה מור: לפני שלוש שנים בוועדה של פרופ' אשכנזי שינינו את התוכנית.

<אריה מור: חיזוק מבנים הוא הדבר הכי חשוב להתעסק איתו ולכן אנחנו שינינו את הנהלים, שיוצאים כמה שיותר מהר מהמבנה.

<אריה מור: הטמענו את זה במערכת, תרגלנו את זה במערכת כבר כמה פעמים.

<אריה מור: הדבר השני זה הנושא של הכשרות.

<אריה מור: בתוכנית הרב גילאית אנחנו מכשירים עכשיו את כיתות י'.

<אריה מור: יותר מזה, אנחנו עכשיו סיימנו מכרז ואני הולך להתקין בבתי הספר האלה ערכות לחילוץ קל כדי שיהיו להם אמצעים כדי לקחת איתם, לטפל בסיוע עצמי, כי עד שיבואו גדודי החילוץ של פיקוד העורף ייקח זמן.

<אריה מור: הדבר האחרון זה הנושא של מערכות ההתראה וחיזוק המבנים.

<אריה מור: חיזוק המבנים הוא הכי חשוב, כי מבנה חזק, הוא ייתן את המענה ויוכלו יותר תלמידים להינצל, לצורך העניין.

<אריה מור: החלטת הממשלה מדברת, יושב איתנו פה ירון אופיר.

<אריה מור: אני אשמח מאוד אם תיתן לו להסביר, כי עליתם על הנושא הזה.

<אריה מור: משרד החינוך לקח חברת מהנדסים.

<אריה מור: כרגע המל"ל לוקח גם את ירון להיות היועץ של מדינת ישראל בתחום הזה, כי אנחנו המשרד שהתקדם.

<אריה מור: מתוך אותם אלף ושש מאות בתי ספר שנבנו לפני 1980, חילקנו אותם על פי ועדת ההיגוי, לרעידת אדמה, לפי הסיכום, מאתיים ראשונים על השבר יגור והשבר הסורי-אפריקאי.

<אריה מור: אותם מאתיים ראשונים כבר נמצאים בשלבי תכנון מתקדם.

<אריה מור: ארבעים ושמונה מהם חוזקו או נמצאים בשלבי סיום של החיזוק.

<אריה מור: זה תהליך.

<אריה מור: אני רוצה שיסבירו בדקה מה זה אומר לעצור בית ספר מהלימודים שלו כדי לחזק אותו.

<אריה מור: כל אחד מבין את זה מהשיפוט שלו בבית, אבל יש לזה משמעות כבדה מאוד.

<אריה מור: שישה עשר בתי ספר מתוך המאתיים האלה, הוחלט להרוס אותם כי זה לא שווה לעשות את החיזוק, וכרגע מינהל הפיתוח מתקצב לצורך בנייתם מחדש, כך שאנחנו נעמוד על חמישים ומשהו מוסדות.

<אריה מור: התקציב שלנו הוא 80 מיליון שקל בשנה, 40 מיליון משרד החינוך, 40 מיליון אוצר.

<אריה מור: מתוך אותם 140 מיליון שאתה מדבר עליהם, הוא מנוצל על ידי משרד החינוך באופן מלא.

<אריה מור: אתה יכול לבדוק אצל האחרים כמה מנוצל, באופן מלא ואנחנו מתקדמים.

<אריה מור: אשמח אחרי שאסיים, לתת לירון אופיר להסביר מה המשמעות כשהוא עובד מול רשות מקומית בתכנון, בליווי של פרויקט כזה, ויש לנו כמה דוגמאות.

<אריה מור: למשל, בתי ספר בחיפה ששודרגו, בטבריה שדרגנו, באילת.

<אריה מור: מתוך השמונה שודרגו כבר שבעה אם אני לא טועה.

<קריאה: חמישה הסתיימו.

<אריה מור: חמישה הסתיימו ולכן אנחנו נמצאים בקצב מתקדם.

איציק שמולי: אדוני, אני לא חושב שהקצב הוא מתקדם.

איציק שמולי: אני חושב שאתה טיפה מפריז.

איציק שמולי: יש לך שישה עשר בתי ספר - - -

<אריה מור: שישים וארבע הסתיימו, מאה נמצאים בשלבי תכנון.

<אריה מור: ירון אופיר, תסביר בבקשה.

איציק שמולי: לא מלוא האחריות כמובן היא עליך ועל הכתפיים שלך, אבל בוא נבין את מה שאתה אומר.

איציק שמולי: ההימור שמדינת ישראל לוקחת לגבי אותם אלף ושש מאות מבנים, כאן אין היערכות מיוחדת, הכי טוב שיש, כמו שאתה קראת לזה, אדוני, נציג פיקוד העורף.

איציק שמולי: כאן ההימור של מדינת ישראל, שאם יש עד 2035 רעידת אדמה, הקצב שבו אנחנו מתקדמים זה עשרים בתי ספר לשנה.

איציק שמולי: זה מה שאתה אומר.

<אריה מור: אני רוצה לסיים את מערכות ההתראה.

<אריה מור: דיברה גבירתי על מערכות התראה.

<אריה מור: בגלל החיזוק שייקח עשרים וחמש שנה, לצורך העניין, על פי החלטת הממשלה וההתקדמות שלנו, נסביר אותה, פנינו לראש הממשלה לפני שלוש-ארבע שנים וביקשנו 10 מיליון שקל לטובת התקנת מערכות התראה מקומיות לרעידות אדמה בבתי הספר שניבנו לפני 1980, כלומר כל אותם בתי ספר.

<אריה מור: עשינו קול קורא לרשויות.

<אריה מור: תקצבנו את הרשויות, התקנו בכל האלף ושש מאות בתי הספר האלה מערכות התראה מקומיות.

<אריה מור: יותר מזה, בשניים האחרונות הוספנו מתקציבנו והגענו כבר לכמעט שלושת אלפים מערכות.

<אריה מור: בכוונתנו תוך שלוש-ארבע שנים, עד 2020-2021, כל שנה 2 מיליון שקל יחד עם רשות חירום לאומית, להביא למצב שבכל בתי הספר תהיה את המערכת המקומית, מתוך הבנה שעד שהמערכת הלאומית תוקם בעוד שנתיים-שלוש ועד שתהיה תהיה מבצעית, יהיה לנו גם מערכת מקומית וגם מערכת ארצית לרעידת אדמה.

<אריה מור: היא נראית בצורה כזאת.

<אריה מור: היא נותנת 10-15 שניות ב"גג", במקרה הטוב, אבל עדיין זה משהו.

<אריה מור: יצאנו למכרז לפיקוח על החברות ועל ההתקנה של המערכות האלה.

<אריה מור: אנחנו מתחילים להפעיל אותו השנה כי אין תקן במדינת ישראל, אין גורם שמטפל בזה וכל הפעולות שאנחנו עושים זה כדי לייצר את אותה מעטפת, איך אומרים, בכוחנו הדל, ואנחנו עכשיו עושים על זה גם פיקוח ובקרה.

יעקב מרגי: בבקשה, בקצרה.

יעקב מרגי: ירון אופיר, אני מהנדס בעל תואר שני במבנים עם התמחות ברעידות אדמה.

יעקב מרגי: חבל שחבר הכנסת שמולי הלך, כי המספרים שהוא נקט הם לא מדויקים.

יעקב מרגי: אלף ושש מאות זה מספר שכרגע נקבע ב-2010 והוא כללי.

יעקב מרגי: מספרים דומים נקבעו במדינות דומות לנו, כמו בבריטיש קולומביה.

יעקב מרגי: בסוף בריטיש קולומביה מטפלת בשלוש מאות בתי ספר.

יעקב מרגי: ב-15.11.2017 אושרה בוועדת ההיגוי לרעידות אדמה רשימה מצומצמת, הרבה יותר מפורטת והרבה יותר בדוקה של שלוש מאות מבנים.

יעקב מרגי: שלוש מאות המבנים האלה הם מבנים בסיכון הכי גבוה.

יעקב מרגי: זה נבדק לפי מספר קריטריונים.

