ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 910, 2018-01-08 13:00

משה גפני: אני פותח את הישיבה.

משה גפני: ברוך, תסביר את הצו.

<ברוך משולם: צו מס הכנסה (קביעת תשלומים בעד שירותים או נכסים כהכנסה), הצו בעצם מכוח סעיף 164 לפקודה מטיל חובת ניכוי מס במקור על מי שעוסק בעיבוד יהלומים כהגדרת עיבוד יהלומים בצו.

<ברוך משולם: זאת אומרת, כל מי שעוסק בעיבוד יהלומים ומשלם כסף למישהו אחר מחויב לנכות מהתשלום זה סכום מסוים, 20% או 30%, זה משתנה, ואת הסכום הזה להעביר, בשל אותו אדם שהיה אמור לקבל את ההכנסה בשמו, לרשות המיסים.

משה גפני: יש פה מישהו מהיהלומים?

<טמיר כהן: הם נרשמו, אבל לא נשארו.

<ברוך משולם: אבל אלו רק הטבות.

משה גפני: לא משנה.

<ברוך משולם: בשמחה.

<ברוך משולם: מה שאנחנו עושים, אנחנו מתקנים את התוספת.

<ברוך משולם: מה זה אומר תיקון של תוספת?

<ברוך משולם: אנחנו אומרים שאנחנו קובעים מחזור מסוים שרק ממנו והלאה אתה חייב לנכות.

<ברוך משולם: זאת אומרת, מי שהמחזור שלו יותר נמוך לא חייב לנכות מס.

משה גפני: תגיד את הסכומים.

בצלאל סמוטריץ': 16,900.

בצלאל סמוטריץ': אתם רוצים להשאיר את זה כמו ב-2017.

<ברוך משולם: רק עשינו פה איזשהו מידוד קטן למדד, ובעצם אחרי עיגול הסכומים אין פה שום שינוי יחסית לשנה הקודמת.

<ברוך משולם: אבל אם אנחנו לא נאשר את זה זה אומר שמהשקל הראשון כולם מחויבים לנכות, ואותו דבר נהיה גם בעד שירותים ונכסים.

<ברוך משולם: המחזור פה, בגלל שמדובר ביהלומים, הוא יחסית יותר גבוה.

בצלאל סמוטריץ': למה דווקא המחזור הזה?

<ברוך משולם: אלו אומדנים שעשינו גם לגבי אלה שעוסקים בתחום, ואתה תכף תראה, יש קביעת תשלומים לגבי שירותים או נכסים.

<ברוך משולם: המחזורים שם יותר נמוכים ומשתנים, אם זה מלכ"ר או אם זאת חברה שמנהלת הנהלת חשבונות כפולה, זה משתנה בהתאם למקרה.

<ברוך משולם: זה פחות או יותר האומדן שממנו והלאה צריכים לנכות.

משה גפני: ממתי הצו הזה?

בצלאל סמוטריץ': אבל יש לכם פה טעות.

<ברוך משולם: סליחה?

<ברוך משולם: לא, זאת לא טעות.

<ברוך משולם: אני תכף אסביר למה זאת לא טעות.

<ברוך משולם: הצו נכון לשנת 2018.

משה גפני: זאת אומרת, מ-1 בינואר 2018.

<ברוך משולם: מ-1 בינואר 2018, כן.

בצלאל סמוטריץ': למה כתוב פה שנת המס 2016?

<ברוך משולם: אני אסביר.

<ברוך משולם: כי אנחנו קובעים כרגע את חובת ניכוי מס במקור בהתאם למחזור שלך.

<ברוך משולם: אנחנו רוצים לראות מה המחזור שלך.

<ברוך משולם: אנחנו עומדים בתחילת 2018.

בצלאל סמוטריץ': האם ב-2016 הוא היה 16,900?

<ברוך משולם: בדיוק.

<ברוך משולם: אני אסביר לך.

<ברוך משולם: ב-2018 עוד אין לנו אפילו דוחות של 2017.

בצלאל סמוטריץ': כן, הבנתי.

<ברוך משולם: כי חובת הגשת הדוחות תהיה רק בסוף אפריל.

<ברוך משולם: ולכן, הדוח היחיד שיש לנו כרגע זה רק 2016.

משה גפני: מה צריך להקריא?

<ברוך משולם: את הצו.

<ברוך משולם: "צו מס הכנסה (קביעת תשלומים בעד עיבוד יהלומים או בעד מסחר ביהלומים כהכנסה) (תיקון), התשע"ח–2017 בתוקף סמכותי לפי סעיף 164 לפקודת מס הכנסה, ובאישור ועדת הכספים

<אייל לב-ארי: אתם צריכים סעיף תחילה?

<ברוך משולם: זה מדבר על כל שנת המס.

<אייל לב-ארי: אני יודע.

משה גפני: התחילה מ-1 בינואר 2018.

משה גפני: בבקשה.

<ברוך משולם: והצו השני עוסק בדיוק באותו נושא, הוא חל על כל המשק, גם על המדינה, ולא רק על מי שעוסק בעיבוד יהלומים.

<ברוך משולם: עיבוד יהלומים זה צו ספציפי, והוא מגדיר חובת ניכוי מס במקור שממנה והלאה, סכום יותר גבוה, מחויבים לנכות.

<ברוך משולם: יש פה שלוש תוספות, שאחת מהן מתייחסת למלכ"רים; אחת מהן מתייחסת לחברות שמנהלות חשבונאות כפולה, בתור חברת בת שמחזור עסקיהם ביחד עולים על הסכום שקבוע בתוספת א'; ותוספת ב' זאת חברת בת שמחזור עסקיה לא עולה על הסכום הנקוב.

<ברוך משולם: יש שאלות?

<ברוך משולם: אני אקריא את הצו, ברשותכם.

<ברוך משולם: "צו מס הכנסה (קביעת תשלומים בעד שירותים או נכסים כהכנסה) (תיקון), התשע"ח–2017 בתוקף סמכותי לפי סעיף 164 לפקודת מס הכנסה, ובאישור ועדת הכספים של הכנסת, אני מצווה לאמור:

<אייל לב-ארי: גם התחילה 1 בינואר 2018?

<ברוך משולם: אותו דבר בדיוק, כן.

בצלאל סמוטריץ': יש לי שאלה ליועץ המשפטי.

בצלאל סמוטריץ': אפשר בבקשה?

משה גפני: בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': האם אתה חותם על הפרשנות שלהם שאם לא מאשרים את הצו הזה אז חלה חובת ניכוי במקור מהשקל הראשון?

בצלאל סמוטריץ': מה פתאום.

בצלאל סמוטריץ': אם בחוק כתוב שחובת הניכוי תהיה מסעיף שייקבע בתוספת, אז אם לא נקבע סעיף אין חובת ניכוי בכלל.

<אייל לב-ארי: נקבע.

<אייל לב-ארי: בתוספת נקבע.

<ברוך משולם: ברשותך, אני אתקן?

בצלאל סמוטריץ': לא, יש לי יועץ משפטי שלי.

<ברוך משולם: אה, בשמחה.

בצלאל סמוטריץ': אני לא סומך עליך, אתה של הממשלה.

בצלאל סמוטריץ': לדעתי זה לא הגיוני, לא כתוב שתהיה חובה מהשקל הראשון, אלא אם נקבע סכום מסוים לתוספת.

בצלאל סמוטריץ': כתוב שהחובה תהיה מהסכום הנקוב.

בצלאל סמוטריץ': אם אין סכום אז אין בכלל.

