ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 530, 2018-01-10 09:30

יעקב מרגי: בוקר טוב לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, 10 בינואר 2018, כ"ג בטבת תשע"ח.

יעקב מרגי: הנושא: תשלומי הורים.

יעקב מרגי: אם אפשר, ישיבת המשך או ישיבת מעקב.

יעקב מרגי: לא תשלומי הורים, זה יותר התל"נים.

יעקב מרגי: תשלומי הורים, יש לנו את פיצ'י הלוחם.

יעקב מרגי: תמשיך עד שבעזרת השם נצליח להוריד אותם על חשבון המדינה.

יעקב מרגי: שם אי אפשר צדקה.

יעקב מרגי: הוויכוח הוא מי צריך לשלם.

יעקב מרגי: בנושא התל"נים יש ויכוח אם צריך תל"נים או לא תל"נים, אבל כרגע זה לא הדיון.

יעקב מרגי: הדיון, אם צריך לשלם, וכמה, ואיך, ופה אנחנו קצת מתברברים.

יעקב מרגי: אני אומר לכם, בסוגיית התל"נים יש מי שחושב שהכרזתי מלחמה, אבל אני אומר לכם, לא הכרזתי מלחמה.

יעקב מרגי: אנחנו צריכים לוודא כנבחרי ציבור שמשרדי הממשלה עושים את עבודתם נאמנה ושהציבור לא סובל מכך או שמפיק מכיוון אחר את התועלת המקסימלית מאותם נהלים.

יעקב מרגי: כפי שידוע לכם, בדיונים הקודמים בעקבות פניות של הורים, נחשפנו לגביית תל"נים מופרזת על ידי מוסדות.

יעקב מרגי: פעלו על פי אישורים של משרד החינוך.

יעקב מרגי: לא בטוח שהנהלים של משרד החינוך לאישור אותם תל"נים משביעים את רצוננו או נאכפים או שהם מקבלים את המידע המיטבי כדי לאשר את אותן שעות.

יעקב מרגי: מעבר לזה גם נוכחנו לדעת שלאחר שיש את האישור ולאחר שההורים נתבעים ומשלמים והמוסדות גובים את התל"נים, התלמידים לא מקבלים את התמורה, בתמורה לתשלום את אותן שעות.

יעקב מרגי: יש כל מיני טכניקות של קיצור שעות לימודים, טכניקות שהמוסדות מצליחים "להשחיל" את שעות התל"ן האלה לתוך מסגרת השעות התקניות בין לבין.

יעקב מרגי: רבותיי, משרד החינוך, כשאני בא בדרישות, אומר לי, שמע, זה מחליש את החינוך הממלכתי.

יעקב מרגי: יש לנו עניין לחזק את החינוך הממלכתי של הממסד.

יעקב מרגי: אני מסכים איתו וזה מחליש אותי בטענות.

יעקב מרגי: אפילו בהשקפת עולמי, באג'נדה שלי.

יעקב מרגי: זה מחליש אותי, כי אני יודע שהטענה הזו מנצחת.

יעקב מרגי: כשבא משרד ממשלתי ואומר, אני צריך קודם כול לשרת את האינטרס של החינוך, מצד אחד, מצד שני, באותה יד יש תעשייה של תל"נים.

יעקב מרגי: אני קורא לזה תעשייה של תשלומים נוספים, תשלום עבור תוכניות לימודים נוספות שמחלישות את החינוך הממלכתי.

יעקב מרגי: היו דיונים.

יעקב מרגי: הדיון הזה, אני לא הולך לחזור על כל מה שדנו ודיברנו.

יעקב מרגי: בעקבות הדיונים שהיו, נמצא איתנו אחד מההורים, בחור בשם שי פולטהיים שלקח את הנושא הזה מזווית אחרת ופיתח איזו אפליקציה לרשות הציבור, שמאפשרת לכל הורה לבדוק את עצמו אם הוא מקבל את התמורה עבור מה שהוא משלם.

יעקב מרגי: פחות או יותר, נכון?

יעקב מרגי: יש לנו גם מצגת.

יעקב מרגי: מצד שני, משרד החינוך גם בעקבות הדיונים, בדיונים שהיו פה בנושא התל"נים אפשר לומר אפילו חבטנו במשרד החינוך.

יעקב מרגי: אני בכוונה לא פונה אישי, זה לא אישי, כי העובדים עושים את עבודתם נאמנה.

יעקב מרגי: זה לא שאיזה עובד לקח על עצמו להיות פה הרע במערכת.

יעקב מרגי: כמשרד, המשרד יציג מה נעשה מאז, מה המדיניות, מה הכיוון, איך הוא הולך להתמודד עם זה, כשכמובן מה שישביע את רצוננו, שהמגמה תהיה בכיוון הזה שבשלב מסוים זה ילך ויצטמצם.

יעקב מרגי: אני יודע שיש פה מבטים שרוצים לשמוע ממני שילך ויעלם.

יעקב מרגי: אני כרגע לא בוויכוח הפילוסופי.

יעקב מרגי: צריך לייצר תוכניות לימודים נוספות או לא צריך לייצר.

יעקב מרגי: יש הורים שסוברים כך.

יעקב מרגי: בואו נבדוק את הנהלים.

יעקב מרגי: יש נהלים, משרד החינוך עובד לפיהם, מבצע, אוכף.

יעקב מרגי: זה הכיוון.

יעקב מרגי: שי, תציג את עצמך, תציג לנו את המצגת ונתמודד איתה.

<שי פולטהיים: בוקר טוב, שמי שי פולטהיים, אני מתעסק בנושא של שקיפות בתשלומי הורים, זאת אומרת המתאם בין תשלומי הורים - - -

יעקב מרגי: עוד יחשבו שאתה מקבל על זה שכר.

יעקב מרגי: זה תחביב.

<שי פולטהיים: זה תחביב.

<שי פולטהיים: במקצועי אני מנכ"ל של חברת הייטק ובשעות הפנויות זה מה שאני עושה.

יעקב מרגי: אבל לפני כן, תן לי לקדם בברכה, יש לנו איתנו תלמידי בית הספר הדמוקרטי על שם נדב, ממודיעין.

יעקב מרגי: אז קודם כול ברוכים הבאים.

יעקב מרגי: איזו שכבת גיל?

<קריאה: מגוון מאוד.

יעקב מרגי: יפה, רב גילאי.

יעקב מרגי: אתם נמצאים כאן בדיון של ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת.

יעקב מרגי: אנחנו עוסקים בתוכניות לימודים נוספות שההורים נדרשים לשלם, ואנחנו בודקים אם הם מקבלים את התמורה בעד התשלום.

יעקב מרגי: אני רוצה לומר, אם כבר מדברים על מודיעין, הדיון הראשון התחיל בעקבות תלונה של הורה ממודיעין.

יעקב מרגי: לא לחינם אתם פה היום.

יעקב מרגי: בבקשה, שי.

יעקב מרגי: (הצגת מצגת)

<שי פולטהיים: שוב בוקר טוב.

<שי פולטהיים: כמו שאמרתי, אנחנו מתעסקים במתאם בין תשלומי ההורים, מה שהם משלמים, לרמת השירותים בפועל.

<שי פולטהיים: כמו שהזכיר חבר הכנסת מרגי, יושב ראש הוועדה, פיתחנו מערכת ממוחשבת שנותנת לנו לנתח את הנתונים האלה יחסית מהר.

<שי פולטהיים: אנחנו פועלים בהתנדבות.

<שי פולטהיים: יש לנו אתר אינטרנט ודרכו אנחנו מקבלים את הפניות של ההורים.

<שי פולטהיים: התוצרים שלנו, תוצר אחד, דוח, עמוד אחד בדרך כלל שמצביע על האם דרישת התשלום תקינה, כן או לא.

<שי פולטהיים: דרישת התשלום יכולה להיות הדרישה ב"אפיק" או יכולה להיות סתם חוזר תשלומים שההורים קיבלו.

<שי פולטהיים: אנחנו מסתכלים על ארבעה פרמטרים: אחד, האם כל שעות התקן כמו שהן הוגדרו בחוזרים של משרד החינוך לכיתות השונות, האם הם ניתנים.

<שי פולטהיים: שניים, האם השיעורים הם באורכים המתאימים.

<שי פולטהיים: שיעור צריך להיות 45 דקות.

<שי פולטהיים: יש בתי ספר עם שיעורים של 30.

מאיר כהן: אתה מדבר על התוכנית הנוספת.

יעקב מרגי: שי, אתה חי את זה.

יעקב מרגי: א', תאט את הקצב, דבר יותר תבניתי.

מאיר כהן: אתה מדבר על במהלך היום?

<שי פולטהיים: מהלך היום, שיעורים רגילים.

מאיר כהן: כלומר, כל שעת תקן רגילה.

<שי פולטהיים: כל שעת תקן רגילה.

מאיר כהן: מה אתה מגלה?

<שי פולטהיים: יש בתי ספר בהם יש שיעורים של 30 דקות, 35 דקות.

<שי פולטהיים: שיעור תקני הוא 45 דקות.

מאיר כהן: גיליתם את אמריקה?

יעקב מרגי: כדי להבין את הטכניקות של אותם מוסדות ומה הם עושים, הוא חייב לתת לך רקע כללי, אבל לא כולם היו מנהלי בתי ספר.

יעקב מרגי: גם אני עוד לומד את הסוגיה הזו.

יעקב מרגי: בבקשה.

<שי פולטהיים: אני הופתעתי משיעורים קצרים.

<שי פולטהיים: אני מבין שזה סטנדרט.

מאיר כהן: סליחה אם נבהלת.

יעקב מרגי: לא, הוא לא נבהל.

יעקב מרגי: אם הוא היה נבהל, הוא לא היה מתעסק עם זה.

מאיר כהן: שי, סליחה.

<שי פולטהיים: נמשיך.

<שי פולטהיים: הבדיקה הראשונה, האם ההורה מקבל את מה שמשרד החינוך תקנן, שעות התקן מצד אחד, מצד שני, שהשעות האלה הם באורכים המתאימים.

<שי פולטהיים: דקות הלימוד השבועיות הן לפי הסטנדרט.

<שי פולטהיים: פרמטר שני, ביקשו לשלם, האם משרד החינוך אישר את התשלום.

<שי פולטהיים: מערכת "אפיק" היא המערכת שקובעת כמה מותר לשלם ועל מה, והאם הגבייה בפועל תואמת את "אפיק".

<שי פולטהיים: זה שני נתונים שונים, לא קשורים.

<שי פולטהיים: הפרמטר הבא, כבר אישרו ב"אפיק" או קיבלנו חוזר תשלומים, יש שם תשלום עבור תל"ן, זה סטנדרט.

<שי פולטהיים: האם שעות התל"ן האלה ניתנות או שבעצם מה שאנחנו מקבלים זה הסטנדרט של משרד החינוך, שעות התקן.