יעקב מרגי: בסיכון, גם העובדה שהם יושבים על השבר?

<ירון אופיר: הם ממש יושבים על השבר.

<ירון אופיר: באלף ושש מאות יש בתי ספר באזורים לא ססמיים ובהרבה בתי ספר, מתוכם גם שאנחנו הולכים לסיורים, הם לא רלוונטיים לשדרוג.

<ירון אופיר: המספר החדש שבאמת צריך לבוא לדיון כרגע בשלב הראשון הוא שלוש מאות בתי ספר, מתוכם חמישים ששודרגו, עוד עשרים נפסלו, לא שש עשרה.

<ירון אופיר: התחיל טיפול במאתיים וארבעים בתי ספר.

יעקב מרגי: כשאתה אומר לי התחיל טיפול, מה זה כולל?

<ירון אופיר: טיפול בבית ספר מתחיל בסיור של משרד החינוך.

<ירון אופיר: מנהלת אגף החינוך שנעדרת בגלל חולי היום יחד עם יועץ, שזה אני או מקביל אלי.

<ירון אופיר: בתוך הרשות יש לנו אישור מוועדת ההיגוי לסדר את סדר העדיפויות למיגון בהתאם לממצאים בשטח בזמן הסיור.

<ירון אופיר: אנחנו קובעים את בתי הספר עם כמות התלמידים הכי גדולה, במצב הכי גרוע.

<ירון אופיר: טרומי למשל, בלי קשר לשנת הקמה, עולים מייד לראש הרשימה בגלל הבעייתיות הגדולה שלהם.

<ירון אופיר: זה נושא שמטופל בנפרד עכשיו.

<ירון אופיר: לא ארחיב בזה.

<ירון אופיר: הרשות, היא בעלת השטח, היא חייבת להיכנס לעניינים כי משרד החינוך רק מתקצב אותה.

<ירון אופיר: היא מגישה שטחים לאישור, מתחיל הליך של הרשאת תכנון, בחירת יועצים.

<ירון אופיר: יש סדר גודל של חמישה עשר משרדים בסך הכול בארץ שבאמת בתוך התחום ויכולים לעשות את זה ואנחנו מנחים אותם.

<ירון אופיר: הם עושים דוח ראשוני שנקרא "דוח 30%" שלפיו מחליטים אם בית הספר הולך לשדרוג או להריסה.

<ירון אופיר: אם העלות היא מעל 30% עד 50%, כבר לא משתלם לשדרג אותו.

<ירון אופיר: יש השלמה של תכנון.

<ירון אופיר: כאן זו ממש עבודה שונה לגמרי מתכנון של מבנה חדש.

<ירון אופיר: נכנסים לקרביים של בית הספר החולה, מאתרים בדיוק את הבעיות, כי אי אפשר לבנות מעטפת בטון על כל בית ספר.

<ירון אופיר: זה יהרוס ואי אפשר יהיה ללמוד בבית הספר ואין מקומות חלופיים, לכן השדרוג נעשה בשיטות מתקדמות.

<ירון אופיר: מוצאים באמת את הבעיות, את החוליים ומטפלים בפינצטה במקומות שבהם צריך.

<ירון אופיר: לפני שמתחילים את השדרוג ומאשרים תכנון, הרשות ובית הספר מגישים תוכנית מבצע ממש, שכוללת איפה מפנים את התלמידים, איך עושים את זה בדירוג, צריך בית ספר חליפי, צריך יבילים.

<ירון אופיר: יש ממש פקודת מבצע שלמה כדי שבאמת אפשר יהיה לצאת לחיזוק.

<ירון אופיר: רק אחרי שזה מוכן, משרד החינוך מאשר ומתקצב לביצוע ומפה הולך למכרז.

<ירון אופיר: אחרי מכרז זה דומה יותר לפרויקט רגיל, רק שיש בו אמצעים יותר מתקדמים כמו של יריעות, פייבר - - - ספולימר, מרסנים, אלמנטים מבזבזי אנרגיה ודברים שאפשר יהיה לעשות בבית ספר פעיל תוך כדי פעילות.

<ירון אופיר: בגלל שזה מבנה קיים, יש הרבה פעמים תקלות.

<ירון אופיר: בגלל אי ודאות שקיימת, נתקלים בתקלות וצריך לפתור אותן תוך כדי ביצוע.

<ירון אופיר: התהליך הזה לוקח בין שלושה חודשים במקרים הכי טובים, של בית ספר שהשדרוג בו הוא לא גדול, עד שלוש שנים במקיפים הגדולים ואפילו יותר, לכן זה תהליך שאי אפשר לגמור אותו, לא בדקה ולא בחמש שנים, והקצב סביר יחסית למה שיש ובהשוואה למדינות אחרות.

יעקב מרגי: לא בדקה, מסכים איתך, אבל לא בחמש שנים, רוצה להתווכח איתך.

יעקב מרגי: אני הולך אתכם.

יעקב מרגי: אני גם מאלה שלא נסחב ואומר, עכשיו יש חשש שתהיה רעידת אדמה, בואו נהפוך את המדינה ונעשה.

יעקב מרגי: צריך לקבוע אזורי סיכון.

יעקב מרגי: אותם בתי ספר, כמה אמרת שהם נמצאים על השבר?

<ירון אופיר: יש כשלוש מאות ברצועות הססמיות 1 עד 5, הגבוהות.

יעקב מרגי: מתי התקבלה החלטת ממשלה?

<ירון אופיר: ב-2010 התחיל הפרויקט.

<ירון אופיר: עד 2012 הוא נתקע כי אין אמצעים הנדסיים בארץ וכו'.

<ירון אופיר: מ-2012 יש התקדמות די יפה.

יעקב מרגי: מתי אנחנו מסיימים עם כל השלוש מאות?

<ירון אופיר: מפה יש סדר גודל של בין חמישה לעשרה בתי ספר שנוספים כל שנה.

<ירון אופיר: אנחנו ניצלנו בשנה האחרונה את כל התקציב, את כל ה-80 מיליון.

<ירון אופיר: זה ייקח לפי דעתי - - -

יעקב מרגי: אתה אפילו לא יכול לומר לי את השנים, אתה יודע למה?

<ירון אופיר: נכון, לא יכול.

יעקב מרגי: זה תלוי תקציב.

<ירון אופיר: מפה זה כבר תלוי תקציב.

יעקב מרגי: תוקצבו 80 מיליון ₪?

<ירון אופיר: שנתי.

יעקב מרגי: שנתי, זה מקרי.

יעקב מרגי: ישבתי שם.

יעקב מרגי: יכלו לקבוע את זה לעשר שנים, לחמש שנים ולעשרים שנה.

יעקב מרגי: זה מקרי.

יעקב מרגי: השאלה היא כזו, האם המדינה כמדינה או הממשלה כממשלה, בהחלטתה או בקביעת גודל התקציב או בקביעת תפיסת הביטחון של הסוגיה הזו, מודעת ואומרת במילים אחרות, רבותיי, אני לוקחת את הסיכון, העבודה הזו לא תסתיים, במיוחד בגידול של ממוצע של עשרה בתי ספר בקווים - - -

<ירון אופיר: גם אם יהיו את כל האמצעים, אתה לא תוכל לעשות יותר במקסימום מבחינת המורכבות של הפעולה, לא תוכל לעשות יותר מסדר גודל של ארבעים-חמישים לשנה, גם אם אתה תשקיע את כל המשאבים שיש.

<ירון אופיר: המורכבויות ברשויות, אני הסברתי מה זה אומר לטפל בבית ספר קיים.

<ירון אופיר: יש איזשהו סף.

יעקב מרגי: אני הולך איתך.

יעקב מרגי: אתה אומר, ממוצע 50 בתי ספר?

<ירון אופיר: אנחנו עכשיו מתקרבים לשם.

יעקב מרגי: מתי התחלנו לעבוד על זה?

<ירון אופיר: בפועל, ב-2012-2013.

יעקב מרגי: אני הולך איתך.

יעקב מרגי: אני מצטמצם איתך לאזורי הסיכון על השבר, מצטמצם איתך ליכולות האובייקטיביים.