<ברוך משולם: לא.

<ברוך משולם: אם אני מחדד, אין בעיה, אני רק אפנה אותו - -

משה גפני: רגע, נשמע את היועץ המשפטי.

<ברוך משולם: - - יש גם תקנות וגם צו, ברשותך, והצו אומר שאתה צריך ללכת למחזור, לראות מה המחזור לאותה שנה, ושלוש שנים ברציפות המחזור שלך צריך לא לעלות על הגובה שקבוע שם.

<ברוך משולם: ולפיכך, הצו עצמו קובע שכל הכנסה חייבת.

<אייל לב-ארי: הצו קובע את הסכומים.

בצלאל סמוטריץ': לא.

בצלאל סמוטריץ': אני לא חושב שאם אני אלך לבית משפט היום כעוסק, ואני אגיד: תשמע, הכנסת לא אישרה את התקנות, עכשיו הפרשנות שלהם שאני צריך לנכות מהשקל הראשון?

בצלאל סמוטריץ': אני לא חושב שזה יהיה.

בצלאל סמוטריץ': מה פתאום.

<ברוך משולם: תראה, סעיף 2א אומר - - -

<אייל לב-ארי: איזה 2?

<אייל לב-ארי: 2 בצו או 2 בזה?

בצלאל סמוטריץ': לא.

בצלאל סמוטריץ': לא נכון.

בצלאל סמוטריץ': אם אין תוספת אז אתה לא יכול לייצר מנגנון לגביית מס.

בצלאל סמוטריץ': חבר'ה, מה פתאום.

<ברוך משולם: אנחנו חלוקים.

<ברוך משולם: זה עובד ככה מ-1977, ומ-1988 - - -

בצלאל סמוטריץ': לא, זה עובד ככה מ-1977 שאתה קובע תוספת.

בצלאל סמוטריץ': אני שואל מה יקרה אם אנחנו לא נאשר את התוספת, בסדר?

בצלאל סמוטריץ': ועכשיו אתה תנסה לחייב אנשים לנכות מס במקור מהשקל הראשון, ואחד הנישומים ילך לבית משפט.

בצלאל סמוטריץ': אני אומר לך באחריות, למרות שכמונו גם שופטים הם לא העפרונות הכי מחודדים, אף אחד לא יקבל את הפרשנות שלך שאתה גובה מהשקל הראשון.

בצלאל סמוטריץ': יגידו לך: אדוני, סליחה, המחוקק קבע שיש מינימום שמתחת אליו אתה לא גובה, אתה אמור את המינימום הזה לקבוע בכל שנה.

בצלאל סמוטריץ': לא קבעת אותו, אתה לא יכול לגבות.

<ברוך משולם: אנחנו חושבים שלא, כי הצו במפורש אומר שרואים את הכול מהשקל הראשון כחייב.

בצלאל סמוטריץ': לא.

בצלאל סמוטריץ': מה פתאום.

בצלאל סמוטריץ': אבל מייד אחר כך אותו צו כותב:

בצלאל סמוטריץ': ובתנאי שזה לא מתחת למינימום שנקבע בתוספת, ואתה חייב לקבוע מינימום בתוספת.

בצלאל סמוטריץ': זה לא וולונטרי, זה לא סמכות רשות, אם לא מתחשק לך אתה לא תקבע והוא יהיה חייב מהשקל הראשון.

בצלאל סמוטריץ': אז בשביל מה המחוקק בתוך הצו כתב שיש מינימום בתוספת?

<ברוך משולם: המחוקק עמד בחובה - - -

בצלאל סמוטריץ': המחוקק אמר שמנגנון הגבייה אומר שמי שהמחזור שלו נמוך מהתוספת לא חייב.

בצלאל סמוטריץ': זה אומר שאתה כשר אוצר חייב לקבוע מינימום בתוספת.

משה גפני: בצלאל.

בצלאל סמוטריץ': לא, כי אם אני צודק בזה אז אני לא הולך לאשר להם את זה.

בצלאל סמוטריץ': אני אצביע נגד, אז אתה צריך להביא רוב.

בצלאל סמוטריץ': אני חושב שאני צודק בפרשנות שלי.

משה גפני: המשמעות של מה שאתה אומר זה שאתה תיקח יהלומנים שמצבם לא - - -

בצלאל סמוטריץ': את היהלומים אני אעשיר, אני מדבר על השני, למרות שאין הבדל בין שניהם.

בצלאל סמוטריץ': אבל אני אומר לך, גפני, הפוך, אתה לא מבין.

משה גפני: אבל מה זה?

בצלאל סמוטריץ': אם אני לא אאשר מה שיקרה זה שהם לא יוכלו לגבות, הם לא יוכלו לחייב אף אחד לנכות במקור.

משה גפני: בסדר גמור.

בצלאל סמוטריץ': אני אצביע נגד, אלא אם כן היועץ המשפטי יגיד שאני טועה, אבל לדעתי אני צודק.

בצלאל סמוטריץ': אז בוא נעשה משהו כזה, שהוא יבדוק, תביא את זה מחר.

משה גפני: המשמעות של העניין זה שגם אם יהיה ויכוח לגבי הנושא, להערכתי אם אין צו אז זה יהיה מהשקל הראשון, והם יוכלו - - -

בצלאל סמוטריץ': לא, לא.

משה גפני: בסדר, אני מכיר את תסמונת הראש הקטן בעניין הזה.

משה גפני: אבל גם לדבריך, המשמעות של העניין שאותו אחד יצטרך ללכת לבית משפט כאשר יהיה לו ויכוח עם רשות המיסים.

בצלאל סמוטריץ': לא, לא.

משה גפני: אז אתה מקשה עליו.

בצלאל סמוטריץ': אני אומר לך שהם לא יגבו שקל אחד אם הם יודעים שזה לא יאושר, הם לא ייגבו מאף אחד שקל אחד מתחת למינימום הזה.

בצלאל סמוטריץ': אבל אני מבקש, מה אכפת לך לדחות את זה למחר, ושתהיה לי חוות דעת של היועץ המשפטי.

משה גפני: לא, לא.

משה גפני: בשביל דבר כזה?

משה גפני: זה לבזות את ועדת הכספים.

בצלאל סמוטריץ': בשביל מה אנחנו מחזיקים פה יועץ משפטי כזה טוב?

<טמיר כהן: תקראי למישהו מהעוזרים.

משה גפני: מישהו מהעוזרים שלי שיבוא.

משה גפני: משאירים אותי לבד.

בצלאל סמוטריץ': ועוד מולי.

משה גפני: הכול בסדר.

בצלאל סמוטריץ': מה אתה אומר?

בצלאל סמוטריץ': אני חושב שאני צודק, לא?

<אייל לב-ארי: אני קורא.

<ברוך משולם: תסתכל שם, ברשותך, מדובר על שלוש שנים במצטבר.

<ברוך משולם: זאת אומרת, מספיק שבשנה אחת לא פרסמנו.

בצלאל סמוטריץ': זה לא משנה.

בצלאל סמוטריץ': אבל אתה חייב לפרסם, אין דבר כזה.

בצלאל סמוטריץ': הפרסום שלך הוא לא וולונטרי.

בצלאל סמוטריץ': אתה לא יכול להחליט שעכשיו אתה רוצה שלא יהיה מינימום בכלל, שהם יחייבו מהשקל הראשון.

בצלאל סמוטריץ': אתה יכול לא לפרסם כלום?

<ברוך משולם: אני יכול לפרסם אפס.