<שי פולטהיים: הפרמטר הרביעי, מנסים כמה שאפשר, האם ההורים קיבלו את הדוח הכספי על שנה שעברה עם יתרות הגבייה של תשלומי הורים.

<שי פולטהיים: תשלומי הורים זה מה שקוראים "משק סגור".

<שי פולטהיים: נשארו עודפים משנה שעברה, צריכים להתקזז עליהם או להחזיר אותם להורים.

<שי פולטהיים: זה ארבעת הפרמטרים.

יעקב מרגי: שזה לפי החוק והתקנות.

<שי פולטהיים: לפי החוק והתקנות.

<שי פולטהיים: אנחנו קיבלנו פניות ממאות הורים.

<שי פולטהיים: מה שאנחנו מקבלים באתר האינטרנט שלנו זה שלושה מסמכים: את חוזר התשלומים, בפועל מה שהם קיבלו, את מערכת השעות, את לוח הצלצולים וכמובן הכי חשוב זה את שם בית הספר והכיתה.

<שי פולטהיים: התוצרים שלנו, אפשר לראות אותם באינטרנט.

<שי פולטהיים: יש שם סקירות של למעלה מ-100 בתי ספר, באתר.

<שי פולטהיים: פנו אלינו עד היום הורים של 120 בתי ספר, שזה בערך 3% מבתי הספר במגזר היהודי, יותר בתי ספר בממ"ד, בממלכתי, מוטה קצת לכיוון חטיבות ביניים, חטיבות עליונות, שם הנושא של תשלומים הוא קצת יותר לוחץ.

<שי פולטהיים: הוצאנו 102 דוחות סופיים.

<שי פולטהיים: בדרך כלל המערכת שלנו היא יחסית יעילה.

<שי פולטהיים: אנחנו תוך יומיים יכולים להוציא דוח סופי על סמך הנתונים ואנחנו כוללים את כולם.

<שי פולטהיים: לפעמים זה דורש עוד קצת חקירות ודרישות, אז זה לוקח עד שבוע.

<שי פולטהיים: מאוד מאוד יעיל.

<שי פולטהיים: בואו ניגש לנושאים.

<שי פולטהיים: הנקודה הראשונה הייתה שעות התקן.

<שי פולטהיים: שעות התקן, יש סטנדרט.

<שי פולטהיים: אנחנו משווים את מספר השעות במערכת השעות בפועל לסטנדרט של משרד החינוך כמו שכתוב כאן.

<שי פולטהיים: יש בתי ספר ממלכתיים, יש בתי ספר ביום חינוך ארוך, יש בתי ספר שהוקצתה להם תוכנית של עתודה מדעית טכנולוגית.

<שי פולטהיים: לא תמיד ההורים מודעים לכך, אבל רואים את זה במערכת או רואים את זה ברשימה של משרד החינוך.

<שי פולטהיים: יש בתי ספר, בעיקר חטיבות עליונות, יש מגמות טכנולוגיות שמגיע עוד תוספת שעות.

<שי פולטהיים: הורים לא צריכים לשלם על זה תל"ן.

<שי פולטהיים: יש אוסף של פרמטרים.

<שי פולטהיים: לוקחים את כולם.

<שי פולטהיים: זה מוזן.

<שי פולטהיים: ברגע שיודעים את מספר המוסד ואת הכיתה, אפשר להוציא את כל הנתונים מאתר משרד החינוך, להצליב עם המערכת ומקבלים תשובה די חד-חד-ערכית.

<שי פולטהיים: יש תוספות לבתי ספר ממ"ד, גם הן נלקחות בחשבון.

<שי פולטהיים: בואו נסתכל קצת על נתונים.

<שי פולטהיים: צד שמאל זה דוח לדוגמא.

<שי פולטהיים: לא התכוונתי, זה דוח ממודיעין.

<שי פולטהיים: עדיין לא בסדר.

יעקב מרגי: לא התכוונת שנצליח לקרוא אותו מהמצגת.

<שי פולטהיים: סתם בתור רפרנס לראות איך נראה דוח.

<שי פולטהיים: ככה נראה דוח סטנדרטי לבית ספר, עמוד אחד.

יעקב מרגי: זה מעורר מוטיבציה לקרוא אותו, איך שהוא נראה.

<שי פולטהיים: אני חושב שזה בית ספר שעלה פה בעבר, מודיעין.

<שי פולטהיים: אפשר לראות פה שבכיתה י"ב בבית הספר הזה גובים 3,900 שקל יותר מהתקינה, למרות שזה מאושר ב"אפיק".

<שי פולטהיים: אז בואו נראה איך מנתחים, ניתוח על 102 בתי ספר שהוצאנו עליהם את הדוחות הסופיים.

<שי פולטהיים: קודם כל אורך השיעורים, הנקודה הראשונה שנגעתי בה.

<שי פולטהיים: מקבלים מערכת שעות.

<שי פולטהיים: צריך להסתכל במערכת השעות שכל השיעורים הם באורכים המתאימים.

<שי פולטהיים: יש בית ספר, שני שיעורים של 40 דקות, זה אומר שהתלמיד פספס 5 דקות לימוד ביום בכל אחד מהשיעורים האלה.

<שי פולטהיים: זה 10 דקות לימוד ביום כפול חמישה ימים, כי ככה מערכת השעות בנויה, 50 דקות.

<שי פולטהיים: 50 דקות, משמעותם 1 שיעור שהילד פספס בשבוע, שזה שקול ל-3% מתכולת הלימודים.

מאיר כהן: תכפיל את זה ב-10, כי מישהו בדק ב-45 דקות כמה דקות למידה יש?

מאיר כהן: אני בדקתי.

מאיר כהן: אני בדקתי לפני חמש עשרה שנה, אולי היום השתנה משהו, 23 דקות.

יעקב מרגי: בסדר, אבל הוא עדיין בכיתה 45 דקות.

<שי פולטהיים: אז פה הבדיקה הראשונה, ואני חושב שזו הבדיקה הכי בסיסית שכל הורה צריך לעשות עוד לפני שהגענו לכסף.

<שי פולטהיים: הילד שלי צריך להיות בבית הספר, מספר השעות ידוע, יש מערכת שעות.

<שי פולטהיים: כל השיעורים צריכים להיות 45 דקות.

<שי פולטהיים: יש אפילו כיתות, זה תלוי בסוג המורה, שצריך ללמוד שיעורים של 50 דקות.

<שי פולטהיים: גם היה בזה שינוי לאחרונה בנהלים של משרד החינוך.

<שי פולטהיים: קיצרו את השיעורים מ-60 ל-45 דקות, אבל אורך השיעורים זה הפרמטר הראשון.

<שי פולטהיים: הפרמטר השני, האם מקבלים את הסטנדרט, את הבסיס?

<שי פולטהיים: איך עושים את הבדיקה הזאת?

<שי פולטהיים: מסתכלים על סך השעות במערכת השעות, לוקחים את השעות שההורה שילם עליהן, מפחיתים, כי שעות תל"ן זה רשות.

<שי פולטהיים: אם אני לא משלם על שעות תל"ן, אז אני רוצה לראות כמה נשאר.

<שי פולטהיים: ניקח דוגמא את הכיתה של הבת שלי.

<שי פולטהיים: הכיתה של הבת שלי, שנה שעברה היא למדה 42 שעות במערכת, 15 שעות תל"ן.

<שי פולטהיים: כמובן שזו לא חובה לשלם, נכון?

<שי פולטהיים: תל"ן זו רשות.

<שי פולטהיים: מורידים את זה, נשאר 27 שעות.

<שי פולטהיים: הולכים בחזרה לטבלה שראינו קודם ובודקים בטבלה שראינו קודם האם בכיתה י"ב ללמוד 27 שעות זה סטנדרט?

<שי פולטהיים: התשובה, לא, ולכן בית הספר הזה הוא לא תקין.

<שי פולטהיים: במקרה של בית הספר שנתתי כדוגמא יהיו חסרות למעלה מ-6 שעות, הוא יכנס לקטגוריה העליונה, ואם מסכמים את סך כל הנתונים, מקבלים שבלמעלה מ-50% מבתי הספר לא מקבלים את המינימום.

יעקב מרגי: ואותם בתי ספר שבדקת הם רק אלה שיש בהם תל"ן.

<שי פולטהיים: זה כל בתי הספר שהגיעו אלינו.

יעקב מרגי: שיש בהם תל"ן.

<שי פולטהיים: כמובן כדי להגיע לכאן אתה חייב תל"ן.

יעקב מרגי: ברור.

<שי פולטהיים: גילינו בית ספר אחד בלבד שאין בו תל"ן ולא נותנים בו את השעות בתור סטנדרט, בית ספר יסודי אחד.

יעקב מרגי: שאין בו תל"ן?

<שי פולטהיים: אין בו תל"ן ולא מקבלים את הסטנדרט.

<קריאה: לא מקבלים את התקן.

<שי פולטהיים: אין בו תל"ן ולא מקבלים את הסטנדרט.

<שי פולטהיים: יש אחד כזה.

<שי פולטהיים: אני מתעלם ממנו לרגע.

יעקב מרגי: זה לא אומר כלום.

יעקב מרגי: זה השתחל לך.

<שי פולטהיים: השתחל אחד כזה מתוך 120.

<שי פולטהיים: נתעלם ממנו.

<שי פולטהיים: שאר בתי הספר, הסיבה שלא מקבלים את התקן זה התל"ן.

<שי פולטהיים: איך זה קורה?

<שי פולטהיים: אני בתור הורה שולח את הילד שלי לבית ספר, אמור לקבל למשל 30 שעות במערכת, נגיד ילד באזור היסודי.

<שי פולטהיים: אני מקבל במערכת 30 שעות.

<שי פולטהיים: פותחים את המערכת, סופרים, יש 30 שעות, אבל אני משלם על 5 שעות תל"ן, כלומר קיבלתי 25 שעות תקן.

<שי פולטהיים: אם אני בכיתה א' זה אומר שחסרים לי 3 שעות.

<שי פולטהיים: אם אני בכיתה ו', זה אומר שחסרים לי 7 שעות או 8 שעות וכו'.

<שי פולטהיים: גבייה בתקן זה אומר ההפרש, כמה שעות בפועל קיבלתי ללא תשלום.

<שי פולטהיים: הסך הכול זה החיבור של שני המספרים.

<שי פולטהיים: נמשיך הלאה.

<שי פולטהיים: הדבר הבא שאנחנו מסתכלים עליו זה תשלומים ו"אפיק".

<שי פולטהיים: 120 בתי ספר פנו, 102 קיבלו דוחות סופיים.

<שי פולטהיים: מתוך ה-102 בתי ספר בדקנו לכמה מבתי הספר יש אישור "אפיק" וכמה מאלה שיש להם אישור "אפיק" גובים לפי אישור "אפיק".