<ירון אופיר: עשינו שישית בשלוש שנים.

<אריה מור: חשוב להבין שב-2012 לא הייתה במדינת ישראל, לא תורה, לא נהלים.

<אריה מור: מי שפנה, וכרגע מדינת ישראל מאמצת את הנהלים ואת התקנים ואת שיטות העבודה והמל"ל לוקח - - -

יעקב מרגי: בריטיש קולומביה, הבנו שזה משרד החינוך מוביל.

יעקב מרגי: אני אתן לך ציון בין משרדי ממשלה, עובר, ואני אזעק בממשלה שעדיין מערכת החינוך לא - - - .

יעקב מרגי: אנחנו פה מהדיון הזה רוצים לצאת עם מסקנות.

יעקב מרגי: אם הייתי שם במקומך, הייתי אומר, תעזור לי לעזור לך.

יעקב מרגי: עכשיו אני אומר לך, תעזור לי לעזור לך.

יעקב מרגי: אני לא בא לתקוף.

יעקב מרגי: אני חושב שגם הממשלה כשהיא החליטה, עדיין לא ראתה את זה בתמונת מצב כוללנית.

יעקב מרגי: הצטרף אלינו מוביל היום הזה.

יעקב מרגי: הוא רץ מדיון לדיון.

יעקב מרגי: דנו אותך לזכות, גם אם לא תגיע, נבין אותך, אז הגעת.

יעקב מרגי: אני אתן לחבר מועצת עיריית רחובות.

יעקב מרגי: אני הבנתי את הסוגיה הזו, אבל עדיין אם אני לוקח את הנתונים האובייקטיביים, אני לא רוצה לקפוץ מעל - - -

<ירון אופיר: כן, זה חמישים משלוש מאות ולא חמישים מאלף ושש מאות.

יעקב מרגי: הבנו, קיבלתי.

יעקב מרגי: אתה רואה שהלכתי איתך.

יעקב מרגי: אני מאלה שלוקח את חוות הדעת של אנשי המקצוע בממסד, אבל גם צריך לבקר את הממסד, האם הוא באמת רואה נכונה, האם הוא באמת חותר להגיע ליעד, ואני אומר לך, עדיין אנחנו לא בקצב הנכון, לא בקצב הראוי, לא במיצוי הפוטנציאל.

יעקב מרגי: אמיר ירון.

<אמיר ירון: אמיר ירון, חבר מועצת עיריית רחובות, מחזיק תיק ההתחדשות העירונית ברחובות, קרי, כל הנושא של התמ"א, פינוי בינוי.

<אמיר ירון: מתוקף התפקיד אני גם עוסק בבדיקת מוכנות מערכת החינוך, מבני החינוך לרעידת אדמה.

יעקב מרגי: רחובות על השבר?

<אמיר ירון: אנחנו לא על השבר, אבל אני כן יכול לומר שלפני שלושה חודשים הייתה רעידת אדמה ברחובות.

<אמיר ירון: אני אישית עברתי דירה ברחובות בגלל רעידת אדמה לפני עשר שנים, שזעזעה את כל רחובות, ואנחנו לא נמצאים על השבר.

יעקב מרגי: קיבלת קצת שאריות מהזעזוע שהיה על השבר.

<אמיר ירון: כשאמרתי שאנחנו לא בסטטיסטיקה, אז אנחנו לא במסגרת השלוש מאות מבנים.

<אמיר ירון: אני פניתי לשר החינוך וקיבלתי תשובה לא על שלוש מאות אלא על אלף ושש מאות מבנים שבודקים כרגע.

<אמיר ירון: כשרחובות נמצאת במקום השבע מאות ועשרים, מדברים שבשנת 2025 אולי יתחילו לחזק מאה מבני חינוך, בתוך זה גני ילדים.

<אמיר ירון: מאה מבני חינוך שניבנו ברחובות לפני 1980.

<אמיר ירון: למה 1980?

<אמיר ירון: כי אז נקבע תקן של הגנה של המוסדות מפני רעידות אדמה.

<אמיר ירון: מאה יחידות כאלה ברחובות, גני ילדים, מתוך זה שלושים ושניים בתי ספר, אנחנו מדברים על אלפי תלמידים שחשופים - - -

עמיר פרץ: אבל עד 2025 הם לא יהיו בבתי הספר.

יעקב מרגי: יהיו אחרים.

<אמיר ירון: עד 2025 אנחנו לא נקבל אפילו שקל אחד, כשאנחנו נמצאים במצב של סיכון, שיש רעידות אדמה אצלנו.

<אמיר ירון: אני פונה למשרד החינוך, משרד החינוך אומר, יש לנו 40 מיליון שקל, 50 מיליון שקל, בוא תוכנית כבקשתך כאילו, רעידות האדמה, ולכן אני באתי לפה, כי אני מתעסק עם זה הרבה זמן ואני מרגיש אטימות.

יעקב מרגי: אמיר, אני אשאל אותך שאלה.

יעקב מרגי: אתה נבחר ציבור ועושה עבודתך נאמנה ואני רק מצדיע לך, אבל אני רוצה לשאול אותך שאלה.

יעקב מרגי: יבואו אנשי המקצוע ויגידו לך, זה שאתה חושש וחרד, זה טוב, ויש גם מפלגות שקמו על החרדה.

יעקב מרגי: זה שאתה חושש וחרד, הכול בסדר גמור, אבל מדינה מתנהלת לפי תפיסת ביטחון, רמת האיום, רמת סיכון וכל מיני תפיסות.

יעקב מרגי: יושב איתנו שר ביטחון לשעבר.

יעקב מרגי: אם הוא היה מנהל את מדיניות ביטחון ישראל לפי החששות של כל אימא מרוקאית או פולניה, היינו גומרים את התקציב ביום הראשון.

יעקב מרגי: אז יש תפיסה ואני הולך לשם.

יעקב מרגי: אני כיו"ר ועדה צריך לברר אם יש תפיסה, אם נבדקו, אם נקבעו כללים.

יעקב מרגי: אחרי שנקבעו הכללים, האם משרדי הממשלה חותרים ליעד הזה, לכסות את כל היעד.

יעקב מרגי: מה אני מצפה ממך כחבר מועצה?

יעקב מרגי: א', לדרוש את אותה תפיסה, לבדוק ברחובות באיזו רמת סיכון, איזה בתי ספר אצלכם ולפי זה לבוא.

יעקב מרגי: אני לא יכול להתמרמר על הכול.

<אמיר ירון: מכובדי, אני בדקתי עם ראש העירייה אצלנו.

<אמיר ירון: בדקתי עם מערכת החינוך אצלנו.

<אמיר ירון: בדקתי את כל הפרמטרים.

<אמיר ירון: בסוף הגענו למסקנה שברחובות יש מאה מבני חינוך.

יעקב מרגי: יש קצין קישור של פיקוד העורף לרחובות כפי שאני יודע.

יעקב מרגי: ישבת איתם?

יעקב מרגי: בדקת את זה עם התפיסה?

<אמיר ירון: לרחובות אני לא יודע שהגיעו - - -

יעקב מרגי: אין דבר כזה.

יעקב מרגי: יש תפיסת חירום לכל רשות מקומית, נכון איציק קיקוס?

יעקב מרגי: אתה לימדת אותי משהו בחיים כשהייתי יו"ר ועדת פס"ח.

<אמיר ירון: אני בדקתי את זה.

<אמיר ירון: אני שאלתי אותו אם יש נתונים מדויקים פר בית ספר.

<אמיר ירון: אנחנו בדקנו לא על בסיס נתונים של העורף, בדקנו על שנתון, קרי בתי ספר שניבנו לפני 1980.

<אמיר ירון: מה אני מצפה?

<אמיר ירון: אני הרי לא רוצה עכשיו 100 מיליון שקל כדי לבנות ולחזק את מערכת החינוך, אבל בהחלט לבנות תוכנית חומש שתזרים לרחובות 2, 3, 4, 5 מיליון שקל בשנה.

יעקב מרגי: למה?

יעקב מרגי: אולי 100?