בצלאל סמוטריץ': אבל אתה חייב לפרסם אפס, אתה לא יכול לא לפרסם.

בצלאל סמוטריץ': אם אתה לא מפרסם אתה לא יכול להפעיל את החוק.

בצלאל סמוטריץ': מה את אומרת?

בצלאל סמוטריץ': זה נראה לי אל"ף-בי"ת.

בצלאל סמוטריץ': עזבי שאת לא רוצה שאני אתקע את זה.

<שרית פלבר: זה לא עניין של לתקוע.

<שרית פלבר: עזוב את זה, אבל אני חושבת שכרגע הפרשנות שלך היא לא הפרשנות שמתבקשת מהסעיף, כי יש פה סייג, יש כלל ויש יוצא מן הכלל.

<אייל לב-ארי: או כל הכנסה - - -

<שרית פלבר: היוצא מן הכלל הוא - - - הגבייה בתוספת.

<שרית פלבר: ככל שאין, חל הכלל.

בצלאל סמוטריץ': לא נכון.

בצלאל סמוטריץ': אבל once המחוקק מחייב אתכם לקבוע את החריג הזה בתוספת אתם חייבים לקבוע אותו, אי-אפשר להפעיל המנגנון בלעדיו.

בצלאל סמוטריץ': זה כמו שיש לנו חוקים שהתקנות מתנות את החוק לבד, ויש תקנות שלא מתנות את החוק.

בצלאל סמוטריץ': זה מתנה.

<שרית פלבר: אבל אתה לא מבקש שנעביר את זה על אפס.

<שרית פלבר: יש הבדל בין לא לקבוע לבין להעמיד את זה על אפס.

<ברוך משולם: בדיוק.

בצלאל סמוטריץ': לא, לכן אמרתי שאם אתם מעמידים על אפס, זו זכותכם, ואז מהשקל הראשון.

בצלאל סמוטריץ': אני מניח שפה לא נאשר לכם.

בצלאל סמוטריץ': גפני הוא סקטוריאלי, אולי הוא יאשר לכם, אנחנו לא נאשר.

בצלאל סמוטריץ': אבל אם אתם לא תקבעו אז לדעתי לא תוכלו להפעיל את זה.

בצלאל סמוטריץ': וזה, אגב, המנוף היחידי שלנו כוועדה, אחרת זה לא נותן לך שום שוט.

בצלאל סמוטריץ': נניח שאני עכשיו רוצה במלכ"רים, גפני, אני במלכ"רים רוצה להעלות את הסכום, בסדר?

בצלאל סמוטריץ': מתעללים בהם, מוצצים להם את המיץ, אני רוצה להעלות את הסכום.

בצלאל סמוטריץ': מבחינתו אם הוא לא מאשר את זה אז המשמעות היא שגובים מהשקל הראשון במלכ"רים, אז אין לי שום שוט, הוא מחזיק אותי בגרון, אני יכול ללכת הביתה, תעביר פה את הכול לבד.

בצלאל סמוטריץ': אם אני רוצה לייצר דיאלוג אמיתי ביני לבינם, זה אומר שגם לי צריך להיות say בעניין.

בצלאל סמוטריץ': כדי שיהיה לי say בעניין הזה אני לא יכול לאשר להם את זה כמו חותמת גומי.

בצלאל סמוטריץ': ואני חושב שאני צודק בפרשנות שלי, ואני רוצה שהיועץ המשפטי יאמר אם אני צודק או לא.

משה גפני: אני רק מציע שתחייך כשאתה אומר את זה.

בצלאל סמוטריץ': למה?

משה גפני: למה לא?

משה גפני: זה עבדו את השם בשמחה.

בצלאל סמוטריץ': את זה אני מוכן תמיד.

<אייל לב-ארי: אנחנו בעצם נכנסים כאן לשאלה של ההסמכה של ההכנסה האחרת בסעיף 164.

<אייל לב-ארי: לגבי כל שאר הדברים, לכאורה, הניכוי הוא ניכוי מנדטורי.

בצלאל סמוטריץ': נכון.

<אייל לב-ארי: הסיפור כאן כרגע הוא בעצם על ההכנסה האחרת, ואנחנו עוסקים בעצם כבר בתקנות ובצו.

בצלאל סמוטריץ': גפני, תביאו כמה כי גם אני עושה גיוס.

משה גפני: זה בסדר, תעשה על זה גיוס.

משה גפני: לפגוע באנשים סתם.

בצלאל סמוטריץ': אני טוען שאני לא פוגע.

משה גפני: אתה פוגע בכל מקרה.

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה להוריד למלכ"רים.

משה גפני: אתה פוגע.

בצלאל סמוטריץ': סליחה, גפני, אני אומר לך לפרוטוקול, אני מבקש להעלות למלכ"רים את שכר המינימום בזה כדי להוריד את הנטל הרגולטורי מעל המלכ"רים.

משה גפני: תרשמו את זה לפרוטוקול, הוא פוגע, ואני מתנגד למלכ"רים.

בצלאל סמוטריץ': אתה פועל נגד המלכ"רים.

משה גפני: הכול בסדר.

בצלאל סמוטריץ': אני מזכיר לך שמלכ"רים אלו ישיבות, מלכ"רים אלו עמותות צדקה וחסד, מלכ"רים זה בתי כנסת.

בצלאל סמוטריץ': מה פתאום שהם יצטרכו - - -

משה גפני: אתה עושה נזק.

משה גפני: לרשות המיסים יש - - -

בצלאל סמוטריץ': אם היועץ המשפטי יגיד שאני עושה נזק, אני אצביע בעד.

משה גפני: אבל אני אומר לך מה הנזק עוד לפני מה שהוא אומר.

בצלאל סמוטריץ': לא נכון.

בצלאל סמוטריץ': אני אומר לך שהם לא יוכלו לגבות.

משה גפני: לרשות המיסים יש לשכה משפטית.

בצלאל סמוטריץ': אני אומר לך שהם לא יוכלו לגבות.

בצלאל סמוטריץ': אני מתערב איתך.

משה גפני: מאה אחוז.

משה גפני: לרשות המיסים יש לשכה משפטית.

בצלאל סמוטריץ': אם היועץ המשפטי של הוועדה יגיד שהם צודקים בפרשנות ואני גורם נזק, אני אצביע בעד.

משה גפני: מאה אחוז.

בצלאל סמוטריץ': אבל אז אל תזמין אותנו בבקשה יותר לדיונים ולתקנות כי אנחנו חותמת גומי, זה הכול.

בצלאל סמוטריץ': וזה מה שאתה עושה פה כל פעם.

בצלאל סמוטריץ': תביאו תקנות - - -

משה גפני: אבל אלו הטבות.

משה גפני: אתה יודע שאני עוצר כאשר יש החמרות.

בצלאל סמוטריץ': מה זה קשור?

בצלאל סמוטריץ': אז אני רוצה לתת הטבה.

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה לעשות פה דיון.

משה גפני: אתה יודע את זה.

משה גפני: מישהו פה חותמת גומי?

משה גפני: אתה רוצה משהו אחר.

בצלאל סמוטריץ': אבל אני רוצה עכשיו להעלות את המינימום למלכ"רים.

בצלאל סמוטריץ': למה שבתי כנסת יצטרכו להיות גובים של המדינה?

משה גפני: אתה רוצה משהו אחר, לא בתי כנסת ולא בטיח.

בצלאל סמוטריץ': למה שבתי כנסת יצטרכו להיות גובים של המדינה ולהעביר מס במקור?