<שי פולטהיים: "אפיק" זה לא חזות הכול.

<שי פולטהיים: נתחיל בבתי ספר ממלכתיים, שם המצב הוא בהחלט יותר טוב.

<שי פולטהיים: ב-70% מבתי הספר יש אישור "אפיק".

<שי פולטהיים: יפה מאוד.

<שי פולטהיים: בסדר גודל של 20% נוספים יש אישור "אפיק" אבל גובים משהו אחר.

יעקב מרגי: זה דיווח כוזב?

<שי פולטהיים: יש פה עורך דין.

יעקב מרגי: אחר כך נשמע.

<שי פולטהיים: אם אנחנו פונים לממלכתיים-דתיים, שם המצב הוא בהחלט יותר חמור.

עודד פורר: זה נראה כאילו משרד החינוך רימה אותנו כשהצבענו בעד תשלומי הורים.

יעקב מרגי: לא, זה לא קשור.

יעקב מרגי: תל"נים.

עודד פורר: זה עלה לדיון שם ואמרו לנו על הדברים האלה.

<שי פולטהיים: בבתי הספר הממ"דים רק 50% מבתי הספר פונים, ואני מזכיר שרוב הנתונים שלנו ממ"דים.

<שי פולטהיים: יש 770 בתי ספר ממ"דים במשרד החינוך על פי הנתונים שיש לנו.

<שי פולטהיים: פנו אלינו 86, זאת אומרת שזה למעלה מ-10% מבתי הספר הממ"דים בארץ שנמצאים אצלנו במערכת וב-50% מתוכם החוזר הוא מאושר.

<שי פולטהיים: אחר כך יש לנו 15% בערך שהחוזר מאושר אבל גובים סכום אחר לחלוטין, ועוד סדר גודל של 25% מבתי הספר, אין חוזר, גובים בלי חוזר.

<שי פולטהיים: תנאי בסיסי כדי לפנות אלינו צריך להיות חוזר תשלומים.

<שי פולטהיים: אי אפשר להיכנס למערכת שלנו אם לא ביקשו ממך כסף.

<זאב גולדבלט: מה קורה עם המוכשר?

יעקב מרגי: נדבר על זה.

<זאב גולדבלט: כי זה לא מופיע בכלל כאן.

יעקב מרגי: זה שטח אקס טריטוריאלי שנדבר עליו.

<שי פולטהיים: יש לנו בית ספר אחד במגזר החרדי שפנה אלינו מתוך 120.

<שי פולטהיים: אנחנו עברנו על כל נתוני משרד החינוך.

<שי פולטהיים: אנחנו לא מצליחים לייצר את קווי היסוד למערכת כדי שהיא תוכל לנתח את המערכת.

<זאב גולדבלט: לא במקרה שאלתי את זה.

<שי פולטהיים: אולי חבר הכנסת יכול להבין את זה.

יעקב מרגי: אני אומר לכם, אני התחלתי עם הממלכתי, חשבתי שזה יגמר מהר ואני אעבור למוכשר ולרשתות, אבל אני רואה שלקח לי הרבה זמן בממלכתי, אז אולי לפחות שהממלכה תהיה מסודרת, זה יקרין קצת.

יעקב מרגי: הלאה.

<שי פולטהיים: אז זה לגבי אישור "אפיק".

<שי פולטהיים: שוב, הנתון החשוב, ש-44 בתי ספר באופן כללי גובים או ללא אישור "אפיק" או שיש "אפיק", זה בשביל היופי.

<שי פולטהיים: במציאות גובים משהו אחר.

<שי פולטהיים: נמשיך משם לגבי חריגות בגבייה, כמה גובים יותר ממה שמותר.

<שי פולטהיים: ההתייחסות כאן מתייחסת לשני נתונים, לבתי ספר שיש להם "אפיק", השוואה של "אפיק" לשירותים בפועל.

<שי פולטהיים: למשל, אישרו לי ב"אפיק" לגבות 10 שעות תל"ן אבל אני נותן אפס, אז ההשוואה ל"אפיק".

<שי פולטהיים: באותם בתי ספר שאין "אפיק", שימו לב, ההשוואה היא לאחוזי גבייה בפועל.

יעקב מרגי: יש כאלה שקיבלו אישור לתל"ן ולא מספקים כלל תל"ן?

<שי פולטהיים: זו נקודה חשובה מאוד והתשובה לזה היא חד משמעית, כן.

<שי פולטהיים: האישור ב"אפיק" לתל"ן אינו הוכחה לכך שהתל"ן מתבצע.

<שי פולטהיים: כמו שאמרתי קודם, ברוב בתי הספר שיש תל"ן, מה שאנחנו רואים, שעות התקן לא ניתנות.

<שי פולטהיים: מה זה אומר ששעות התקן לא ניתנות?

<שי פולטהיים: זה אומר ששילמת על תל"ן - - -

יעקב מרגי: שילמת על מה שמופיע בחוק חינוך חובה חינם.

<שי פולטהיים: בדיוק.

<שי פולטהיים: הצורה שאני אוהב להסתכל על זה, זה לא כמה שילמתי, זה כמה קיבלתי בלי התשלום.

<שי פולטהיים: לוקח את הכסף ששילמתי, מפחית אותו מהמערכת.

יעקב מרגי: ברור.

<שי פולטהיים: מסכם כמה נשאר לי.

<שי פולטהיים: עכשיו בואו נדבר על חריגה.

<שי פולטהיים: צריך לשים לב שגרף החריגה שלנו הוא נמוך מהמציאות בפועל.

<שי פולטהיים: גרף החריגה שלנו לא מתחשב באותם בתי ספר שקיבלו אישור "אפיק" וגובים סכום אחר.

<שי פולטהיים: פשוט חייבים להיצמד לאיזשהו סטנדרט מבחינה מיחשובית של התהליך.

<שי פולטהיים: בית ספר שיש לו אישור "אפיק", אנחנו נצמדים לאישור "אפיק".

<שי פולטהיים: אם בפועל גובים סכום אחר כמו שראינו בהרבה בתי ספר, הגבייה לא תואמת את "אפיק", למעט בית ספר אחד, זה אומר שהיא יותר גבוהה מ"אפיק".

<שי פולטהיים: מה החריגה?

<שי פולטהיים: חריגות של עד 100 שקלים אנחנו מתעלמים מהן.

<שי פולטהיים: יכול להיות טעות של המנהל או של מישהו.

<שי פולטהיים: יש בתי ספר כאלה, אבל זה לא משמעותי.

<שי פולטהיים: נסתכל על החריגות האחרות ואנחנו רואים שב-43% מבתי הספר החריגה היא חריגה משמעותית, 500 שקל לילד.

<שי פולטהיים: יש למעלה מ-10% מבתי הספר שהחריגה, השירות שעליו גובים אושר ב"אפיק" או שלא אושר ב"אפיק", הוא של 2,500 שקלים ומעלה, ויש בתי ספר של קרוב ל-5,000 שקל.

<שי פולטהיים: הרבה כסף.

<שי פולטהיים: מכפילים את זה במספר ילדים ומספר שנים, זה סכומים אדירים.

<שי פולטהיים: עד עכשיו דיברנו על החלק של הבקרה.

<שי פולטהיים: התהליך שלנו הוא תהליך בקרתי.

<שי פולטהיים: מה זה בקרה?

<שי פולטהיים: מקבלים נתונים, בודקים אם הנתונים תקינים.

<שי פולטהיים: זה תהליך בקרה.

<שי פולטהיים: עכשיו אני אתייחס בשקף אחד לתהליך אכיפה, כי פנינו למשרד החינוך בקשר לכל מיני מוסדות, בשנה שעברה.

<שי פולטהיים: זה בעצם מה שהוביל אותנו לפיתוח המערכת.

<שי פולטהיים: פשוט זמני הטיפול היו כאלה, עשרה חודשים לבית ספר.

יעקב מרגי: כשאתה אומר עשרה חודשים, זה לא הרבה זמן, זה ממושך.

יעקב מרגי: גם הפקידות המקצועית כפופה לתהליכים משפטיים, נהלים, משמעת, בירורים, שימועים, חזרה, שלושים יום תשובה, כי גם אנחנו מגנים לפעמים על פניות שאומרים לנו, ביקשו מאיתנו לאלתר להכין - - - .

יעקב מרגי: סליחה, תן להם זמן להתארגן.

<שי פולטהיים: אני לא מלין על זמן הטיפול, אני רק חושב שאפשר לעשות אותו יותר יעיל.

יעקב מרגי: אין ספק.

<שי פולטהיים: אפשר להשתמש באמצעים ממוחשבים לייתר את החובה.

יעקב מרגי: אוקי.

<שי פולטהיים: אז נדבר על תהליך של אכיפה.

<שי פולטהיים: אתייחס פה ספציפית לשני בתי ספר שמשרד החינוך פנה ובדק במהלך של שנה שלמה והוציא מכתבים להחזר כספים, לכן החשיבות של הזיהוי של ההורים כבר בשלב התחלתי, אותם כספים שלא צריך לשלם, אל תצפו שזה פנייה להורים, שאם תשלמו, תבואו בסוף השנה, תגידו שילמתי, לא קיבלתי, יחזירו לכם את הכסף.

<שי פולטהיים: אני אומר מניסיון, שני בתי ספר שבהם יצאו הוראות ברורות של משרד החינוך עם עותקים, כמה פעמים, להחזר כספים.

<שי פולטהיים: חריגות של עד 3,500 שקל לילד זה סכומים משמעותיים מאוד.

<שי פולטהיים: זה לא עשרה שקלים.

<שי פולטהיים: בבתי הספר האלה עד היום אין דוחות כספיים להורים על שנה קודמת.

<שי פולטהיים: זה חלק מהדרישות של משרד החינוך.

<שי פולטהיים: אין דוחות כספיים, אין ספור פניות ועד היום לא אושרו כספים.

<שי פולטהיים: אם זה נשמע לחלק מהאנשים פה סיפור חוזר, נכון, בתי הספר האלו נדונו אפילו פה בוועדה לפני שבעה חודשים, כולל מכתב של יו"ר הוועדה למשרד החינוך לטפל בעניין ואפילו מהר.

<שי פולטהיים: עד היום לא הושבו כספים.

<שי פולטהיים: זאת המצגת שלי, סקירה על איפה אנחנו נמצאים מהנתונים שאנחנו רואים.

<שי פולטהיים: אם הייתי יכול בחצי דקה נוספת להגיד מה ההמלצות שלי: אחד, כל הנתונים נמצאים במשרד החינוך.

<שי פולטהיים: יש "אפיק".

<שי פולטהיים: לשים על "אפיק" כמה כלי מחשוב מאוד פשוטים, לא יקרים.