יעקב מרגי: אם צריך 100, למה 2?

יעקב מרגי: השאלה אם צריך או לא צריך בטווח הזה.

<אמיר ירון: ברשותך, דבר שני, להכניס פרמטר של ערים ותיקות.

<אמיר ירון: רחובות היא משנת 1890, עיר ותיקה שיש בה הרבה מאוד מוסדות חינוך שניבנו בעבר הרחוק יותר, שהם לא עמידים לרעידות אדמה.

<אמיר ירון: לא רק השבר הסורי-אפריקאי.

יעקב מרגי: אמיר ירון, תודה.

יעקב מרגי: פיקוד העורף, בבקשה אדוני.

<אריאל בליץ: אריאל בליץ, ראש מחלקת אוכלוסייה בפיקוד העורף.

<אריאל בליץ: אני אגע ברשותך בנושא מרכזי ואני אחלק אותו לשניים.

<אריאל בליץ: נגע בו ראש אגף החירום במשרד החינוך ממש במעט ואני אנסה להרחיב עליו במסגרת הזמן שניתן.

<אריאל בליץ: אני אומר לפני שאני אכנס למצגת, שלושה דברים.

<אריאל בליץ: א', מבלי להפחית מפערים ומדברים שצריך לטפל בהם ובטח גם מבלי לחלק סופרלטיבים, בקשר שלנו כפיקוד העורף עם משרד החינוך בכל מה שקשור להיערכות לחירום, ואני עוד מעט אסביר למה זה כל כך חשוב בעינינו, יש שיתוף פעולה מאוד טוב, מאוד הדוק, ועיסוק של משרד ממשלתי בצורה מאוד הדוקה ומעמיקה לכל מה שקשור להיערכות לחירום.

<אריאל בליץ: למה זה חשוב?

<אריאל בליץ: משתי סיבות עיקריות ולדעתי כולם יסכימו איתי פה בהקשר הזה.

<אריאל בליץ: א', מערכת החינוך היא רכיב מהותי ברציפות תפקוד המשק בחירום.

<אריאל בליץ: אם בתי הספר לא יפעלו, התלמידים יישארו בבית, אז ההורים יישארו איתם בבית ולא ילכו לעבוד ולא ילכו למפעלים החיוניים.

יעקב מרגי: זה עמוד השדרה של תפיסת החירום, התנהלות בחירום.

<אריאל בליץ: בדיוק.

<אריאל בליץ: ראשיתה של שרשרת רחבה יותר.

<אריאל בליץ: מכאן, שהיערכות לחירום נוגעת בשתי נקודות, גם ההיערכות של התלמידים עצמם, שלהם ושל סגל ההוראה כדי שיוכלו באמת להציל את חייהם ולצמצם את מימדי הפגיעה, וגם אנחנו רואים את התלמידים כסוכני שינוי למול המשפחות שלהם, למול ההורים שלהם.

<אריאל בליץ: כשאני בתוכנית לימודים, שאני אגע בה ממש בקצרה עוד מעט, נותן לתלמיד בכיתה ה' שיעורי בית, תבוא למחרת עם תוכנית חירום משפחתית, אז כשאני מנסה להניע אזרח לפעילות, זה מורכב.

<אריאל בליץ: כשהילד מגיע חזרה מבית הספר ואומר, אבא, אימא, אנחנו צריכים להכין תוכנית חירום משפחתית, אני מציג אותה מחר מול הכיתה, אנחנו בין היתר מסתייעים בתלמידים כסוכני שינוי להיבטים רחבים.

עמיר פרץ: אבל הם לא עושים את זה מנקודת מוצא של חרדות שלהם.

<אריאל בליץ: לא, לא, לא.

עמיר פרץ: אני מקווה שהילדים לא מגיעים מבוהלים.

<אריאל בליץ: לא, אדוני.

עמיר פרץ: במקום טראומה מהטילים, תהיה להם טראומה מפיקוד העורף.

<אריאל בליץ: אני מייד אגע בזה.

<אריאל בליץ: אני מקווה מאוד שאתן תשובה לשאלתך.

<אריה מור: כל תוכנית, כל ההצעה, כל חוברת, הכול מאושר על ידי גורמי המקצוע במשרד החינוך, שפ"י, מתאימים לגיל התלמידים וליכולת שלהם.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: בבקשה.

<אריאל בליץ: (הצגת מצגת) אנחנו לא דוגמים כיתה אחת מסוימת, וכפי שנאמר, אנחנו עושים את זה בשותפות משרד החינוך, וכל החוברות ודברים שאני אראה פה מייד, מאושרות משרד החינוך, פדגוגי ופסיכולוגים.

<אריאל בליץ: אנחנו גם משפרים ומתקנים תוך כדי בהתאם לצרכים מן השטח.

<אריאל בליץ: כיתות ב' ו-ג', הכיתות הצעירות, המורות מלמדות אותם אחרי שאנחנו מכשירים בדברים מאוד בסיסיים, אני אגע בהם עוד מעט.

<אריאל בליץ: כיתה ה', כיתת ליבה שבה מדריכים ומדריכות של פיקוד העורף, שזה תפקידם, הכשרה מאוד ארוכה, מעל לשלושה חודשים בשיתוף משרד החינוך.

<אריאל בליץ: אין אף הכשרה אחרת בצה"ל שיש רפרנט, בעל תפקיד, ממומן משרד חינוך שהוא חלק מהכשרה צבאית, כי זו לא הדרכה צבאית רגילה, זה לבוא לכיתה, זו פדגוגיה אחרת לחלוטין.

<אריאל בליץ: בכיתה ה' אנחנו מעבירים הדרכות, עשרה מערכים שונים.

<אריאל בליץ: אני אגע בזה עוד מעט.

<אריאל בליץ: לא רק מלחמה.

<אריאל בליץ: אני אראה עוד מעט מה הם עושים, וזה מועבר על ידי חיילים וחיילות של פיקוד העורף בבתי הספר.

<אריאל בליץ: כיתות נוספות, כשאני אגיע עוד מעט לכיתה י' ואני אציג בהמשך את הדבר באמת פורץ הדרך שהתחלנו איתו השנה, מאוד רלוונטי לרעידות אדמה.

<אריאל בליץ: אני אראה את זה מייד.

<אריאל בליץ: אפשר לראות פה, רבותיי וגבירותיי, את התכנים שאנחנו עוסקים בהם בכל כיתה וכיתה.

<אריאל בליץ: זה לא רק מלחמה.

<אריאל בליץ: תלמיד בכיתה ה' לומד גם שריפה וחומרים מסוכנים ופעילות חבלנית עוינת, מבלי להפחיד אותו, מבלי להטריד אותו.

<אריאל בליץ: פעולות בסיסיות דרך חוויות של הצלחה, מה עשו תלמידים בגילו שהתמודדו עם אירועים כאלה בעבר.

<אריאל בליץ: כמובן גם מה שקשור לירי טילים ולרעידת אדמה ושאר התכנים כפי שניתן לראות פה בכיתות השונות.

<אריאל בליץ: בכיתה י' אני אגע בהמשך.

<אריאל בליץ: הפסיכולוגיה ההתפתחותית של הילד – התוכנית מותאמת לסוגיות הללו כפי שדיבר חבר הכנסת פרץ לפני מספר דקות.

<אריאל בליץ: הלאה.

<אריאל בליץ: אפשר לראות פה דוגמאות על עזרי לימוד.

<אריאל בליץ: כפי שאמרתי, הם נכתבו בשיתוף משרד החינוך.

<אריאל בליץ: אפשר לראות את ההתאמה לשפות.

<אריאל בליץ: אפשר לראות פה דוגמא לשפה הערבית.

<אריאל בליץ: אפשר לראות את ההתאמה לחברות שונות, למגזרים.

<אריאל בליץ: לחדי העין, אפשר לראות גם את ההתאמה בחוברת למגזר החרדי.

<אריאל בליץ: ניתן לראות כאן חוברת לאוכלוסייה חרדית.

<אריאל בליץ: יכולה להיות דומה לחוברת לציבור אחר.