בצלאל סמוטריץ': מה פתאום.

בצלאל סמוטריץ': מחזורים כל כך קטנים, בקושי עושים משהו, גם צריכים להחזיק מנהל חשבונות, ולהחזיק כרטסת, ולעשות ניכוי מס במקור?

<ברוך משולם: ברשותך.

משה גפני: בבקשה, ברוך.

<ברוך משולם: אני גם אגיד שהסכום הזה גם מתואם עם מקדמות שהנישום צריך לשלם, ולכן אם אתה תוריד את זה פה מאוד יכול להיות ששר האוצר יחליט להעלות את סכום המקדמות שהוא צריך לשלם.

בצלאל סמוטריץ': לא הבנתי, מה זה, אתה מאיים עלי?

<ברוך משולם: אני לא מאיים, אבל אני אומר לך שאנחנו מתבססים על תקציב שנתי של גבייה, אני צריך לראות כמה - - -

בצלאל סמוטריץ': אז קודם כול הוא כבר מודה שאת זה הוא לא יוכל לגבות, אז אני צודק.

<ברוך משולם: לא, לא, ממש לא.

בצלאל סמוטריץ': אז הוא כבר אומר שהוא ייקח את הכסף ממקום אחר.

<ברוך משולם: אני אבהיר לפרוטוקול, העמדה שלנו שמהשקל הראשון זה חייב במס ואנחנו נגבה את זה, וגם הודענו לציבור מראש, אחד.

בצלאל סמוטריץ': טוב.

<ברוך משולם: שתיים, מעבר לזה, חובת ניכוי המס במקור בסוף היום היא משתלבת עם חובת הנישום בעצמו לשלם מקדמות מהמחזור שלו על בסיס שנים קודמות.

<ברוך משולם: כשמה שקורה, בסוף השנה כשהוא מגיש את הדוח הוא כמעט לא צריך לשלם מס, כי חלק כבר נגבה במס - - -

בצלאל סמוטריץ': אבל המקדמה היא לפי מה שהוא שילם בפועל שנה שעברה, מה זה קשור לתוספת?

<ברוך משולם: נכון, אז אני מסביר לך.

<ברוך משולם: החבות של המס, אתה מסכים איתי שהיא חבות שנתית בהתאם לפקודת מס הכנסה?

בצלאל סמוטריץ': נכון, ודאי.

<ברוך משולם: יפה.

<ברוך משולם: כדי שלא נעמוד בפני שוקת שבורה, גם כדי להסתמך על תקציב, ושיהיה לנו בשוטף גבייה ממיסים, וגם שהנישום בסוף השנה יצטרך לבוא ולשלם סכום אחד גדול, אנחנו מחייבים אותו א.

<ברוך משולם: במקדמות; ו-ב.

<ברוך משולם: אנחנו מחייבים ניכוי מס במקור.

<ברוך משולם: זאת אומרת, חלק מנוכה מס במקור, חלק הוא משלם מקדמות, ככה שבסוף השנה בדוח שהוא מגיש אין לו הרבה מס תוספת לשלם.

<ברוך משולם: מה שזה אומר שאם נניח לגישתך נבטל את חובת ניכוי המס במקור, הווה אומר שנצטרך להגדיל את המקדמות, כי אם לא בשוטף, אנחנו לא נגבה מיסים.

<ברוך משולם: רוב המס שנגבה, מיסים הישירים, הם מחובת המקדמות וניכוי מס במקור, אלא אם כן אתה בסוף היום מגיש דוח - - -

בצלאל סמוטריץ': לא הבנתי, אתה עכשיו כן מאיים.

בצלאל סמוטריץ': אתה אומר, תשמע, אם הוא לא ייתן לי - -

<ברוך משולם: אני לא מאיים.

<ברוך משולם: חס וחלילה, זה לא איום.

בצלאל סמוטריץ': - - את הניכוי מס במקור, אתה תגבה את המס.

בצלאל סמוטריץ': סליחה, אתה תגבה את המס ממי שמקבל את הכסף ומוציא חשבונית ואמור לשלם את המס, ועוד כמה שירותי גבייה מבתי כנסת, עם כל הכבוד.

<ברוך משולם: מבחינת התפיסה זה סוג של ניכוי מס במקור שמאפשר גבייה שוטפת.

<ברוך משולם: זה נהוג לא רק - - -

בצלאל סמוטריץ': אתה תגבה את אותו מס.

בצלאל סמוטריץ': במקום שבית הכנסת יהיה הגובה מס עבורך, אתה תגבה אותו ממי שעושה ניקיון ומקבל את הכסף ומהחשמלאי שמחליף את הנורה בבית הכנסת, ולא מהמלכ"ר.

<ברוך משולם: אני מבין שבתי הכנסת הוא הנושא, הוא ה-issue.

בצלאל סמוטריץ': המלכ"ר זה מה שמעניין אותי.

<ברוך משולם: לא, שנייה.

<ברוך משולם: אבל מעבר לזה אני אגיד לך שאותה חובה - - -

בצלאל סמוטריץ': הכול מעניין.

בצלאל סמוטריץ': אני סקטוריאלי, לא כמו גפני.

<ברוך משולם: לזה אני לא אכנס.

בצלאל סמוטריץ': אותי מעניינים ישיבות, בתי כנסת, עמותות חסד, מלכ"רים.

<ברוך משולם: אז אני אגיד לך שאותה חובה בדיוק גם חלה על המדינה, ואותה חובה בדיוק חלה גם על העירייה.

בצלאל סמוטריץ': אבל מהמדינה פחות אכפת לי.

בצלאל סמוטריץ': ההפך, שהמדינה תהיה גובה מס זה בסדר גמור, לא שבתי הכנסת והישיבות.

<ברוך משולם: ולכן למלכ"רים נקבע סכום יותר גבוה.

<ברוך משולם: בסדר?

<ברוך משולם: יש סכום ספציפי שבדקנו - - -

בצלאל סמוטריץ': אני אודיע לך אם אני רוצה להגדיל אותו עוד קצת.

בצלאל סמוטריץ': אני מכיר את המחזורים, אני בא מהעולם הזה, והסכום הזה הוא נמוך מאוד.

<ברוך משולם: תראה, לפי אומדנים שנעשו נראה לנו שלמלכ"ר זה מחזור שהוא מכובד, שעד אליו לא צריך לנכות מס במקור.

<ברוך משולם: ותיקח בחשבון בסוף היום שזה לא מס שהמלכ"ר אמור לשלם, זה סכום שבמקום שהוא מעביר ישירות - - -

בצלאל סמוטריץ': ברור, אתה רק הופך אותו לגובה מס שלך, והוא צריך היום להחזיק הנהלת חשבונות ורואה חשבון, ואת כל הביורוקרטיה אתה עושה הפוך.

<ברוך משולם: רואה חשבון והנהלת חשבונות הוא בכל מקרה מחויב להחזיק, הוא מגיש דוח.

בצלאל סמוטריץ': תאמין לי, אני בא מהעולם הזה, אני יודע מה זה ניכוי מס במקור, אני יודע מה זה מטיל עליו.

בצלאל סמוטריץ': והרי מאותה סיבה שאתה רוצה את זה, אתה רוצה שהוא יעשה את הכאב ראש במקומך, אז אני רוצה שאתה תעשה את כאב ראש ולא הוא.

<ברוך משולם: לא, ממש לא.

<ברוך משולם: הוא מעביר לי את המקדמה, אני בסוף היום יושב מול הנישום ובודק אם ההכנסות והדיווחים אמיתיים או לא.