<שי פולטהיים: אפשר לתכנת אותם גם לבד ואפשר לאתר בנתוני "אפיק" את רוב חריגות הגבייה.

<שי פולטהיים: בית ספר שגובה 15 שעות תל"ן, לבקש מהמנהל את המערכת, לעשות הצלבה.

<שי פולטהיים: כמעט תמיד כשבית ספר גובה 15 שעות תל"ן, הן לא ניתנות.

יעקב מרגי: אני כופר ב-15 שעות תל"ן.

יעקב מרגי: במיוחד כשאנחנו מדברים על חטיבות הביניים והעליונות, אני כופר.

יעקב מרגי: ידידי, מר מאיר כהן, היית גם ראש רשות, מנהל בית ספר, שר לשעבר.

יעקב מרגי: אני אומר לכם, לתת לבית ספר תיכון תוספת של 15 שעות תל"ן, אני אומר בהצהרה, זה לפני עיוור לא תיתן מכשול.

יעקב מרגי: זה לתת למנהל בית ספר, תגבה, ואני יודע, אני אומר לו במילים אחרות, אני יודע שאתה לא תספק.

יעקב מרגי: רבותיי, מערכת שעות של בית ספר תיכון, אנחנו מכירים אותה פחות או יותר.

יעקב מרגי: מתי מסתיימת?

יעקב מרגי: כולנו הורים לילדים או חלקנו.

יעקב מרגי: תוסיף 15 שעות שבועיות, תחלק אותם איך שאתה רוצה.

יעקב מרגי: אתם מכירים את השעון?

יעקב מרגי: אין מציאות כזו.

יעקב מרגי: אנחנו מכשילים את מנהלי בתי הספר.

יעקב מרגי: אני רוצה לקבל את מערכת שיקול הדעת של המשרד בקטע הזה.

יעקב מרגי: לא יתכן שתוך כדי שאנחנו מקיימים דיונים על נושא לא מוסדר, מתקיים במשרד החינוך תהליך שמגדילים דרך 15 שעות.

<גור רוזנבלט: זה תמיד היה.

יעקב מרגי: לא היה.

יעקב מרגי: 15 שעות, מתי הוגדל?

<גור רוזנבלט: מאז ומעולם.

<גור רוזנבלט: <היו"ר יעקב מרגי> לפי 15 אתה אומר שכמעט כל השבוע הילד חוזר הביתה מינימום ב-18:00 או ב-19:00 מבית ספר התיכון.

<גור רוזנבלט: גם בתי ספר דתיים, אני בא ואומר, זה לא קורה.

<גור רוזנבלט: אם יבוא בית ספר ויאמר, מערכת השעות שלי רצופה עד 19:00 בערב, 45 שעות, הכול תקני, ההורים רוצים את זה, בית הספר מסוגל לספק את זה, זה לא הדיון.

<גור רוזנבלט: אנחנו מדברים על בתי ספר תיכוניים, כמעט רגילים, שאין בהם שום דבר ייעודי וייחודי ולאשר להם שעות תל"ן מוגזמות, אני מראש מכשיל אותם.

<גור רוזנבלט: הבאתי את הדיון הזה כי אני באמת רוצה לצאת מפה עם סיכומים.

<גור רוזנבלט: זה חוזר וחוזר.

<גור רוזנבלט: כל דיוני התוכחה שלי נאמרו בכל האוקטבות האפשרויות, ויש לי נמוכות ויש לי גבוהות.

<גור רוזנבלט: אמרתי אותם בכל הטונים שאפשר.

<גור רוזנבלט: תקשיבו רבותיי, חייבת להיות פה מדיניות ברורה שנלחמים בחריגות האלה.

<גור רוזנבלט: אני מבין את האילוצים.

<גור רוזנבלט: המערכת התנהלה בהפקרות.

<גור רוזנבלט: כשאמרת דוחות שנתיים של בתי ספר, לא תקבל, אתה יודע למה?

<גור רוזנבלט: כי הבאת דוגמאות של בתי ספר שהם שייכים לא לרשויות מקומיות, לבעלויות מסוימות.

<גור רוזנבלט: זה לא משק סגור של בית הספר, זה יחד עם הארגון הארצי.

<גור רוזנבלט: אם הוא יגיש לך דוח שהוא אפס בסוף, הוא מאוזן, אתה תראה ששם לא 6% הולך לבעלות, בין 30% ל-50% הולך לבעלות.

<שי פולטהיים: תשלומי הורים לא אמור להגיע - - -

יעקב מרגי: לא אמור, אני רק אומר לך, לכן אתה לא מקבל דוחות, לכן צריכה להיות פה מדיניות ברורה של המשרד שתיאמר היום, שתיאמר בכתב, שיוצאים למערכה לתקן את כל הליקויים בסוגיית התל"ן.

יעקב מרגי: מערך שיקול הדעת באישור שעות תל"ן, צריך לחדד אותו.

יעקב מרגי: אם צריך גם לעשות רביזיה, אני אומר לכם, אני אזמן דיון מיוחד רק על מערך שיקול הדעת של אישור התל"נים.

יעקב מרגי: אני מבין שהייתה הפקרות.

יעקב מרגי: אני מבין שגופים חיו מזה, התנהלו.

יעקב מרגי: יש מנגנונים.

יעקב מרגי: צריכה להיות מדיניות ברורה מתי זה נעלם.

איציק שמולי: אדוני היושב ראש, לא זו בלבד שאישור התל"ן זה דבר חמור בפני עצמו, שאני מתנגד לו באופן קבוע, אלא שעכשיו לפחות אני מגלה בפעם הראשונה, סליחה על הנאיביות, שגם כאשר נגבה תל"ן, לא תמיד מובטחת התמורה בצידו.

איציק שמולי: בשבילי זה חידוש.

איציק שמולי: הכשל של הרגולטור כאן הוא בעצם כפול, קודם כל במדיניות של התקצוב שאנחנו נאבקים מזה זמן, שבעצם המשמעות שלו זה הסרת האחריות מהמדינה והעברת הנטל להורים, אבל מילא זה, אז כבר גובים כסף מההורים, אז עכשיו משרד החינוך לא בודק שבאמת יש תמורה בגין הדבר הזה?

יעקב מרגי: מאיר.

מאיר כהן: מה שלא נעשה, ושוב, כל הסדר שנעשה, והזכרת שהייתי מנהל בית ספר.

מאיר כהן: בתקופתי התעסקנו בתל"ן אחרי הצהריים עם שעות מאוד מוגדרות.

מאיר כהן: לא חרגנו בשקל אחד, אבל כל מה שנעשה, אנחנו מבחינת מכשירים את השרץ.

מאיר כהן: הדבר הזה הוא שרץ במערכת החינוך, ולצערי שרי חינוך, בתוכם גם שר החינוך, יאיר ממפלגתי ואנשים טובים, ידעו שבבתי ספר, במיוחד בבתי ספר מיוחדים כאלה ואחרים, במיוחד בבתי ספר של דתיים, לצערי הגדול, אפשרו את ההפקרות הזאת של גיוס כספים מדאיג.

מאיר כהן: לא זו בלבד שאסור לה למערכת ציבורית להרשות פריצות שכזאת, אני קורא לזה פריצות, מערכת ציבורית שמאפשרת לבית ספר מסוים לגבות עוד 4,000, 5,000 שקל בשנה ולתת משהו אחר, זה בדיוק מה שמייצר פערים.

מאיר כהן: כמו שאמר חבר הכנסת שמולי, אם כבר אישרו, אז מערכת החינוך, אין לה שום רגולציה שבודקת לאן הכספים האלה הלכו.

מאיר כהן: זה לא להעמיד מכשול בפני עיוור, זה לאפשר למנהלי בתי ספר.

מאיר כהן: אני לא חושד במנהלי בתי הספר שהם לוקחים את זה לכיסם, רק כשאתה מסתכל על ה- budget של בית ספר ואף אחד לא בודק אותך, אז אתה מהר מאוד מוצא את עצמך לוקח מכאן ושם כאן ובמיוחד כשאין תשקיפים שאתה מוסר להורים במהלך השנה, לכן לדעתי הקריאה לא צריכה להיות לעשות הסדרה לזה.

מאיר כהן: מה זה הסדרה לזה?

מאיר כהן: הסדרה לזה, זה אוקי, תמשיכו לגבות 4,000 שקלים, תמשיכו לגבות 5,000 שקלים.

מאיר כהן: אני יודע מה קורה בדימונה.

מאיר כהן: לישיבה שיש בדימונה תלמידים מצטיינים לא הולכים כי אין להם כסף לשלם.

מאיר כהן: הישיבה של רבי דוד תורג'מן, אתה מכיר אותה, זה הון תועפות.

מאיר כהן: תלמידים הולכים ללמוד בירוחם ובאופקים כי בישיבה בתוך העיר מבקשים מהם 5,000 שקל ואין להם כסף לשלם, אז מה אנחנו נעשה?

מאיר כהן: אנחנו נשב פה בוועדה ונגיד, אוקי, חבריה, תמשיכו, רק תוציאו דף שמראה להורים שאכן הדברים קורים?

מאיר כהן: אני חושב שהטיפול צריך להיות טיפול לעומק.

מאיר כהן: יש מקומות שבהם כחברי כנסת אנחנו צריכים להגיד, בחינוך הציבורי אין מקום לתופעות שכאלה.

מאיר כהן: אם יש תל"ן אחרי הצהריים, שיהיה אחרי הצהריים.

מאיר כהן: עוד דבר שתבדקו, האם שעות התל"ן הופכות להיות לשעות רוחב.

יעקב מרגי: גם כזה יש.

יעקב מרגי: אמרנו.

מאיר כהן: אני מקבל שעת תל"ן ויש לי עשרים חבר'ה במתמטיקה, אני רוצה לתת שתי קבוצות קטנות של עשר, אני לוקח שעת תל"ן ושם אותה ליד.

מאיר כהן: אסור לעשות את זה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: עוד נקודה שרציתי לומר בדברים שלי, שהגיע הזמן שמשרד החינוך יכתוב מה הסנקציה לבתי ספר שלא מדווחים קודם כל ב"אפיק".

<גור רוזנבלט: הסנקציה כתובה.

מאיר כהן: גם כתוב לא להפלות בנות מזרחיות.

מאיר כהן: מה אתם עושים?

מאיר כהן: מה זה כתוב?

יעקב מרגי: רגע, עוד לא סיימתי.

יעקב מרגי: אנחנו רואים שבבתי ספר שמדווחים ב"אפיק" יש שיפור הולך וגדל, אבל עדיין יש בתי ספר סוררים.

יעקב מרגי: אני רוצה לדעת מה הסנקציה.

יעקב מרגי: אני אתן רשות דיבור לחברים שביקשו את רשות הדיבור.

יעקב מרגי: המועצה לשלום הילד, בבקשה.