<אריאל בליץ: אפשר לראות פה את הדוגמאות.

<אריאל בליץ: הלאה.

<אריאל בליץ: אנחנו מבינים שהיום התלמידים זה כבר לא תלמידים של פעם.

<אריאל בליץ: לדבר עם מורה על הלוח, זה כבר משהו אחר לגמרי.

<אריאל בליץ: משקיעים המון.

<אריאל בליץ: יש לנו אתר חינוך לחירום, מתוקשב.

<אריאל בליץ: מדריכת אוכלוסייה לשעת חירום משתמשת באמצעים מתוקשבים.

<אריאל בליץ: יש פה עזרים שונים, דרך משחקים.

<אריאל בליץ: אפשר לראות פה סולמות ונחשים ודברים אחרים כדי להעביר את עולם החירום בדרך הנכונה והמתאימה לתלמידים.

<אריאל בליץ: אנחנו בפורום הזה אנשים מבוגרים.

<אריאל בליץ: אני יכול לדבר על חירום בשפה מסוימת.

<אריאל בליץ: כשאתה מדבר עם תלמיד בכיתה ה' או תלמידה בכיתה ה', השפה נדרשת להיות אחרת.

<אריאל בליץ: משחקים של קלפים ברביעיות וסימניות ומשחקי לוח וכיוצא באלו.

<אריאל בליץ: כל הפסקה פעילה שבית הספר כולו, היסודי, עוסק בהיבטים באופן פעיל של מוכנות לחירום.

<אריאל בליץ: דבר שהתחלנו השנה בשיתוף משרד החינוך, זה על הגרעין של כיתות ה', לשים סביב העניין הזה שיש מדריך או מדריכה של פיקוד העורף, גם את הכיתות האחרות בבית הספר היסודי.

<אריאל בליץ: אפשר לראות פה, אני לא אכנס לפרטים, מה בעצם קורה גם בכיתות האחרות, מי מעביר, מחנך או מחנכת הכיתה, הפסקות פעילות, המדריך של פיקוד העורף.

עמיר פרץ: המדריכים של פיקוד העורף זה חיילים?

<אריאל בליץ: זה חיילים וחיילות של פיקוד העורף.

<אריאל בליץ: אני אראה עוד מעט נתונים על שנת הלימודים הקודמת, כולל הדרכות במגזר החרדי על ידי חיילים, וגם בערבית.

יעקב מרגי: יש להם ניסיון פדגוגי או הכשרה פדגוגית?

<אריאל בליץ: ההכשרה היא הכשרה מאוד ארוכה, אחת ההכשרות הארוכות בצה"ל בנושא של הדרכה.

<אריאל בליץ: כפי שאמרתי מקודם, משרד החינוך הוא שותף פעיל לא במסמכים, בהכשרה, מתוך הבנה שמדריך או מדריכה שעומדים מול כיתה, זה לא מדריך או מדריכה שעומדים בבית ספר למ"כים מול חיילים.

עמיר פרץ: איך יתנו להם להיכנס לאוכלוסייה החרדית?

<אריאל בליץ: אנחנו עדיין לא במספרים גדולים, אני אראה את זה עוד מעט.

עמיר פרץ: זו שאלה של בנים או בנות, שאלה של המדים.

עמיר פרץ: בתי ספר לבנות יקבלו רק בנות.

עמיר פרץ: השאלה אם הם נותנים לחיילים להיכנס לתוך בתי הספר שלהם?

<אריאל בליץ: בטח לא כפי שהיינו רוצים.

<אריאל בליץ: יש לנו מדריכים שהם מדריכים חרדים.

יעקב מרגי: ברשתות זה מתאפשר?

<אריאל בליץ: בוודאי.

יעקב מרגי: שזו המסה הקריטית.

<זאב גולדבלט: זה מבוצע אפילו במגזר הערבי.

<זאב גולדבלט: הבת שלי היום מלמדת בטייבה.

עמיר פרץ: מה זה קשור אחד לשני?

<זאב גולדבלט: היא מדריכה כרגע שעת חירום מטעם פיקוד העורף.

עמיר פרץ: הרבה יותר קל לחיילת להיכנס למגזר הערבי מאשר לחרדי.

<זאב גולדבלט: זה נכון.

יעקב מרגי: חלקים בחרדים.

יעקב מרגי: הלאה.

<אריאל בליץ: הנתונים מהשנה החולפת, עמדנו כמעט ב-100% מהתוכנית, באמת מעל ארבעת אלפים כיתות.

<אריאל בליץ: בחרדי אנחנו הולכים ומנסים לשפר את זה ולגייס עוד אנשים.

<אריאל בליץ: אפשר לראות מספר לא מבוטל, לא כפי שהיינו רוצים לראות, אדוני, אבל מספר לא מבוטל של כיתות במגזר החרדי.

<אריאל בליץ: לסיום דבריי, דיברו פה לפניי על פרויקט הורי, "אימון והכשרה רב ייעודי".

<אריאל בליץ: אנחנו מבינים שברעידת אדמה במיוחד, ויושב מולכם אדם שהיה באירועים רבים מאוד בכל העולם, של רעידות אדמה, מה שרואים בטלוויזיות, ואני נמניתי על כוחות חילוץ מקצועיים והייתי בכל העולם, זה באמת קצה קצהו של ברי מזל שמחלצים אותם.

<אריאל בליץ: קרוב ל-100% מהלכודים תחת ההריסות מחולצים על ידי עוברי אורח ובני משפחה, ואנחנו מבינים שאם ניתן כלים מאוד בסיסיים, אפילו לחשוב שתרוץ לאוטו, תיקח את הג'ק הכי פשוט, רק לחשוב שלנתק את זרם הגז והחשמל, מציל חיי אדם מאפקט משני של רעידת האדמה.

<אריאל בליץ: אנחנו התחלנו השנה עם כיתות י'.

<אריאל בליץ: אנחנו מבינים שזה לא רק ללמד אותם חילוץ בסיסי, זה מעורבות חברתית והתנדבות ועזרה לזולת.

<אריאל בליץ: יש פה ערכים מרכזיים מאוד, בארבעה חודשים רבותיי וגבירותיי.

<אריאל בליץ: מתחילת שנת הלימודים, מספטמבר, כולל החגים והמורכבות, הכשרנו קרוב לשלושים אלף תלמידים בפרויקט מדהים בכל הארץ.

<אריאל בליץ: אפשר לראות פה את המספרים.

<אריאל בליץ: אנחנו עושים את זה על ידי חברות שעובדות עבורנו בהקשר הזה עם מערכת בקרה מאוד הדוקה.

<אריאל בליץ: אפשר לראות בתמונות, למשל במגזר הערבי, אפילו בתי ספר חרדים של בנות.

<אריאל בליץ: אפשר לראות איך הם מזוהים עם וסטים, לומדים פעולות חילוץ יומיים.

<אריאל בליץ: אנחנו מבינים שכשרעידת האדמה פוגעת, היא פוגעת בכולם.

<אריאל בליץ: לא ברור מאליו.

<אריאל בליץ: בצד כל המורכבויות והדברים הלא טובים, שאני לא בטוח שאנחנו מספר 1 במתמטיקה ולא מספר 1 במדעים, ובכל זאת יומיים בכיתה י' זה בטוח מתחרה על דברים אחרים.

<אריאל בליץ: לחילוץ בסיסי, יומיים בכיתה י' לעזרה ראשונה על זה, זה לא מובן מאליו.

<אריאל בליץ: אפשר לראות פה את הדוגמאות במספר תמונות מספרות.

<אריאל בליץ: עד כאן.

<אריאל בליץ: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת עמיר פרץ.

עמיר פרץ: אדוני היושב ראש, אני מאוד מודה לך שנענית לכנס את הוועדה ביום הזה.

עמיר פרץ: אני רואה שכל ועדה באמת מצליחה להתמקד בנושא המאוד מסוים שקשור לאחריות של הפיקוח שלך על משרדי הממשלה, ואני שמח שהיום מופיעים בפניך להציג את היערכות מערכת החינוך לשעת חירום לא רק בשאלות ביטחוניות אלא גם בשאלות של אסונות טבע, רעידות אדמה, שריפות, שלגים וכו' וכו'.