<ברוך משולם: כל מה שהוא עושה - - -

בצלאל סמוטריץ': אבל מישהו גבה ממך כבר בינואר את הכסף, ואתה משתמש בו בסוף כגובה מס.

בצלאל סמוטריץ': בסדר, נו, כל המנגנון של ניכוי מס במקור הוא כזה.

<ברוך משולם: אבל ככה עובדת כל גביית המיסים במשק.

<ברוך משולם: אם אתה רוצה לשנות את השיטה - - -

בצלאל סמוטריץ': מה אתה אומר?

בצלאל סמוטריץ': מה דעתך בעניין?

<אייל לב-ארי: כרגע רק מקריאה שטחית, אם בהנחה שבעצם אנחנו רוצים גם להגדרה של תשלומים בעד שירותים או נכסים, ובעצם על הסייג בסעיף 2א, ניקח לדוגמה בעצם את 2א(1), ובהנחה שבעצם מדובר על אם נגיד אפס ב-2016 - - -

בצלאל סמוטריץ': לא אפס.

בצלאל סמוטריץ': אין צו.

בצלאל סמוטריץ': אם הוא אפס אז זה מותר לו.

משה גפני: אין צו.

בצלאל סמוטריץ': אין תוספת.

<אייל לב-ארי: אין צו?

בצלאל סמוטריץ': כן.

<ברוך משולם: צו יש, עדכון לתוספת אתה אומר שאין.

בצלאל סמוטריץ': אין עדכון לתוספת.

בצלאל סמוטריץ': ממילא זה אומר שאין - - -

<ברוך משולם: לא, צו יש.

<ברוך משולם: אם לא ביטלת את הצו, אז צו קיים.

בצלאל סמוטריץ': אין עדכון לתוספת.

בצלאל סמוטריץ': אם הוא יכתוב אפס זאת זכותו.

<אייל לב-ארי: אתה אומר נגיד שיש שתיקה ל-2016.

בצלאל סמוטריץ': אני טוען שהמחוקק אמר לך שאתה חייב לקבוע מינימום בתוספת, אם אתה לא קובע אתה לא יכול, כי אין לך מנגנון לגביית מס.

בצלאל סמוטריץ': אתה לא יכול לייצר מנגנון סלקטיבי, אחרת הוא יכול תיאורטית פשוט להביא אפס, אנחנו לא נאשר, הוא יגיד: אין בעיה, מהשקל הראשון.

בצלאל סמוטריץ': המחוקק חייב אותו לקבוע מינימום.

בצלאל סמוטריץ': אם הוא לא קובע מינימום, הוא לא יכול לגבות.

<אייל לב-ארי: צריך לבדוק באמת את השאלה הזאת.

<אייל לב-ארי: זה צריך גם להיות בקוהרנטיות עם 2א.

<ברוך משולם: וזה החריג בעצם.

<אייל לב-ארי: סייג.

<ברוך משולם: ולכן מבחינתנו הוא חייב מהשקל הראשון.

<אייל לב-ארי: בסדר, על הכלל ועל הסייג ביחד, ואז השאלה מה פה מבחינתכם - - -

נאוה בוקר: באמת?

בצלאל סמוטריץ': אתה עושה גיוס, גפני?

משה גפני: אני עושה.

משה גפני: אם לא יהיה אז לא.

משה גפני: יש צו.

בצלאל סמוטריץ': בוא נעבור לנושא הבא בסדר-היום.

משה גפני: לא, לא.

משה גפני: יש צו של רשות המיסים שקובע בשלושה – אתה יודע מה, ברוך, אולי – לא, לא צריך – אם לא מאשרים את הצו הזה המשמעות, למשל, שיהלומנים יצטרכו לדווח מהשקל הראשון.

בצלאל סמוטריץ': לא נכון.

בצלאל סמוטריץ': הרי אני טענתי הפוך והיועץ המשפטי לא אמר לך מה נכון.

משה גפני: יצטרכו לדווח מהשקל הראשון.

בצלאל סמוטריץ': אני טוען שהפוך, הם לא יצטרכו לדווח בכלל.

בצלאל סמוטריץ': אם לא יהיה צו הם לא יצטרכו לדווח בכלל.

<ברוך משולם: יצטרכו לנכות מס במקור מהשקל הראשון.

בצלאל סמוטריץ': זה ויכוח פרשני.

בצלאל סמוטריץ': הוא טוען ככה, אני חושב אחרת, היועץ המשפטי של הוועדה עוד לא הכריע.

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה שהוא ייתן חוות דעת, עד אז אני נגד.

משה גפני: הצו אומר שעד סכום מסוים לא יצטרכו דיווח.

בצלאל סמוטריץ': ניכוי מס במקור.

משה גפני: זה מה שהצו הזה אומר.

משה גפני: אם לא יהיה את הצו יצטרכו לדווח מהשקל הראשון, את זה אומרת רשות המיסים, את זה אומרת הממשלה, זה הצו.

משה גפני: זה שבצלאל נכנס פה למאבק על העניין הזה אני מבין, יש לו משהו אחר בראש.

בצלאל סמוטריץ': מה פתאום.

בצלאל סמוטריץ': למה אתה סתם - - -

משה גפני: זה הצו.

משה גפני: אני לא מתאבד על הצו הזה.

משה גפני: לא אז לא, אבל המשמעות של העניין הוא נזק לנושא.

בצלאל סמוטריץ': ממש לא.

משה גפני: פשוט נזק.

משה גפני: את רוצה להצביע נגד?

משה גפני: תגידי, אני לא אביא להצבעה בצורה הזאת.

משה גפני: צו מס הכנסה (קביעת תשלומים בעד שירותים או נכסים כהכנסה) (תיקון), התשע"ח–2017, מי בעד אישור הצו?

משה גפני: ירים את ידו.

בצלאל סמוטריץ': רגע, אני מבקש התייעצות סיעתית, רק שנייה, לפני ההצבעה.

משה גפני: אני באמצע ההצבעה.

אחמד טיבי: לא.

אחמד טיבי: באמצע הצבעה.

אחמד טיבי: הייתה הצבעה.

בצלאל סמוטריץ': חשבתי שאתה מקריא.

בצלאל סמוטריץ': אני מבקש התייעצות סיעתית.

משה גפני: הקריאו.

אחמד טיבי: הקריאו.

משה גפני: מי בעד אישור הצו?

בצלאל סמוטריץ': אתה לא אמרת שאתה הולך להצבעה.

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: בעד – 3

משה גפני: נמנעים – אין

בצלאל סמוטריץ': אתה לא אמרת שאתה הולך להצבעה, גפני, אני מבקש התייעצות סיעתית.

משה גפני: הצו אושר.

בצלאל סמוטריץ': תשמע, עשית עכשיו דבר - - -

משה גפני: הסעיף עבר.

בצלאל סמוטריץ': עשית דבר – אני רוצה ייעוץ משפטי.

אחמד טיבי: הוא פעל לפי הפרוטוקול.

בצלאל סמוטריץ': הוא אמר שהוא מצביע?

<אייל לב-ארי: הוא הקריא את הצו.

בצלאל סמוטריץ': הוא אמר שהוא הולך להצביע?

משה גפני: כן.

בצלאל סמוטריץ': אני הייתי בטוח שהוא מקריא את הצו.

בצלאל סמוטריץ': הוא אמר שהוא הולך להצביע?

משה גפני: הקראתי קודם.