<ורד וינדמן: ורד וינדמן, מנכ"לית המועצה לשלום הילד.

<ורד וינדמן: אני בכל זאת אומר, והדברים כבר נאמרו על ידי חבר הכנסת כהן ואני אומר את זה.

<ורד וינדמן: המועצה לשלום הילד אומרת כבר הרבה מאוד שנים שצריך לבטל כליל את תשלומי ההורים.

<ורד וינדמן: אי אפשר לבטל רק חלק מתשלומי ההורים, כי אנחנו יודעים מה קורה עם התל"ן.

<ורד וינדמן: מכניסים לתל"ן את כל מה שלא מצליחים להכניס במקום אחר, ואם מישהו מחפש מתכון לאי שוויון ולפערים שאנחנו רואים גם כשיש שיפורים במדדים שמציג משרד החינוך במבחנים השונים הבינלאומיים ואחרים, אם מישהו מחפש מתכון לאי שוויון והגדלת אי שוויון, התל"ן הוא מתכון בטוח לעשות את זה.

<ורד וינדמן: מעבר לתל"ן, וסליחה אם לא שמעתי היטב מהמצגת, אנחנו יודעים ומגיעות אלינו פניות, שגם אם לא קוראים לזה תל"ן, קוראים לזה כל מיני שמות שונים ומשונים, "תרומות לבית הספר", כל מיני תוכניות שמגישים משהו חד פעמי ואחרי חודש עוד משהו חד פעמי, אז המציאות מתנהלת בצורה נפרדת מכל ההסדרה ולכן אסור להסתפק, בטח לא לשנה הבאה, בהסדרה, כי זה בדיוק אומר להכשיר את השרץ.

<ורד וינדמן: זה בדיוק זה.

<ורד וינדמן: אם אנחנו נמשיך במתכונת הזו, אנחנו נגיע לשנה הבאה לישיבה הקבועה, החגיגית, והכלבים ינבחו והשיירה תמשיך לעבור.

<ורד וינדמן: זה מתכון בטוח לחוסר שוויון.

<ורד וינדמן: תראו, המערכת רוצה ולא רוצה.

<ורד וינדמן: משרד החינוך מגיע כל שנה לדיונים כאן ואומרים, לא, אנחנו לא מעוניינים בתשלומי הורים, אבל עושים הסדרות למיניהן, מערכות למיניהן ואפילו בזה אנחנו רואים, אין עמידה.

<ורד וינדמן: מה שעשו ההורים בצדק רב ובדקו כדי לעזור לעצמם, משרד החינוך היה צריך לעשות.

<ורד וינדמן: הוא היה צריך ליצור מנגנון כזה של בדיקה ואכיפה, ובסופו של דבר, בדיוק כמו שתשלומי ההורים, ההורים גם מממנים את מערכת החינוך באופן לא שוויוני, כי מי שיכול, מממן יותר, וגם בודקים את החריגות במקום שהמדינה תעזור לעצמה, אז אנחנו ממשיכים עם הנצחת הפערים ואי השוויון.

<ורד וינדמן: אנחנו ניסחנו טיוטה של הצעת חוק שמבקשת לבטל כליל את תשלומי ההורים.

<ורד וינדמן: נוכח מה שעלה בוועדה סביב התל"נים, הצענו כפשרה, שאני אומרת, אני לא שלמה עם הפשרה הזאת.

<ורד וינדמן: הצענו לפחות כפשרה את התל"ן לגבות באופן דיפרנציאלי כדי שלפחות אנחנו נוכל לעשות משהו לתיקון אי השוויון הזה.

<ורד וינדמן: אם יש בעיה משמעותית, לאומית במדינת ישראל בקשר לילדים - - -

יעקב מרגי: לא את התל"ן, את תשלומי ההורים.

<ורד וינדמן: לא.

יעקב מרגי: את התל"ן, דיפרנציאלי?

<ורד וינדמן: כן.

<ורד וינדמן: אנחנו רצינו לבטל כליל את תשלומי ההורים וגם את התל"ן, אבל כפשרה הצענו את התל"ן כדיפרנציאלי, אבל אני אומרת, אם יש בעיה אחת, היא בעיה לאומית של מדינת ישראל, של ילדים, היא קודם כול לפני הכול, הסיפור של הפערים ואי שוויון.

<ורד וינדמן: אסור לנו לתת לזה יד.

יעקב מרגי: האישור של התל"ן יהיה דיפרנציאלי.

יעקב מרגי: עם כל הכבוד, דוגמא שהציג מאיר כהן, דימונה.

יעקב מרגי: לממלכתי-דתי, לציבור הדתי, בית ספר תיכון היחיד שמבחינתם הוא ראוי וברמה, זאת הישיבה התיכונית.

מאיר כהן: אתה צודק לגמרי.

יעקב מרגי: אז אני אשאל אתכם שאלה.

יעקב מרגי: אם כרטיס הכניסה זה תשלום - - -

<גור רוזנבלט: לא.

יעקב מרגי: זה קורה.

יעקב מרגי: גור, מה הכעס של כולם פה?

יעקב מרגי: זה קורה, אני אסביר לך למה.

יעקב מרגי: אתם באתם למוכשר בצדק.

יעקב מרגי: אמרתם, אתם רוצים פריבילגיה כזו, סלקציה בכניסה, תנאי קבלה, יש שעות פיקוח באחוזים מסוימים, ליבה באחוזים מסוימים, תתקצבו באחוז מסוים פחות.

יעקב מרגי: סתמתם את הפה לכולם, בצדק, למרות שהטענה אומרת, ילד צריך לקבל מהמדינה כל דבר.

יעקב מרגי: אני לא שם, אבל יש לכם טענה להיאחז בה.

יעקב מרגי: לא יתכן בממלכתי, כל שקל בממלכתי-דתי שאנחנו כמדינה נותנים עוד מקדם לשיעורים הייחודיים שנותן להם את ההצדקה להיקרא ממלכתי-דתי או ישיבה תיכונית, שהפכו להיות תיכונים כמעט רגילים, אני עדין וזהיר.

יעקב מרגי: לא יתכן שם להגיד, אני לא בודק, לאפשר להם.

יעקב מרגי: אם מאיר אומר 5,000, חזקה עליו שהוא יודע.

יעקב מרגי: 5,000 ₪ דני כניסה.

יעקב מרגי: אתה סוגר את בית הספר התיכון, הממלכתי, של המדינה, של הממלכה, בפני תושבים ואזרחים מן השורה.

יעקב מרגי: זה מקומם כשלעצמו.

יעקב מרגי: אני אומר לך, צריך להיות דיון בנפרד על מערך שיקול הדעת של המשרד.

יעקב מרגי: אני אזמן אותו.

יעקב מרגי: לא אדבר בסכומים, לא אדבר בשקלים.

יעקב מרגי: אני רוצה לעזור לך, מר גור רוזנבלט, שאתה עומד במחלקה שהיא כמעט בלתי אפשרית.

יעקב מרגי: אני אומר לך, במציאות שאתה חי בה מקצועית, זה כמעט בלתי אפשרי, לכן אני גם נמצא באיזה קושי.

יעקב מרגי: אני בדרך כלל ידוע כאדם שאין לו קשיים.

יעקב מרגי: מי שראה, כמעט חוק המרכולים נפל באותו לילה בצעקות שלי.

יעקב מרגי: רציתי ללכת הביתה פשוט ולהפיל אותו.

יעקב מרגי: אני יודע להיאבק, יודע לטפל בבעיות.

יעקב מרגי: פה אתם נמצאים במציאות בלתי אפשרית, אבל מישהו צריך לבוא, לחתוך.

יעקב מרגי: סליחה, אתה רוצה להיות בית ספר תיכון, לקבל ממני, מהממלכה?

יעקב מרגי: הנה התנאים שלי.

יעקב מרגי: נתתי לך אישור?

יעקב מרגי: אני אוודא.

יעקב מרגי: אתם יודעים לבדוק כשאתם רוצים.

יעקב מרגי: דעו לכם, משרד החינוך מצטיין בשנים האחרונות בפיקוח ובקרה על אגף מוסדות תורניים.

יעקב מרגי: יש כאלה שמתלוננים על אכיפת יתר.

יעקב מרגי: אני לא מתלונן.

יעקב מרגי: אני אומר, זה המודל, כזה ראו ועשו.

יעקב מרגי: כמו שאתם עושים בכוללים, בישיבות, את אותן ביקורות תעשו.

יעקב מרגי: נתת צ'ק, נתת אישור תל"ן, נתת המחאה כבדה.

יעקב מרגי: לא יתכן שלא לבדוק.

יעקב מרגי: נתת המחאה עוד לפני כן.

יעקב מרגי: נתת המחאה את שעות התקן שלך.

יעקב מרגי: אומרים לך פה ההורים, תיעזר בזה.

יעקב מרגי: יש תופעה שמנהלי בתי הספר לא מקבלים כסף ולא נותנים את התמורה על שעות התקן.

יעקב מרגי: יכולה להיות תקלה, אבל כשהפיקוח שלך מקבל מערכת שעות של בית הספר שרואים שזה סדרתי, מערכת שעות שלא מקובלת, שאומרת לך במילים אחרות, אני גונב את המדינה, אני לא משתמש נכון במשאבים של המדינה, צריכה להיות נורית אזהרה.

יעקב מרגי: אני מתפלא על המחלקות המשפטיות של משרד החינוך.

יעקב מרגי: אני אומר לך, לירן, לא יתכן.

יעקב מרגי: אני מתפלא עליך.

יעקב מרגי: אני באתי משם.

יעקב מרגי: הייתי שר.

יעקב מרגי: אני יודע מה זה לשכות משפטיות.

יעקב מרגי: אני יודע כמה זה נהלים.

יעקב מרגי: עם כל הכבוד, ידעתם לעצור לנו.

יעקב מרגי: מאיר גם היה שר.

יעקב מרגי: ידעתם לעצור לנו דברים שהיו בשורש המדיניות שלנו כשרים, דברים שלא היו מוסדרים.

יעקב מרגי: הנה, אני אומר לך, בסוגיה הזו של תל"נים יש הפקרות.

יעקב מרגי: תעצרו, תבדקו.

יעקב מרגי: בחיל האוויר יש תאונת אימונים, עוצר אימונים, אבל אתם ממשיכים, ואנחנו, סליחה על הביטוי, נובחים ונובחים ונובחים.

יעקב מרגי: אני אומר לך, המחלקה של גור נמצאת במציאות בלתי אפשרית.

יעקב מרגי: תעזרו להם אתם.

יעקב מרגי: כנסו, תעצרו.

יעקב מרגי: פתאום שם אתם אדישים.

יעקב מרגי: פיצ'י.