עמיר פרץ: רק בשביל ההומור שבינינו, תהיתי למה הם יכולים להיכנס לבתי ספר חרדים, אז חשבתי מה הרב מרגי היה אומר.

עמיר פרץ: היה אומר שזה המקום היחיד שמדובר בפיקוח נפש ולכן זה בהחלט - - -

יעקב מרגי: לא, הפוך.

יעקב מרגי: אני מאלה שמלינים למה צריך פיקוח נפש כדי להכניס חיילים לבתי ספר.

עמיר פרץ: אז לא הרב מרגי, מה היה אומר הרב ידידנו, ליצמן.

עמיר פרץ: היה אומר, מדובר בפיקוח נפש ולכן פיקוח נפש מאפשר גם פעולות מסוג זה, ובאמת מדובר בפיקוח נפש.

עמיר פרץ: כפי שתיארתם כאן, זה מאוד חשוב.

עמיר פרץ: אין לי ספק שהכלי הזה של תלמידים שמעבירים מסרים להורים ולמשפחות, הוא כלי מאוד משמעותי.

עמיר פרץ: הורים לא יכולים להתעלם מהבקשות של הילדים שלהם כשהם מגיעים מבתי הספר.

עמיר פרץ: אני מכיר את זה בכל התחומים.

עמיר פרץ: הילדים יכולים לשמש שגרירים מצוינים, אבל צריכים להיות זהירים.

עמיר פרץ: בשביל להשתמש בילדים כשגרירים צריך להביא מדריכים טובים, שלא בסוף העניין הזה יכול להתהפך עלינו והכול יהפוך לאיזו מערכת שמשדרת פאניקה ומשדרת חרדות, כי אנחנו יודעים שהדבר המרכזי שצריך להתמודד איתו בשעות הראשונות ובזמן שמתרחש האירוע, זה היכולת להשתלט על החרדה ועל הפאניקה שמתרחשת באותה סיטואציה.

עמיר פרץ: אני מכיר זאת.

עמיר פרץ: אני היום יכול לספר לך, אדוני היושב ראש, שהיום כשמגיעים כל מיני עוברי אורח לשדרות, הם לפעמים נקלעים לאירוע של "צבע אדום" ואז אתה רואה תמיד ילדים בני 9, 10, הם עומדים בחדרי המדרגות והם רואים את האורחים המבוהלים ואז הם קוראים להם, בואו, בואו, הנה, תעמדו פה, תעמדו שם וכו' וכו'.

עמיר פרץ: לא לזה ייחלנו, אבל אין ספק שההתנהלות וההתנהגות של התלמידים בבתי הספר היא התנהגות שמשפיעה על המשק כולו.

עמיר פרץ: לפני שהיו לנו הממ"דים, לפני שהייתה כיפת ברזל, לפני שהייתה לנו רח"ל, כי את שלושת ההחלטות האלה קיבלנו בתקופה שאני הייתי שר ביטחון כחלק משינוי התפיסה הביטחוני של מדינת ישראל שעסקה בעבר רק בשלוש נקודות מרכזיות כפי שבן גוריון עיצב אותן: תפיסת הביטחון שמדברת על התראה, הרתעה והכרעה.

עמיר פרץ: אלה היו שלושת הנקודות שבעצם מערכת הביטחון, צה"ל, פעלו במשך שנים.

עמיר פרץ: לשמחתי, ב-2007 הוספנו את הרגל הנוספת של העורף כחלק מתפיסת הביטחון, כחלק מרכזי היום בתפיסת הביטחון.

עמיר פרץ: לפני שהיינו עם ממ"דים וכיפת ברזל, כל אזעקה הבריחה את כל ההורים מהמפעלים.

עמיר פרץ: כולם רצו בפאניקה לבתי הספר כדי לחפש את הילדים שלהם.

עמיר פרץ: ביום שאני נכנסתי לתפקידי כשר הביטחון, אני עשיתי סיורים באזורי העימות.

עמיר פרץ: ההנחיות של משרד הביטחון ב-2005 היו שמיגון מוסדות חינוך, רק גני ילדים עד גיל 3.

עמיר פרץ: זהו, לא מעבר לכך.

עמיר פרץ: אלה היו ההנחיות.

עמיר פרץ: כשאני שאלתי, ומה עושה ילד בן 4, צריך לרוץ בספרינט למקלט הציבורי, איך בדיוק זה מסתדר?

עמיר פרץ: אחת ההחלטות הראשונות שקיבלתי זה באמת לתת הנחיה למגן את כל מוסדות החינוך בכל אזורי העימות, וגם מאז כל מוסד חינוך שניבנה, ניבנה כמוסד חינוך ממוגן באזורי העימות.

עמיר פרץ: יש מודלים יוצאים מן הכלל היום, גם בשער הנגב, גם במועצות היותר קרובות.

עמיר פרץ: "בית החינוך" בשער הנגב הפך לאחד המודלים המאוד משמעותיים איך בונים בבית ספר ממוגן ואיך גם בשעת חירום ובשעת אזעקות, שבשעת מלחמה בית הספר ממשיך לקיים את השגרה שלו, כי המבחן האמיתי, צריך לזכור זאת, מדינת ישראל יודעת לנהל מלחמות.

עמיר פרץ: מלחמה זה דבר רע.

עמיר פרץ: יש לה רק תכונה טובה למלחמה, היא נגמרת.

עמיר פרץ: יכולה לקחת שישה ימים, יכולה לקחת שישים יום, אבל היא נגמרת.

עמיר פרץ: היא מתחילה ומתישהו היא נגמרת.

עמיר פרץ: המאבק בעורף לא נגמר.

עמיר פרץ: כשיש תחושה שיש מצב שיש אירוע על ביטחונם של האזרחים בעורף, זה משפיע על כל המשק, על כל ההתנהלות, ולכן המאבק האמיתי שלנו היא איך להצליח לקיים חיי שגרה בזמן חירום.

עמיר פרץ: זאת השאלה.

עמיר פרץ: בתי הספר, מערכת החינוך זה המראה של ההצלחה שלנו לקיים חיי שגרה, כן או לא.

עמיר פרץ: מייד כל הפלאפונים של כולם, עוזבים את המפעלים וכולם מטלפנים לילדים.

עמיר פרץ: אתה רואה הורים נוסעים ומוציאים ילדים מהגנים וכולם רצים הביתה, ובן רגע בוקה ומבולקה, אז חיי השגרה שלנו נפגעים וזה הניצחון הכי חשוב שיש לאויבים שלנו.

עמיר פרץ: אני אומר עוד משפט אחד, ברשותך, אדוני היושב ראש.

עמיר פרץ: אני אומר שצריך לדעת כלל אחד ברור: ככל שהעורף יהיה מוכן יותר, ערוך יותר, כך יתקצרו ימי המלחמה.

עמיר פרץ: אם האויב שלנו רואה בתי ספר במנוסה, זה חלק מההצלחה שלו.

עמיר פרץ: תמונות הניצחון שלו מ-2006 היו בין היתר אותם אוטובוסים שגאידמק סידר.

עמיר פרץ: אני נתתי הנחיה אז לא לתת לאף אוטובוס כזה להיכנס, כי הנזק שנגרם מאותן תמונות של אזרחים שרבים ביניהם מי יעלה ראשון לאוטובוס, מי יברח ראשון מהיישוב שלו, הן תמונות שאף אחד מכם לא יכול אפילו להעריך איזה משקל ביטחוני יש להן.

עמיר פרץ: כשאנחנו היינו מקבלים את המודיעין ומקבלים לידנו את האינפורמציה ממה שקורה בצד השני, היינו רואים איזו מידה של ערך של ניצחון מבחינתם הם רואים במנוסה הזאת של הילדים, של התלמידים, אז מבינים שזה אחד המרכיבים החשובים ביותר במבחנים שלנו, בהיערכות שלנו, לכן אני באמת שמח על הדיון המאוד מעמיק הזה.