בצלאל סמוטריץ': מותר לי התייעצות סיעתית.

בצלאל סמוטריץ': אל תעשו דבר כזה, אל תשברו גם את הכללים.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: התייעצות סיעתית, בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': אני מבקש התייעצות סיעתית.

משה גפני: תגיד לי, אתה רוצה לא לאשר צווים מהסוג הזה?

בצלאל סמוטריץ': אני מבקש התייעצות סיעתית לפני ההצבעה.

מיקי רוזנטל: תגיש רוויזיה.

בצלאל סמוטריץ': אני אגיש רוויזיה.

בצלאל סמוטריץ': אני מבקש התייעצות סיעתית.

מיקי רוזנטל: הצביעו כבר.

בצלאל סמוטריץ': לפני ההצבעה.

מיקי רוזנטל: אבל לא.

בצלאל סמוטריץ': לא התריעו.

בצלאל סמוטריץ': אתה תגיד שאתה הולך להצבעה.

בצלאל סמוטריץ': אתה לא יכול להתחיל להקריא משפט, אין דבר כזה.

אחמד טיבי: גפני, אתה הצבעת, אתה לא יכול לבטל, שהוא יגיש רוויזיה.

בצלאל סמוטריץ': הוא לא הצביע.

אחמד טיבי: תגיש רוויזיה.

בצלאל סמוטריץ': אני אגיש רוויזיה בכל מקרה.

אחמד טיבי: כן, תגיש רוויזיה.

בצלאל סמוטריץ': נחמד שאתה מצביע, זה טוב.

בצלאל סמוטריץ': תוציא כותרת עכשיו שגפני עם אחמד טיבי, זה בסדר גמור.

אחמד טיבי: אבל זה לא חדש.

בצלאל סמוטריץ': מיקי, זה נורא נחמד העבודה שלכם איתו, זה נהדר, שאנחנו באופוזיציה נגד, ואתם באים להפיל את האופוזיציה, זה נהדר, בלי שאתה יודע על מה מדובר.

מיקי רוזנטל: קודם כול, אני מצביע עניינית.

בצלאל סמוטריץ': אני מבקש התייעצות סיעתית.

משה גפני: אתה לא יכול.

משה גפני: אתה יכול על הסעיף הבא.

בצלאל סמוטריץ': אתה לא אמרת שאתה הולך להצביע.

משה גפני: אמרתי שאני הולך להצביע.

בצלאל סמוטריץ': אתה לא אמרת שאתה הולך להצביע.

משה גפני: צו מס הכנסה - - -

בצלאל סמוטריץ': רגע, שנייה, עכשיו אני רוצה התייעצות סיעתית.

משה גפני: אתה מגיש רוויזיה?

בצלאל סמוטריץ': אני מגיש רוויזיה, ואני מבקש התייעצות סיעתית לפני ההצבעה השנייה.

משה גפני: מאה אחוז.

בצלאל סמוטריץ': חמש דקות.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אבל אני עוד לא התחלתי את הסעיף הבא.

בצלאל סמוטריץ': למה?

בצלאל סמוטריץ': מדובר פה עכשיו על - - -

משה גפני: על זה לא תהיה התייעצות סיעתית.

בצלאל סמוטריץ': שנייה, על מה הצבעת עכשיו?

משה גפני: הצבעתי על צו מס הכנסה - - -

בצלאל סמוטריץ': של היהלומים?

משה גפני: לגבי עיבוד יהלומים.

בצלאל סמוטריץ': יפה.

בצלאל סמוטריץ': אז אני הגשתי על זה רוויזיה.

משה גפני: כן.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו אני מבקש התייעצות סיעתית לפני שאתה מצביע על השני.

משה גפני: בסדר.

בצלאל סמוטריץ': אחרי התשלומים.

משה גפני: אבל קודם שיסבירו, נשמע על מה אתה מבקש התייעצות סיעתית.

בצלאל סמוטריץ': הסבירו כבר, מה אתה רוצה?

בצלאל סמוטריץ': את שניהם הקריאו ואת שניהם הסבירו.

משה גפני: לא.

בצלאל סמוטריץ': ודאי שכן.

<אייל לב-ארי: לא, לא.

<אייל לב-ארי: גפני אתם הצבעתם קודם על התשלומים, את זה הקראתם קודם.

בצלאל סמוטריץ': סלח לי, גפני, אתה אפילו לא יודע על מה הצבעת.

בצלאל סמוטריץ': ברצינות, נו.

משה גפני: לא, זה לא.

בצלאל סמוטריץ': את שניהם הסבירו ואת שניהם הקריאו.

בצלאל סמוטריץ': גפני, יש פה פרוטוקול, את שניהם הסבירו ואת שניהם הקריאו, מה אתה רוצה?

<טמיר כהן: הסבירו את היהלומים.

בצלאל סמוטריץ': את שניהם הסבירו, טמיר, נו, ברצינות.

בצלאל סמוטריץ': את שניהם הסבירו ואת שניהם הקריאו, מה.

בצלאל סמוטריץ': הישיבות, מה זה קשור ליהלומים?

משה גפני: צו מס הכנסה (קביעת תשלומים בעד שירותים או נכסים כהכנסה), אתה יכול להגיד מהר, אני מבין שזה אותו דבר.

<ברוך משולם: כן, זה אותו דבר.

משה גפני: ואז הוא מבקש התייעצות סיעתית.

בצלאל סמוטריץ': אתה הסברת והקראנו.

<ברוך משולם: זה אותו דבר גם כן.

<טמיר כהן: הוא הסביר את זה.

משה גפני: הוא לא הסביר, נו.

בצלאל סמוטריץ': הוא הסביר והקריא, חבר'ה.

בצלאל סמוטריץ': אתה ישנת, נו, ברצינות.

בצלאל סמוטריץ': הוא הסביר והקריא, נו.

משה גפני: את זה גם הקראת?

<ברוך משולם: כן.

<אייל לב-ארי: הוא הקריא.

בצלאל סמוטריץ': אני מבקש התייעצות סיעתית, על זה הגשתי רוויזיה.

משה גפני: בסדר, התייעצות סיעתית, חמש דקות.

בצלאל סמוטריץ': בסדר, אנחנו התייעצנו.

משה גפני: באמת?

בצלאל סמוטריץ': כן.

בצלאל סמוטריץ': באמת?

משה גפני: כן, אני צריך גם להתייעץ.

בצלאל סמוטריץ': טוב.

משה גפני: רבותי, אני מחדש את הישיבה.

משה גפני: מה שנמצא על סדר-היום אלו שני צווים ותקנות.

משה גפני: הצווים האלה הם צווים שעוזרים לאנשים, גם צו מס הכנסה (קביעת תשלומים בעד עיבוד יהלומים), רבותי, שהמשמעות של העניין זה שאם הצו לא יאושר יכול להיות מצב שבו אנשים יחויבו בדין וחשבון מהשקל הראשון.

משה גפני: זאת תמונת המצב אם לא יאשרו את הצו הזה.

משה גפני: הצו השני מדבר על אותו דבר, על קביעת תשלומים בעד שירותים ונכסים כהכנסה.

משה גפני: הסבירו את הצו הזה, הקריאו אותו.

משה גפני: אם רוצים לעכב את זה, אז תגידו לי לעכב.

בצלאל סמוטריץ': אתה יודע שהמפתחות בידיים שלך, אל תגלגל את זה עלינו.

יואב בן צור: הניירות של הצו, של החוק.

אורן אסף חזן: מי מבקש את הצו?

משה גפני: הממשלה.