<גבריאל דובינר: קודם כול אני רוצה להגיד לך תודה רבה על הדיון הזה, דיון חשוב מאוד, ובכלל הנושא הזה שעולה יום יום בכותרות והגיע הזמן שנעשה לו סוף.

<גבריאל דובינר: לא יכול להיות, הנושא של התל"ן הזה, שאני מתייחס רק לתל"ן.

<גבריאל דובינר: לא יתכן מצב שאנחנו ניתן יד.

יעקב מרגי: לא, בשגרה אתה מתעסק בכלל עם תשלומי הורים.

יעקב מרגי: הדיון הזה, אתה מתייחס לתל"ן.

<גבריאל דובינר: לא, גם על התל"ן.

<גבריאל דובינר: אני מתעסק גם עם התל"ן, כי בעיניי המטה של המחאה, של המאבק הגדול הזה, אנחנו מתנגדים בתוקף לכל הפרטה.

<גבריאל דובינר: התל"ן הזה הוא הפרטה של המערכת החינוכית.

<גבריאל דובינר: אנחנו פה יכולים לחפש מיליון פתרונות, מיליון דיונים.

<גבריאל דובינר: מגיע לאותו מצב כמו שקרה עם חברות כוח האדם.

<גבריאל דובינר: קמו ואמרו, רגע, עובד שעובד בחברת כוח אדם, אחרי תשעה חודשים הופך להיות עובד החברה.

<גבריאל דובינר: הלכו אחרי כמה חודשים, אני לא חברת כוח אדם, אני נותן שירות, וככה מוצאים את הקומבינה.

<גבריאל דובינר: קומבינה מביאה קומבינה, בגלל שהפרטת החינוך, ברגע שהכסף במרכז העניין ולא אותו ילד, ככה קורה הנזק.

<גבריאל דובינר: אנחנו צריכים להפסיק את התל"ן הזה.

<גבריאל דובינר: אני חייב להגיד עוד מילה.

<גבריאל דובינר: עם כל הכבוד לוועדה והיא מאוד חשובה, וכל הכבוד לכנסת, האצבע המאשימה בנושא של התל"ן הוא גם לנו ההורים, כי אם ההורים, לא היינו מאשרים את התל"ן ואומרים, אדוני, השנה פורום ההורים - - -

יעקב מרגי: חבריי, אני רוצה לומר לכם, באחד הדיונים הקודמים פנתה אלי אימא, עובדת בכירה כאן בכנסת.

יעקב מרגי: היא אמרה לי, תקשיב, אתה לא רוצה לרדת מהנושא הזה של התל"ן?

יעקב מרגי: אמרתי לה, למה?

יעקב מרגי: אמרה לי, שמע, אני משלמת תל"ן, והיא משלמת "כבד".

יעקב מרגי: אמרתי לה, אני לא בא למנוע ממך לשלם.

יעקב מרגי: היא אמרה לי, לא, אני רוצה לשלם.

יעקב מרגי: אני עברתי כתובת, עברתי לגור בשכונה מסוימת כדי שהילדה שלי תלמד בבית הספר, אם אני לא טועה, מדעים-מוסיקלי, ליד"ה, ואני רוצה.

יעקב מרגי: אמרתי, אבל את לא מקבלת תמורה.

יעקב מרגי: אני בודק רק אם את מקבלת תמורה בעד התשלום שלך.

יעקב מרגי: היא אמרה לי, לא מעניין אותי גם שלא אקבל שום תמורה.

יעקב מרגי: חשוב לי שהילדה שלי תהיה בליד"ה.

יעקב מרגי: למרות שאנחנו אשמים כהורים, התשואה לא תבוא מההורים.

יעקב מרגי: טובה המחאה שאתה מקיים, התנועה שאתה מוביל.

יעקב מרגי: אני מקווה שתצליח, אבל אני לא רוצה לרפות ידיים לא של משרד החינוך ולא שלי כנבחר ציבור.

יעקב מרגי: ההורים צריכים להתאגד, אבל אני אומר לך, יהיה לך קשה לאגד את כל ההורים.

<גבריאל דובינר: רק לסיום דבר שהיה לי מאוד חשוב להגיד.

<גבריאל דובינר: אני רוצה להגיד תודה רבה לשי ולמירית שיש שיתוף פעולה איתנו ושאנחנו שולחים ניירות.

<גבריאל דובינר: האמת, לא נתקלתי במקרה שלקח שבוע.

<גבריאל דובינר: תוך 48 שעות "גג" אנשים מקבלים את הדוחות.

יעקב מרגי: בגלל זה ההכנסות הכי גבוהות הן בסטרטאפ, לא במגזר הציבורי.

<גבריאל דובינר: נכון, אבל גיליתי דרך אגב כאן שבית הספר של הילדים שלי לוקחים 6 שעות תל"ן.

<גבריאל דובינר: אמורים לקבל 36 שעות פלוס ה-6 שעות, זה 42.

<גבריאל דובינר: בסופו של דבר מקבלים 32 שעות.

מסעוד גנאים: שאלת הבהרה למי שיודע להשיב.

מסעוד גנאים: אני לא עקבתי, לא הייתי בכל הדיונים.

מסעוד גנאים: בכמה מדובר?

מסעוד גנאים: הכוונה, התל"ן, התוכניות האלה.

יעקב מרגי: תלוי כמה שעות אישרו להם.

מסעוד גנאים: אז אנחנו לא יכולים לכמת את זה, הכוונה, הורים או כל בית ספר בנפרד.

מסעוד גנאים: בכמה כסף מדובר?

<גור רוזנבלט: 3,180 שקל מקסימום לילד, ללא תוספות.

יעקב מרגי: זה יכול להגיע גם ל-3,800 ול-8,000.

יעקב מרגי: יש לי דוגמא של 8,000.

<גור רוזנבלט: זה המינימום החוקי.

יעקב מרגי: מסעוד, בחברה החרדית אתה יכול לחלום בלילה שאתה הופך להיות ראש מוסד.

יעקב מרגי: אתה קם בבוקר, מקים בית ספר או כולל או ישיבה.

יעקב מרגי: יש פה תמריץ שלילי כלכלי שאנחנו מאפשרים אותו.

מסעוד גנאים: נכון.

יעקב מרגי: זה מחליש.

יעקב מרגי: לפני שלושים וחמש שנה, כמה ישיבות הסדר היו?

יעקב מרגי: על כף היד.

יעקב מרגי: היום כל מי שחולם להקים ישיבת הסדר, מקים 8, 9, 10, 15 ואז זה מחליש את אותם בתי ספר.

יעקב מרגי: אנחנו מאפשרים זאת.

יעקב מרגי: יש פה אינסנטיב של כסף.

יעקב מרגי: רצית שאלה.

יעקב מרגי: בבקשה.

איציק שמולי: תודה אדוני היושב ראש.

איציק שמולי: כמובן כפי שאמרתי קודם, מדובר לדעתי בתועבה שנמצאת בתוך מערכת החינוך שלנו, שגם מרחיבה את הפערים וגם גורמת להסרת האחריות לחינוך באופן שוויוני על ידי המדינה.

איציק שמולי: הביקורת שלי כפי שאמרתי אותה קודם, היא בעיקר כלפי משרד החינוך שלא זו בלבד שמאפשר את המדיניות הזאת, אלא גם כאשר היא מתבצעת, הוא לא טורח לבדוק שאכן כנגד התל"ן יש תמורה וההורים אכן מקבלים משהו.

איציק שמולי: בהקשר הזה, אדוני היושב ראש, השאלה שלי מופנית דווקא לארגוני ההורים.

איציק שמולי: אני שואל, אולי אתם תוכלו לדייק אותי.

איציק שמולי: להבנתי, בהסכם האחרון שנעשה בין ארגוני ההורים לבין משרד החינוך, אני לא יודע אם זה היה הסכם או הסכמות בעל פה או בכתב.

יעקב מרגי: תזכירו להם, יש עכשיו דיוני תקציב.

יעקב מרגי: הם התחייבו להניח את זה על שולחן דיוני התקציב.

איציק שמולי: תקנו אותי אם אני טועה, אבל הייתה אמירה שאני הבנתי אותה כך, שארגוני ההורים מקבלים את המדיניות הזו של בעצם מניעת הזכות של ילדים להשתתף בפעולות כאלו ואחרות אם בעצם בית הספר סבור שיש פה התנגדות אידיאולוגית של ההורים לשלם את הכסף.

איציק שמולי: אם זה אכן המצב, בעיניי זה דבר חמור מאוד.

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: יש איסור חמור, חד משמעי, למנוע מילד להשתתף בפעילות כלשהי, בית ספרית, בגלל תשלומי הורים.

יעקב מרגי: לירן, דייקתי?

<לירן שפיגל: מטעמים של מצוקה כלכלית אסור למנוע מתלמיד להשתתף.

יעקב מרגי: האבא עכשיו לוחם אידיאולוגי, הילד הוא תלמיד מן המניין, הוא אזרח מדינת ישראל, מופיע בתעודת הזהות של אבא שלו.

<לירן שפיגל: אם החליטו לעשות את תוכנית הלימודים בסוף היום, אז אין חובה לשתף - - -

יעקב מרגי: טיול.

יעקב מרגי: אני אבא סורר, יש לי כסף ואני חבר כנסת והבן שלי רוצה להשתתף בטיול ואני לא שילמתי תשלומי הורים.

יעקב מרגי: יש להם זכות למנוע זאת?

<לירן שפיגל: יש להורים פררוגטיבה ואם הורה מחליט שהוא לא רוצה לשלם, אז צריך להפעיל שיקול דעת בכל מקרה ומקרה, אבל יכול להיות שאפשר יהיה לסרב, כי אם ההורה החליט שהוא לא משלם, אז הוא לא משלם.

יעקב מרגי: אבל הילד רוצה להשתתף בטיול.

<לירן שפיגל: בגלל זה אני אומר שצריך להפעיל שיקול דעת.

<לירן שפיגל: יש מנהלים שכשהם נתקלים במקרה כזה, אז הם רואים את הילד ומפעילים שיקול דעת וילד כזה ישתתף.

יעקב מרגי: תודה.

איציק שמולי: הבנתי מה אמרת, אדוני נציג משרד החינוך, והבנתי בעיקר מה לא אמרת.

איציק שמולי: שום דבר בהכשרה של מנהל בית ספר ולא של מורה הופך אותו להיות עובד סוציאלי או חוקר שיודע לבחון האם באמת יכולתו של הורה לעמוד בתשלומים או לא לעמוד בתשלומים היא יכולת אמיתית או לא אמיתית, ולכן אדוני היושב ראש, שיתוף הפעולה של ארגוני ההורים עם הדבר הזה, אם בהסכמה או אם בשתיקה, זה באמת מבחינה גם חינוכית וגם ממלכתית, לדעתי זה פשוט דבר שהוא מתועב.

איציק שמולי: ארגוני ההורים צריכים לעמוד כנגד הדבר הזה.