עמיר פרץ: אין לי ספק שכל הגורמים היום, גם העובדה שיש גורמים מתכללים בפיקוד העורף, ברשות החירום הלאומית, אבל בסוף החזית שלנו זה העיריות.

עמיר פרץ: הן בסוף צריכות לקיים חלק גדול מהעבודה, חלק גדול מהמלאכה.

עמיר פרץ: צריכים באמת להקשיב למה שהם אומרים.

עמיר פרץ: אני חושב שגם בתי ספר שלא נמצאים בתוך אותו קו שבר ולא יהיו חלק מהרעד אם יהיה - - -

יעקב מרגי: אני לא מקל ראש.

יעקב מרגי: אני זוכר שהפחידו אותנו מבאג 2000, אז ניהלתי מוסד גדול והשקעתי ים של כסף.

יעקב מרגי: אגף אחד, לא נערכתי בו.

יעקב מרגי: אמרתי, לפחות בוא נראה מה קורה.

יעקב מרגי: מסתבר שעבדו עלינו.

יעקב מרגי: הוא עובד עד היום, האגף הזה שלא נערכתי לבאג 2000.

יעקב מרגי: עכשיו אומרים לנו מאה שנה, זה שונה, צריך להיערך, זה חיי אדם.

יעקב מרגי: עדיף להפסיד כספים אבל להיערך נכון.

יעקב מרגי: אמרתי את זה בהומור, אבל אל תיבהלו ממאה שנה.

עמיר פרץ: לכן אני מברך באמת אל כל העושים במלאכה.

עמיר פרץ: אנחנו היום באמת מקיימים מרחב גדול דיונים.

עמיר פרץ: יש השתתפות בלתי רגילה, מאות אנשים בכל מפגש ומפגש.

עמיר פרץ: זה מדהים באמת כמה אנשים לוקחים את זה ברצינות.

עמיר פרץ: התפיסה של ה"רמבו" שאומרים, מה אנחנו צריכים להתמגן?

עמיר פרץ: מה פתאום שאנחנו נתמגן?

עמיר פרץ: שהם יתמגנו.

עמיר פרץ: הוויכוח הכי עקרוני שהיה ביני לבין ראש הממשלה אהוד אולמרט, אחת האמירות שלו הייתה, "לא נמגן את עצמנו לדעת", ואני כשר ביטחון אמרתי, "נמגן את עצמנו מדעת", וזה הבדל מאוד משמעותי.

עמיר פרץ: כל אלה שרוצים להיות "רמבואים" על חשבון הילד שנמצא בשדרות ובקריית שמונה, יפה מאוד.

עמיר פרץ: זה נחמד מאוד.

עמיר פרץ: אין לי שום בעיה של אגו אם צריך לפנות ילדים או תלמידים או אנשים במצוקה או נכים או מי שנמצא בבתי חולים, לפנות אותם ולהוציא אותם מאזורי הסיכון.

עמיר פרץ: אני לא רואה בזה שום פאניקה, בתנאי שזה מבוצע מסודר, מתוכלל וערוך נכון על ידי מוסדות המדינה ולא חלילה שגם זה יהיה חלק מפילנטרופיה.

עמיר פרץ: בשום פנים ואופן.

עמיר פרץ: זה צריך להיות מתוכנן, עם אחריות וסמכות של כל גורם וגורם.

יעקב מרגי: תודה, אדוני.

יעקב מרגי: נציגי ההורים.

יעקב מרגי: אנחנו מצומצמים בזמן.

<זאב גולדבלט: אני אצמצם ועדי תשלים אותי.

<זאב גולדבלט: זה לא סוד שאנחנו יושבים על השבר הסורי-אפריקאי ורעידות אדמה החריבו כבר ערים בישראל לא פעם ולא פעמיים.

<זאב גולדבלט: זה הדיון החמישי או השישי שאני משתתף בו במהלך השנים האחרונות, בדיוק על הנושא הזה, ולצערי ההתקדמות היא מזערית, כי עובדתית כפי שהוצג כאן, מוגנו או חוזקו מקסימום חמישים מוסדות חינוך.

<זאב גולדבלט: בעצם עיקר ההתקדמות נעשתה לא בחיזוק המבנים שזקוקים לחיזוק אלא בצמצום מספר הרשמי של המבנים שלכאורה זקוקים לחיזוק.

<זאב גולדבלט: כפי שהוצג כאן, מאלף ושש מאות צומצם לשלוש מאות.

<זאב גולדבלט: זו בעצם ההתקדמות הגדולה ביותר.

<זאב גולדבלט: גם מערכת התראה שהוצגה כאן כנותנת פתרון, אני לא חושב שהיא יכולה לתת מענה אמיתי, כי היא נותנת מענה, אולי התראה, של עשרות שניות בודדות.

<זאב גולדבלט: לעומת זה בית ספר יסודי שמורכב משתיים-שלוש קומות, אי אפשר יהיה לפנות את התלמידים משם לחצרות, שזה השטח הבטוח במצב של רעידת אדמה כפי שהוצג כאן.

<זאב גולדבלט: רק בתור אנקדוטה, אם בקריית שמונה חוזקו רק שני בתי ספר יסודיים עד היום, וקריית שמונה נמצאת בלב השבר הסורי-אפריקאי, זה יוצר בעיה.

<זאב גולדבלט: זה יוצר בעיה, כי אנחנו בעצם מהמרים על חייהם של שאר התלמידים בבתי הספר.

<זאב גולדבלט: אני רוצה להזכיר רק דבר אחד.

<זאב גולדבלט: אין מענה כרגע למוסדות חינוך בערים ותיקות, כפי שהציג כאן חבר מועצת רחובות.

<זאב גולדבלט: סתם בתור אנקדוטה, בגבעתיים מבנה החינוך הצעיר ביותר הוא בן חמישים וחמש או שישים שנה.

יעקב מרגי: והוא לא על קו השבר.

יעקב מרגי: בבקשה.

<זאב גולדבלט: נכון, אבל הוא עדיין חשוף.

יעקב מרגי: אני לא איתך, אדוני, חבר המועצה.

יעקב מרגי: אני אומר לך, יש תפיסת ביטחון וצריך להיצמד אליה, ואנחנו צריכים לבקר את המדינה אם היא מתנהלת לפי החלטותיה ולפי אותה תפיסה.

יעקב מרגי: בבקשה, גבירתי.

<עדי מן: עדי מן, יו"ר הגנים בפורום ועדי ההורים היישוביים.

<עדי מן: כמה נקודות.

<עדי מן: קודם כול, אני אשמח אם פיקוד העורף וגם משרד החינוך כמובן יתנו את הדעת על ההבדלים בין בתי הספר לגני הילדים, גם ברמת המוגנות, אם יש ממ"ד, אין ממ"ד, למה משמש הממ"ד.

<עדי מן: היום בגני הילדים הממ"ד משמש למחסן.

<עדי מן: האם שלושים, שלושים וחמישה ילדים יכולים בזמן חירום להיכנס לתוך ממ"ד שהוא מלא בחפצים וחומרים?

<עדי מן: צריך לשים לב לדברים האלה.

<עדי מן: מעבר לכך, יש גני ילדים שהם נמצאים במבנים שהם קומות, בתל אביב, בכפר סבא.

<עדי מן: מה קורה באירוע של רעידת אדמה שצריך לפנות שלושים ילדים בגילאי 3 מקומה שלישית, מקומה שנייה?

<עדי מן: האם גם לזה נתתם את הדעת בתוכניות שלכם?

<עדי מן: מעבר לזה עוד דבר נוסף שהיה לי חשוב להגיד.

<עדי מן: כל התחום הזה של הגנים הוא תחום נפרד בהיערכות.

<עדי מן: ילדים בגנים, אי אפשר לתדרך אותם מה לעשות ואיך לעשות.

<עדי מן: צריך לחשוב איך מפעילים את הצוותים החינוכיים.

<עדי מן: הצוותים החינוכיים בגני הילדים מתחלפים בשעות הצהריים והופכים להיות צוותים של הצהרונים בעצם.

<עדי מן: האם הצוותים בצהרונים מתודרכים לאירועי חירום?