אורן אסף חזן: הממשלה מבקשת את הצו?

משה גפני: כן.

אורן אסף חזן: מה המשמעות של אי מעבר הצו עכשיו?

משה גפני: המשמעות של העניין שעלולים לחייב את כל מי שעוסק בעיבוד יהלומים ובשירותים לדווח מהשקל הראשון, והצו הזה מונע את זה.

בצלאל סמוטריץ': ממש לא.

בצלאל סמוטריץ': לא.

בצלאל סמוטריץ': גפני, סליחה, אתה לא אומר את אמת, נו.

משה גפני: זה הצו.

בצלאל סמוטריץ': בלי זה אי-אפשר יהיה לגבות בכלל, זה רק מיטיב עם האזרחים.

בצלאל סמוטריץ': הם ישברו את הראש.

אורן אסף חזן: בלי זה אי-אפשר לגבות בכלל?

בצלאל סמוטריץ': ודאי, בגלל שהצו קובע סכום.

משה גפני: ברוך, בבקשה, תסביר עוד הפעם.

<ברוך משולם: אני אסביר.

אורן אסף חזן: מה המשמעות של הצו?

אורן אסף חזן: אני רוצה לדעת אם הצו לא עובר מה המשמעות.

בצלאל סמוטריץ': גפני, אתה יודע מצוין שהמפתח בידיים שלך, הוא בידיים של - - -

משה גפני: אני קורא לך לסדר פעם ראשונה.

<ברוך משולם: גם צו שירותים ונכסים וגם עיבוד יהלומים, שניהם עוסקים באותו נושא מכוח סעיף 164 לפקודה.

<ברוך משולם: הסעיף מטיל חובה לנכות מס במקור מהתשלום מהשקל הראשון.

<ברוך משולם: once קבעתי שזאת הכנסה, אם אני משלם לך אני צריך מהשקל הראשון לנכות 20% עד 30%, להעביר את זה לרשות המיסים, ובסוף שנה זה משמש מקדמה על חשבון - - -

אורן אסף חזן: אם זה לא עובר?

<ברוך משולם: אם זה לא עובר העמדה שלנו שמהשקל הראשון אתה חייב לנכות מס במקור.

אורן אסף חזן: מה ההבדל?

אורן אסף חזן: זה מה שאמרת הרגע.

<ברוך משולם: לא, אם זה כן עובר אני נותן רף שרק ממנו והלאה אתה חייב לנכות.

<ברוך משולם: זאת אומרת, יש פה רף של 5.2 מיליון.

<ברוך משולם: אם המחזור שלך - - -

בצלאל סמוטריץ': תראה איך הוא דופק ישיבות, איך הוא דופק מלכ"רים, עמותות חסד, עמותות רווחה צריכות להיות הגובות מס הכנסה של המדינה?

בצלאל סמוטריץ': מה זה 5.2 מיליון?

בצלאל סמוטריץ': "עזר מציון", כל ההוסטלים, כולם צריכים עכשיו להיות עובדים שלו - - -

<ברוך משולם: זה מתנהל ככה מ-1977.

בצלאל סמוטריץ': יכול להיות.

<ברוך משולם: והעמדה שלנו שהם ינכו אותו.

אורן אסף חזן: זה לא אומר שזה נכון.

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה להעלות פה את התקרה, שכל העמותות הקטנות לא יצטרכו - - -

אורן אסף חזן: מה העמדה שלכם לגבי העלאת התקרה?

<ברוך משולם: לא העלינו.

<ברוך משולם: חס וחלילה.

אורן אסף חזן: אנחנו רוצים להעלות.

<ברוך משולם: התקרה הזאת מתואמת גם עם מקדמות שהם חייבים לשלם, שכבר קבענו אותן והם משלמים, ומבחינתנו - - -

אורן אסף חזן: זה לא מה ששאלתי.

אורן אסף חזן: אם אני רוצה להעלות?

<ברוך משולם: מבחינתנו זה משנה את גביית המס וגם תהיה לכם בעיה - - -

אורן אסף חזן: בכמה?

<ברוך משולם: אומדנים כרגע אין לי, אבל זה ישפיע על כל המשק.

אורן אסף חזן: מתי תוכל להביא לנו אומדנים?

אורן אסף חזן: אתה יודע, יש הבדל אם אנחנו מדברים על זוטות או על מיליארדים.

<ברוך משולם: אני יכול לבקש מהמחלקה הכלכלית לעשות, אנחנו מדברים פה על מיליארדים.

<ברוך משולם: וגם בעיה בתזרים תשלומים - - -

בצלאל סמוטריץ': אתה מבין מה הוא אומר לך.

בצלאל סמוטריץ': נו, מיליארדים.

אורן אסף חזן: להעלות מחמש לשמונה או לעשר - - -

<ברוך משולם: בוודאי, בוודאי.

בצלאל סמוטריץ': הרי אתה תגבה את המס הזה, נו, ברצינות.

בצלאל סמוטריץ': כל המס הזה ייגבה הרי, זה לא שהמס לא ייגבה.

משה גפני: אבל, בצלאל, אתה לא קיבלת רשות דיבור.

<ברוך משולם: זו בעיה מימונית.

<ברוך משולם: אני צריך מחר בבוקר להביא כסף לשלם משכורות.

אורן אסף חזן: אני שואל עוד פעם, אם עכשיו אנחנו מחליטים שלא להעביר את הצו – יסלח לי כבוד היושב-ראש שאני מתפרץ לדלת פתוחה.

משה גפני: כן, השאלה.

אורן אסף חזן: אם אנחנו עכשיו מחליטים שלא להעביר את הצו, המשמעות היא שאתם לא יכולים לגבות?

<ברוך משולם: העמדה הרשמית שלנו שאנחנו ממשיכים - - -

אורן אסף חזן: לא עמדה.

אורן אסף חזן: מה המשמעות?

אורן אסף חזן: העמדה לא רלוונטית.

<ברוך משולם: כמו שאני מפרש את זה, אנחנו ממשיכים לגבות כרגיל.

<ברוך משולם: ולא רק זה - - -

אורן אסף חזן: כמו שאתם גובים היום.

<ברוך משולם: לא ממש לא, מהשקל הראשון.

<שגית אפיק: לא, מהשקל הראשון אתם תגבו.

<ברוך משולם: אין פטור, הניכוי יהיה מהשקל הראשון.

בצלאל סמוטריץ': אין דבר כזה, תסלחו לי, זה קשקוש מארץ הקשקושים.

אורן אסף חזן: למה?

אורן אסף חזן: תסביר לי.

בצלאל סמוטריץ': גפני יוציא אותי.

בצלאל סמוטריץ': אני יכול להסביר לו רגע למה?

משה גפני: תסביר.

בצלאל סמוטריץ': מה ששאלתי גם, ואני חושב שתסכימו איתי.

בצלאל סמוטריץ': החוק קובע מנגנון כזה, אתה צריך לנכות במקור, ובלבד, החוק קובע ששר האוצר חייב, באישור הוועדה, לקבוע בצו סכום מינימלי שמתחת אליו אי-אפשר לגבות.

<שרית פלבר: הוא לא כותב חייב.

בצלאל סמוטריץ': בוודאי שכן.

בצלאל סמוטריץ': מכיוון שהמחוקק קבע את מנגנון המינימום, אז אם אתם לא תקבעו מנגנון, אם תכתבו אפס בצד, אז מהשקל הראשון יחייבו.

בצלאל סמוטריץ': אם אתם לא קובעים מנגנון אתם לא יכולים לגבות מס.