איציק שמולי: ארגוני ההורים חייבים לעמוד כנגד הדבר הזה.

איציק שמולי: קל לנו לבוא לפה ולחבוט בעיקר במשרד החינוך, אבל איך אתם משתפים עם הדבר הזה פעולה?

איציק שמולי: זה דבר חמור מאוד.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: דב חנין.

דב חנין: תודה לך אדוני היושב ראש.

דב חנין: אני מצטרף כמובן לדברים שאמר חברי, חבר הכנסת איציק שמולי, לפניי, ואני רוצה להעיר הערה כללית ולהציע הצעה מעשית.

דב חנין: ההערה הכללית היא שכל המערכת הזו של תשלומי ההורים, חייבים להפסיק אותה.

דב חנין: אנחנו לא מדברים על כמה, אנחנו לא מדברים על באיזו צורה, אנחנו לא מדברים על השאלה האם יכול או לא יכול.

דב חנין: כל המבחנים האלה מובילים אותנו למקום הלא נכון.

דב חנין: אנחנו צריכים לחזור לעיקרון הבסיסי של מערכת חינוך שהיא בחינם, היא לא מבוססת על חקירת יכולת, היא לא מבוססת על היכולת לבלוש אחרי התלמיד או לנסות לנתח את אישיותו של ההורה ולראות האם הוא סתם סרבן, האם הוא סרבן אידיאולוגי, סרבן מצפוני, אין לו כסף.

דב חנין: כל הדברים האלה לא רלוונטיים.

דב חנין: החוק הוא חוק של חינוך חינם.

דב חנין: ארגוני ההורים צריכים להילחם על הדבר הזה גם כדי להגן על הורים שלא יכולים לשלם, עוד יותר מהם, כדי להגן על הילדים ובעיקר להגן על דמותה של מערכת החינוך שלנו.

דב חנין: כל הרעיון שאומר שבית ספר יכול לקנות דברים מחוץ למערכת החינוך ועל זה אחר כך ילדים צריכים לשלם כסף או ההורים שלהם צריכים לשלם כסף, זה רעיון שהורס את כל הבסיס הזה של חינוך חינם שהוא אחד ההישגים הכי משמעותיים של מערכת החינוך שלנו לפחות ברמת העיקרון.

דב חנין: אדוני היושב ראש, כיוון שהדיונים האלה חוזרים כל הזמן, אני חושב שאנחנו צריכים לקבוע איזושהי תוכנית עם לוחות זמנים.

דב חנין: אם אנחנו מקבלים את המטרה הזו שאנחנו רוצים לראות מערכת חינוך שהיא מערכת חינוך חינמית, אנחנו צריכים לקבוע איזושהי תוכנית עבודה, להציג אותה בפני הממשלה ולנסות נהל עליה דיאלוג.

דב חנין: אם אפשר יהיה בדיאלוג הזה להגיע להסכמות, מה טוב, ואם אי אפשר יהיה לנהל דיאלוג ולהגיע להסכמות, לצאת למאבק.

יעקב מרגי: תודה.

מאיר כהן: אני הגשתי, אדוני, הצעת חוק שנדחתה לצערי על ידי משרדי האוצר והחינוך.

יעקב מרגי: גם יוסי יונה הגיש הצעת חוק.

מאיר כהן: לפטור הורים מתשלומי טיולים שנתיים.

מאיר כהן: בדקתי במערב אירופה.

מאיר כהן: ברוב המדינות במערב אירופה, חמישה ימי טיול הם בילד אין בתוך המערכת.

מאיר כהן: גם תמחרתי את זה, 260 מיליון שקלים.

דב חנין: אגב, כולל לפעמים טיולים מחוץ לגבולות המדינה באירופה.

מאיר כהן: כן, כן, שם עם רכבות.

מאיר כהן: בדקתי את זה.

מאיר כהן: זה עולה כ-260 מיליון שקלים.

מאיר כהן: חשבתי שראוי באמת מהפרספקטיבה הזאת שאמרת, שאני זוכר איך התפתלנו כמנהלי בתי ספר בתוך הכיסאות שלנו.

מאיר כהן: זה הדבר הכי נורא שאתה צריך פתאום להגיד להורה, תביא את תלושי השכר שלך ובוא נעשה משהו.

מאיר כהן: אז משרד החינוך אמר שהיום הוא נותן איזו קרן לטיולים.

מאיר כהן: הלכתי למנהלים ובדקתי.

מאיר כהן: אכן הקרן הזאת עושה קצת טוב, אבל היא עדיין לא פותרת את הבעיה.

מאיר כהן: לשאלתך, אדוני, ב-99% מהמקרים הילדים לא יוצאים לטיולים.

מאיר כהן: מה שאנחנו עשינו בדימונה ועשו את זה בבאר שבע בזמנו, זה שמראש הודענו להורים שאנחנו גובים 20 שקלים יותר.

מאיר כהן: אגב, ההורים הסכימו.

מאיר כהן: כשבאנו להורים ואמרנו, הטיול עולה 200 שקלים, אתם תשלמו 220 שקלים, כי עם ה-20 שקלים הנוספים אנחנו עוזרים לילדים שצריכים, עשינו את זה באמת בהסתר שחלילה לא יפגעו, הסכימו ההורים, אבל שתדעו, יש אלפי ילדים שלא יוצאים לטיולים שנתיים כי אין להם כסף לשלם ולא נעים להם לבוא לחדר המנהל ולבקש הנחות.

יעקב מרגי: יואל זהורי.

מאיר כהן: יואל, אתם שייכים לוועד ההורים המרכזי?

<יואל זהורי: אני מירושלים.

<יואל זהורי: אין ועד הורים שמייצג אותנו.

<יואל זהורי: הוועד הזה מבחינתו לא מייצג אותנו.

מאיר כהן: למה?

<יואל זהורי: כי הוא משתף פעולה עם משרד החינוך נגדנו.

יעקב מרגי: רבותיי, עם כל הכבוד, יש ארגון הורים יציג כמו שיש ועד עובדים אחד ולא שני ועדי עובדים, ויש כנסת אחת.

יעקב מרגי: נבחרו על פי כל דין, על פי החוק.

יעקב מרגי: עומדת לכם הזכות, אבל תרצו, לא תרצו, בסוף מייצג את ההורים.

יעקב מרגי: בבקשה, יואל.

<יואל זהורי: כמו שראית את החומר, בית ספר תיכון "דרור" בירושלים.

<יואל זהורי: אפשר לשאול שאלה את גור?

יעקב מרגי: תשאל אותי.

<יואל זהורי: בית הספר הזה זה בית ספר מוכר רשמי שהמדינה מתקצבת אותו ב-100%, ממלכתי-דתי.

יעקב מרגי: ממלכתי-דתי, 120%.

<יואל זהורי: כמה המקסימום שאפשר לגבות בבית ספר הזה?

<יואל זהורי: 1,050 ₪, תל"ן, נכון?

<יואל זהורי: איך הגיעו ל-6,200 שקל?

יעקב מרגי: זה לא תל"ן, זה תשלום רגילים מהורים.

<יואל זהורי: כן.

מאיר כהן: זה תשלומי הורים.

<יואל זהורי: אז איך הגיעו ל-6,200 שקל?

<יואל זהורי: שנה שעברה הגשתי תלונה.

<יואל זהורי: שלחתי אותה לשר בנט.

<יואל זהורי: השר בנט בדק את זה עם הגורמים המקצועיים, שאני מתאר לעצמי שזה גור רוזנבלט ודן גרוסמן שיושב פה, והתשובה הייתה כוזבת.

<יואל זהורי: התשובה הייתה לא נכונה.

יעקב מרגי: לא, אתה צודק והם צודקים, אתה יודע למה?

יעקב מרגי: הוא יבוא, יבדוק, ויכול להיות שבדקו את התלונה הזו ומצאו שקיבלו אישור לגבות את ה-6,200.

<יואל זהורי: זה מה שאני אומר.

<יואל זהורי: ראית את האישור הזה של "אפיק".

<יואל זהורי: זה לא משקף את המציאות.

<יואל זהורי: אין אפילו שעה של תל"ן, אז מה אנחנו עושים מחר?

<יואל זהורי: איך אנחנו מחזירים את הכסף להורים?

<יואל זהורי: יש כאן מרמה.

<יואל זהורי: מה אנחנו עושים מחר?

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: נטפל.

יעקב מרגי: יואל סימני, בבקשה אדוני.

<יואל סימני: כבוד היושב ראש, ביום קשה זה שאנחנו נביא למנוחות את הרב רזיאל שבח ז"ל, איש של אהבת הארץ, אהבת הבריות, איש של אמת, מצאתי לנכון להגיע קודם כול לפה להראות צד מאוד אישי שלי.

<יואל סימני: אם מדברים על אמת, וכמו שאמרת, ארגון יציג, כבוד היושב ראש, נבחרתי כיושב ראש ועד הורים כבר בספטמבר.

יעקב מרגי: מאיפה אתה?

<יואל סימני: אולפנת "להב"ה" בקדומים בבעלות רשת אמי"ת.

<יואל סימני: קיבלתי משי פולטהיים ונירית את כל הנתונים.

יעקב מרגי: קודם כול מודה לך שבאת.

יעקב מרגי: אתה מגוון לנו את רשימת הבעלויות.

יעקב מרגי: עוד אחד נכנס למועדון.

<יואל סימני: כבוד היו"ר, אני עבדתי בכוח אדם בביטוח לאומי.

<יואל סימני: ביטוח לאומי אומר, אתה יכול להרוויח על אותו עובד עד איקס כסף.

<יואל סימני: מתברר כנראה שזה בבעלויות לא קיים לדעתי, אבל אני לא רוצה להיכנס לפה.

יעקב מרגי: כנס לדוגמאות.

<יואל סימני: כן, לא אתייחס לתל"ן ולא לחברתי, כי גם בחברתי הבעיה היא מאוד גדולה.

<יואל סימני: בכל מקרה גובים את המקסימום ולפעמים הטיולים הרבה יותר נמוכים.

<יואל סימני: במקום שבת אולפנה, שזה 300 ומשהו, נותנים 200 שקל עם שק"שים בכיתה.

<יואל סימני: בסדר, אני לא רוצה לדון בזה, מה שכן, מה שלא.

<יואל סימני: הגעתי מול הרשת.

<יואל סימני: הבנתי מהורים מסוימים שאמרו, "רק תביאו לי פירוט".

<יואל סימני: הם שכחו שנים שעברו.

<יואל סימני: "נא להביא לי פירוט על מה התשלום שאני עומד לשלם השנה".

<יואל סימני: קיבלו אוטומטית חזרה: "בקשתך להנחה התקבלה".

<יואל סימני: במקום 5,000 שקל בוא תשלם 2,000 שקל.