<עדי מן: אני מאמינה שכולכם עושים את הכול כדי שהכול יהיה טוב.

<עדי מן: אבא שלי לימד אותי, אגב, שבזמן רעידת אדמה צריך להיכנס לממ"ד, אז בואו פשוט נדאג שבכל גני הילדים יהיה ממ"ד והם יוכלו להישאר בתוכו.

יעקב מרגי: אותי לימדו לעמוד מתחת למשקוף.

<עדי מן: אנחנו לא מאותו דור.

<עדי מן: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אנחנו מכירים את הקושי, בכלל כל הרישוי והתכנון ההנדסי במדינת ישראל.

יעקב מרגי: אתם יודעים, תמ"א 38, ממתי מדברים עליה?

יעקב מרגי: רשויות מקומיות הלכו על זה.

יעקב מרגי: הקצב הוא איטי, מזערי.

יעקב מרגי: כשצריך להכות במשרד החינוך, אני יודע לעשות את זה טוב, אבל צריך לומר, יש קושי אמיתי, ואם אני לוקח את הקצב שהחברה האזרחית מנצלת את חיזוק המבנים על פי תמ"א 38 לעומת מה שקיבלנו פה סקירה, לגבי משרד החינוך, עדיין לא 100%, עדיין לא מושלם.

יעקב מרגי: כשנתן ירון אופיר את הקצב, גם בנתונים שהוא נתן לנו, אם המקסימום הוא חמישים, גם שם אנחנו לא נמצאים.

יעקב מרגי: אנחנו צריכים להגביר את הקצב כדי שלפחות אזורי הסיכון יהיו מכוסים בטווח הקרוב, בטווח הנראה לעין, ומדינה יכולה להרים פרויקט כזה.

יעקב מרגי: עם כל הכבוד, הרמנו פרויקטים יותר כבדים.

יעקב מרגי: קלטנו מיליון עולים.

יעקב מרגי: שכחנו כבר איך זה היה.

יעקב מרגי: אנחנו יודעים להרים פרויקטים כאלה, לכן אני מצד אחד לא יכול להיות שקט ושאנן לאור העשייה הברוכה.

יעקב מרגי: תראו, אני יודע.

יעקב מרגי: אני בא משם.

יעקב מרגי: אני יודע שהמערכות האזרחיות מתרגלות את עצמן ואני יודע שהתורה והתפיסה מתעדכנת כל הזמן.

יעקב מרגי: אני יודע שיש תקציבים ייעודיים ומתרגלים את הרשויות המקומיות, ומערכת החינוך, שמענו על האינטראקציה שיש לה עם פיקוד העורף, וזה הולך ביחד וטוב, אבל כשאני מדבר על חיזוק מבנים, אנחנו לא שם.

יעקב מרגי: הממשלה צריכה לתקצב לפחות בקצב שאתם, אנשי המקצוע מכתיבים.

יעקב מרגי: אני לא בא לחששות.

יעקב מרגי: הלוואי והייתי יכול לענות באמת לתפיסת החשש של חבר מועצת עיריית רחובות, כי אני חושב שראייה מקסימלית ואופטימלית צריך שתיעשה, אבל בשלב הראשון לפחות לא אלף ושש מאות.

יעקב מרגי: השלוש מאות שנמצאים על קו השבר, צריכה להיכתב תוכנית עם יעד ועם תאריכים ועם תקצוב שלה.

יעקב מרגי: אני אומר את זה בסיכום.

יעקב מרגי: אני רוצה לתת משפטי סיכום לפני שאני נועל את הדיון.

יעקב מרגי: משרד החינוך, אתה רוצה להוסיף משהו?

<אריה מור: אני רוצה רק להודות לכל השותפים שלנו.

<אריה מור: משרד החינוך לבד לא עושה את הכול.

<אריה מור: יש רשות חירום לאומית על כל חטיבותיה, פיקוד העורף עם כל האזורים שלהם.

<אריה מור: יושבים פה קב"טים ברשויות המקומיות, מנהלי אגפי חינוך ברשויות המקומיות.

<אריה מור: בסוף, באחדותנו, בתחום הזה כוחנו.

<אריה מור: ככל שאנחנו נשלב ידיים כל הגורמים, נוכל לקדם את כל הנושאים האלה בצורה מיטבית.

יעקב מרגי: איציק שמולי.

איציק שמולי: רק דבר אחד בהתייחס להערה האחרונה שנשמעה.

איציק שמולי: זה נכון שיש הרבה עוסקים במלאכה.

איציק שמולי: האחריות היא אחת, היא על הממשלה, גם אם היא מואצלת ומועברת לקב"ט ולרשויות המקומיות ועוד לכל מיני גורמים אזרחיים.

איציק שמולי: כפי שאמרתי קודם, אדוני היושב ראש, מה שבעיקר מטריד אותי זה הקצב היחסית נמוך של המיגון של בתי הספר.

יעקב מרגי: בסקירה שנתן המהנדס אופיר, לא היית, צמצמו.

יעקב מרגי: יש קצב, לא מספיק.

יעקב מרגי: הם לא מתייחסים על כל האלף ושש מאות, הם מתייחסים למבנים בסיכון שזה כשלוש מאות מבנים, וכשיש תוספת של עשרה מבנים כל שנה בגלל השינוי האורבני, זה על קו השבר, מה שנקרא ברמת סיכון גבוהה.

<אמיר ירון: אני מבקש, אם המודל יהיה מוכן, לבחון אפשרות להכניס פרמטר נוסף מעבר לאזורי הסיכון, זה בחינה של היישובים הוותיקים, כי הם חשופים לרעידות אדמה ולאסון לא פחות מהשבר הסורי-אפריקאי.

<אמיר ירון: מה שאני מבקש, פשוט להכניס גם את האלמנט הזה של ישובים ותיקים.

יעקב מרגי: הבקשה שלך נופלת על אוזניים קשובות וגם של נציגי פיקוד העורף, גם של נציגי משרד החינוך.

יעקב מרגי: הם יעבירו את זה הלאה.

יעקב מרגי: אם תיכתב תורה אחרת או תפיסת סיכון אחרת, אנחנו נהיה שם.

יעקב מרגי: האופטימום שאני רוצה אותו, שכל המדינה תהיה ממוגנת מבחינת רעידות אדמה.

יעקב מרגי: זו השאיפה של כולנו, אבל מה לעשות שיש מי שקובע את הקצב ואת התורה ואת תפיסת הביטחון.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: אני אקריא את הסיכום ואני אנעל את הישיבה.

יעקב מרגי: הוועדה מודה לחבר הכנסת עמיר פרץ ולחבר הכנסת איציק שמולי על היוזמה ועל הליווי של הדיון החשוב הזה, יום ההיערכות וההגנה על העורף במצבי מלחמה ורעידות אדמה.

יעקב מרגי: הוועדה שמעה סקירה נרחבת של היערכות משרד החינוך ומערכת החינוך למלחמה ולמצב של רעידות אדמה.

יעקב מרגי: הוועדה נוכחה לדעת שמבחינת ההדרכה וההיערכות והגברת המודעות, משרד החינוך נערך היטב, ומברכת על שיתוף הפעולה והתאום בהדרכה והפעילות והתרגול יחד עם פיקוד העורף.

יעקב מרגי: הוועדה קוראת למשרד האוצר ומשרד החינוך לתקצב ולהגביר את קצב התאמת המבנים שניבנו לפני שנת 1980, ולכסות בטווח הקרוב את כל בתי הספר שנמצאים באזורי סיכון, מה שנקרא על קו השבר.

יעקב מרגי: הוועדה מברכת את משרד החינוך ואת פיקוד העורף על התרגולים החוזרים ונשנים במערכת החינוך.

יעקב מרגי: הוועדה נוכחה לדעת שיש כיסוי כמעט מלא בהתקנת מערכות התראה לרעידות אדמה במבני חינוך.

יעקב מרגי: הוועדה קוראת למשרד החינוך להיערך להדרכת צוותי הצהרונים להתנהלות בחירום.

יעקב מרגי: תודה רבה, הישיבה נעולה.