בצלאל סמוטריץ': אין דבר כזה.

בצלאל סמוטריץ': אחרת אתה מעקר את - - -

משה גפני: רבותי, הבנו.

אורן אסף חזן: מה אומרת היועצת המשפטית?

משה גפני: בבקשה.

אורן אסף חזן: זה נכון מה שהוא מסביר?

<שגית אפיק: לא.

<שגית אפיק: זה לא מדויק.

<שגית אפיק: אתה רוצה להסביר?

<אייל לב-ארי: נלך באמת לסעיף ההסמכה, לסעיף 164, יש ברישה בעצם סוגי תשלומים שלגביהם הכלל הוא ניכוי במקור.

משה גפני: זה לא נושאים כל כך חשובים.

בצלאל סמוטריץ': ציפיתי ממנו להילחם על הישיבות, על העמותות, זה לא מעניין אותו.

<אייל לב-ארי: בהמשך יש אפשרות גם לשר האוצר או של כל הכנסה אחרת ששר האוצר, באישור ועדת הכספים, קבע לכך בצו, ינכה בשעת התשלום, בעצם המשלם ינכה קביעת תשלומים מהתשלום את הסכום שמשתלם לניכוי מס במקור.

<אייל לב-ארי: מכוח בעצם סעיף 164 נקבע גם צו מס ההכנסה (בעד שירותים או נכסים כהכנסה), שם נקבעו בהגדרה מה זה תשלומים בעד שירותים או נכסים, שזה בעצם ההכנסה האחרת שהתווספה מכוח ההסמכה בסעיף 164.

<אייל לב-ארי: זה הכלל.

<אייל לב-ארי: הכלל הזה נקבע בסעיף הגדרה.

<אייל לב-ארי: סעיף 2א קבע סייג שאומר מה לא ייחשב בעצם תשלומים בעד שירותים או נכסים, שאם הוא לא נחשב אין חובת ניכוי במקור על המשלם.

<אייל לב-ארי: נקבע בסעיף 2א בסייג מנגנון של ממוצע.

בצלאל סמוטריץ': שלוש שנים.

<אייל לב-ארי: שלוש שנות המס שקדמו לשנת המס שלפני שנת המס שבה משתלם התשלום.

לאה פדידה: במה הוא טעה?

לאה פדידה: לא הבנתי במה הוא טעה.

<אייל לב-ארי: שואל בעצם חבר הכנסת סמוטריץ מה קורה אם ב-2016 לא נקבע סכום, יש שתיקה, לא נקבע סכום, שתיקה.

משה גפני: אין צו.

<אייל לב-ארי: השאלה היא בעצם שאלה כפולה, אחד, איך מחשבים את המיצוע, כי אנחנו עדיין נמצאים בשנים - - -

<שגית אפיק: הממוצע של שלוש השנים.

<אייל לב-ארי: ממוצעים של שלוש השנים.

אורן אסף חזן: אחורה.

<אייל לב-ארי: האם הממוצע הוא על 2016, 2015 ו-2014, או שבגלל השתיקה הממוצע אפשרי רק על 2015 ו-2014, זה אחד.

<אייל לב-ארי: דבר שני, מה קורה אם יש שתיקה לאורך השנים.

<אייל לב-ארי: לגבי שתיקה לאורך השנים, איך שאנחנו קוראים ומבינים, בעצם הסייג אם כך לא נכנס לתוקף.

<שגית אפיק: חוזרים לכלל, אין סייג.

בצלאל סמוטריץ': אבל אין דבר כזה.

<אייל לב-ארי: זאת אומרת שאנחנו חוזרים לכלל.

<קריאות: - - -

בצלאל סמוטריץ': לא.

משה גפני: אבל לא קיבלת, שאלת.

בצלאל סמוטריץ': למה אתה מפריע לי?

בצלאל סמוטריץ': אני מנהל איתם דיאלוג.

בצלאל סמוטריץ': אתה הרי לא מבין בזה.

משה גפני: לא, אין דיאלוג.

משה גפני: המציאות היא שיש נזק עם העניין הזה.

משה גפני: אני מביא להצבעה את צו מס הכנסה (קביעת תשלומים בעד שירותים או נכסים כהכנסה) - - -

אורן אסף חזן: הרב גפני, אני מבקש לדחות את ההצבעה.

משה גפני: לא, אני מצביע, אני לא דוחה.

אורן אסף חזן: הרב גפני, אבל ההצבעה לא תעבור.

משה גפני: אז לא תעבור, מה לעשות, בסדר.

משה גפני: הולכים לעשות נזק.

אורן אסף חזן: אבל אני לא רוצה להיות נגדך.

משה גפני: אבל הולכים לעשות נזק.

אורן אסף חזן: אנחנו רק מעכבים.

משה גפני: לא נורא.

משה גפני: מי בעד הצו?

משה גפני: ירים את ידו.

בצלאל סמוטריץ': הרב גפני, אתה פוגע בישיבות, בבתי כנסת.

בצלאל סמוטריץ': בסדר, אין בעיה.

משה גפני: מי נגד?

בצלאל סמוטריץ': אין בעיה, כל החברים פה נגד.

בצלאל סמוטריץ': בעד – 2

בצלאל סמוטריץ': נמנעים – אין

משה גפני: לא התקבל.

משה גפני: אני מגיש רוויזיה.

משה גפני: אז יש רוויזיה של בצלאל סמוטריץ על הצו הקודם, ויש רוויזיה שלי.

משה גפני: אני לא יודע, נראה מתי אני עושה.

משה גפני: בסדר, אז תוציא גם על זה.

משה גפני: עם כל הכבוד, בסדר, אני קיימתי דיון ביום רביעי על המוכר שאינו רשמי שהוא צעק, והוא לא בא לדיון בכלל.

אורן אסף חזן: לא הוזמנתי.

בצלאל סמוטריץ': לא באתי לדיון, אני אומר לפרוטוקול, היה דיון חשוב אחר.

בצלאל סמוטריץ': מה לעשות שיש כאן הרבה מאוד ועדות.

משה גפני: מאה אחוז.

בצלאל סמוטריץ': בשונה ממך, אבל אתה רק עושה כאן דיונים בכאילו.

משה גפני: על מכללת "אריאל".

בצלאל סמוטריץ': לא קשור ל"אריאל".

בצלאל סמוטריץ': אתה עושה דיונים בכאילו, ואני עובד על המוכשר באמת.

משה גפני: מאה אחוז, אני עושה בכאילו, אתה לא מגיע לדיון שעליו צעקת עליי.

בצלאל סמוטריץ': כן, אתה עושה דיונים בכאילו.

אורן אסף חזן: גפני, די, אני לא רוצה שתריבו, נו.

משה גפני: ועוד איך נריב.

אורן אסף חזן: אני לא רוצה שתריבו.

משה גפני: ועוד איך נריב.

בצלאל סמוטריץ': זה היה דיון אחר.

אורן אסף חזן: אתם משחקים לידיו של האוצר.

משה גפני: אנחנו לא משחקים לשום ידיים.

משה גפני: הם לא צוחקים.

אורן אסף חזן: הם צוחקים עליכם, הם עושים לכם הפרד ומשול.

משה גפני: הם לא צוחקים.

בצלאל סמוטריץ': הדיון על המוכשר הוא דיון חשוב מאוד, מה לעשות שיש עוד דיונים.

אורן אסף חזן: אתם כמו מריונטות.

משה גפני: הישיבה נעולה.