<יואל סימני: הם אמרו, לא ביקשתי הנחה, ביקשתי פירוט, על מה זה הולך.

<יואל סימני: מבחינתי, אין לי בעיה בתור הורה עד שלא יסתדר עניין התל"ן, לשלם, אבל בתנאי שזה הולך לבנות.

<יואל סימני: אני מוכן לתת עשרות אלפי שקלים שילך לבת.

<יואל סימני: זה מה שאני רוצה לדעת.

<יואל סימני: למרות שנבחרתי כארגון יציג בספטמבר, בדצמבר החליט המנהל שהוא עושה ישיבת ועד.

<יואל סימני: אני החלטתי.

<יואל סימני: הזמנתי את חמישה עשר אנשי הוועד שנמצאים איתי.

<יואל סימני: הגיעו שלושים וחמישה.

<יואל סימני: אני אומר, סליחה, למה הגעתם?

<יואל סימני: בדרך כלל מזמינים חמישה עשר, מגיעים שניים או שלושה.

<יואל סימני: "אנחנו כולם רוצים לבוא ולהצטרף לוועד".

<יואל סימני: אמרתי, אין לכם אפשרות כזאת להצטרף לוועד, אני כבר מספטמבר.

<יואל סימני: עכשיו אנחנו בדצמבר.

<יואל סימני: המנהל גם דיבר, אמר, זו הדרך של יואל וזו הדרך של זה, תבחרו מה שאתם רוצים.

<יואל סימני: נפגע במורות, נפגע בזה, אי אפשר לפטר כל השנה וכו'.

יעקב מרגי: מעורבות ארדואניסטית.

<יואל סימני: זה כבר קרה ב-3 בדצמבר.

יעקב מרגי: זה נקרא, עשו תמהיל.

יעקב מרגי: כנראה הוועד היה מרוכז מדי.

יעקב מרגי: הצגתי שבוע שעבר את השיר "ככלות ייני תרד עיני".

יעקב מרגי: זה על אותו גביר שמעל את היין במים.

יעקב מרגי: זה מה שקרה.

יעקב מרגי: חמש עשרה, כנראה קצת יותר מרוכז.

יעקב מרגי: 2018, אנחנו?

<זאב גולדבלט: כן, הוא מדבר על לפני חודש.

<זאב גולדבלט: הוא צודק וזה גם הועבר למשרד החינוך, הדבר הזה.

<יואל סימני: בנובמבר שאלתי שאלות.

<יואל סימני: קיבלתי דרך מישהו מאוד מוסמך, קרוב למנכ"ל הרשת, שאומר, אנחנו רוצים שתבוא, תיפגש איתנו בבית קפה על כוס קפה, יש משהו לדבר.

<יואל סימני: אמרתי, אני אוהב לשתות קפה, אין לי בעיה להגיע, רק אני רוצה לדעת מה המטרות.

<יואל סימני: הוא אמר, תשב, תחשוב מה אתה דורש ובוא נדבר.

<יואל סימני: עשיתי חשבון של רק תל"ן, 850 בנות כפול שלוש שנים.

<יואל סימני: אמרתי, מדובר על סדר גודל של 2.5 מיליון שקל בשנה.

<יואל סימני: מדובר על משהו כמו 7.5 מיליון שקל.

<יואל סימני: תשאל את המנכ"ל אם הוא מוכן לדבר על זה.

<יואל סימני: חזר אלי אחרי שדיבר עם המנכ"ל.

<יואל סימני: אמר, תבוא, אפשר לעשות "דיל".

<יואל סימני: אמרתי, שמע, לא ידעתי שאנחנו בארגנטינה, מקסיקו או כל מיני מדינות שאני לא יודע, עולם שלישי.

יעקב מרגי: רבותיי, אנחנו מחייכים, אבל לירן, אתם שומעים.

יעקב מרגי: כמה פעמים אפשר לשמוע?

יעקב מרגי: אני בכוונה לא פונה לגור.

יעקב מרגי: המפתח הוא בידי המחלקה המשפטית.

יעקב מרגי: הכוח הוא אצלכם.

<יואל סימני: כבוד היושב ראש, אני אמרתי, אני לא במדינת עולם שלישי, אני לא מגיע לעסקה הזאת, אין מה לדבר בכלל.

<יואל סימני: הפצתי להורים את המידע שאני יודע.

<יואל סימני: מהון להון, התחיל כל הקטע של בחירת ועד הורים חלופי, כי אני כנראה לא - - -.

<יואל סימני: כבוד היושב ראש, אני פניתי כבר בדצמבר כשבאו להדיח אותי, למחלקה המשפטית, ליועצת המשפטית של המשרד.

<יואל סימני: אמרתי לה, שמי יואל סימני.

<יואל סימני: סיפרתי לה את כל הסיפור, גם שהמנהל הכיר בי אחרי הבחירות, ממש הליך מאוד סדור ועכשיו בואי תחליטי מי הוועד בעצם.

<יואל סימני: היא הפנתה אותי לכל מיני עורכות דין שנמצאות במשרד.

<יואל סימני: קיבלתי תשובה חד משמעית, אי אפשר בדצמבר להצטרף.

<יואל סימני: מה פתאום הורים באים להצטרף בדצמבר?

<יואל סימני: דיברתי עם המפקחת.

<יואל סימני: אמרתי, המפקחת היקרה, אי אפשר לצרף הורים חדשים, אני מבקש שתחליטי מי הוועד.

<יואל סימני: היא אומרת, שנייה, זה נמצא בטיפול המשפטי של משרד החינוך.

<יואל סימני: קיבלתי תשובה, פניתי כבר דרך עורך דין, דרך הקליניקה המשפטית, שאומר דבר מאוד פשוט, זה הסדור, אנחנו רוצים לדעת מדוע ולמה יש צורך בבחירות חדשות שנקבעו לפני חמישה ימים, ואמורים לחול היום, דרך אגב.

<יואל סימני: היום, בינואר, עומדים לבחור ועד הורים חדש באולפנת "להב"ה", למה?

<יואל סימני: כי המפקחת החליטה ביחד עם אותה עורכת דין שנתנה לי את התשובה.

מסעוד גנאים: זה גם בחינוך מיוחד, נכון?

מסעוד גנאים: התל"נים?

יעקב מרגי: לא, אוי ואבוי אם זה יהיה בחינוך מיוחד.

יעקב מרגי: אני מקווה שאין.

יעקב מרגי: אני כבר לא רוצה להבטיח שום דבר.

יעקב מרגי: התמונה ברורה.

יעקב מרגי: זה יוצא מתשלומי הורים.

יעקב מרגי: אם הוא היה מתמסר לסוגיית התל"נים, הוא לא היה נמהל במים ומודח.

<יואל סימני: הסכסוך בין ההורים, של בואו עכשיו לבחירות ויהיה ועד אחראי - - -

יעקב מרגי: ומנהל בית ספר, לא אכפת לו לסכסך בין ההורים.

<יואל סימני: בדיוק זה מה שקרה, אחד לאחד.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: להב"ה, כשמו כן הוא, הגביר את הלהבה.

<יואל סימני: אני רוצה לדעת למי לפנות.

<יואל סימני: אני פונה למשרד החינוך, אין לי למי.

<יואל סימני: מפקחת שהיא מפקחת על שלושים בתי ספר מאותה רשת לאורך כבר חמש עשרה שנים, נראה לי שזה מקום אולי או להחליף מפקחת או משהו בסגנון הזה, אבל קטונתי.

יעקב מרגי: זה לא הדיון אבל אנחנו סובלים מזה.

יעקב מרגי: מאיר, היית שם.

יעקב מרגי: אני בכוונה פונה אליך.

יעקב מרגי: אתה היית מנהל בית ספר.

יעקב מרגי: מפקחת של בית ספר, שנה, שנתיים, שלוש, ארבע, היא הופכת להיות חלק אינטגרלי מהאווירה.

יעקב מרגי: אפילו משתתפת באירועים משפחתיים הדדיים.

יעקב מרגי: מטשטשים הגבולות ואחר כך אנחנו מצפים מהם, כשאני פונה למשרד, הם שולחים את המפקחת.

יעקב מרגי: מביאה דוח.

יעקב מרגי: אנחנו מכניסים אותם למציאות בלתי אפשרית.

יעקב מרגי: במחוז החרדי זה בכלל מדינת עולם שלישי.

<זאב גולדבלט: גם במגזר הבדואי אותו דבר, גם במגזר הערבי אותו דבר.

יעקב מרגי: לכן זו סוגיה שאתה מעלה, שזו לא הכתובת.

<יואל סימני: אני רק אומר, כבוד היושב ראש, שאני פניתי בעתירה.

<יואל סימני: שילמתי מכספי הפרטי, חברי הוועד, 2,000 שקל לפנות לצו מניעה כדי שהבחירות בסופו של דבר ידחו מהיום.

<יואל סימני: אנחנו לא מכירים בבחירות האלה, לא נשתתף בהן.

<יואל סימני: אנחנו לא חלק מהמשחק גם אם נהיה בתור ועד מייצג בצד ולא כוועד הורים.

יעקב מרגי: אם לא תקבל סעד מבית המשפט, אז יכול להיות שבאמת אני אאמץ את הגישה לבית הדין הבינלאומי בהאג, אבל לא, סתם בהומור.

<יואל סימני: תודה רבה.

יעקב מרגי: גלית פרוסט, בבקשה.

<גלית פרוסט כהן: שמי גלית פרוסט כהן, אני מגיעה מחיפה.

<גלית פרוסט כהן: אני פה כבר שנה שלישית סובלת עם תשלומי ההורים, עם התל"נים.

יעקב מרגי: תגידי את האמת, יחד איתי.

<גלית פרוסט כהן: כן, עם כולם כנראה.

<גלית פרוסט כהן: הילד שלי לומד במוסד שהוא חצי פרטי, ילד על הרצף האוטיסטי, בתפקוד גבוה.

<גלית פרוסט כהן: הגענו לבית ספר תיכון ונדה

<גלית פרוסט כהן: מנו לגלות שאחרי שהמדינה מעבירה לאותם ילדים מיוחדים, סכום די יפה - - -

יעקב מרגי: מה זה חצי פרטי?

יעקב מרגי: מוכר שאינו רשמי.

<גלית פרוסט כהן: כנראה.

<גלית פרוסט כהן: מוסד יחיד בחיפה ובאזור כולו שמקבל את הילדים האלו.

<גלית פרוסט כהן: אנחנו נדרשים לשלם 4,500 שקל לשנה.

יעקב מרגי: בעבור?

<גלית פרוסט כהן: תשלומי הורים, וזה לא שעות נוספות.

<גלית פרוסט כהן: הם דוחפים את זה בכל מיני - - -

יעקב מרגי: קיבלת פירוט על מה?

<גלית פרוסט כהן: קיבלתי פירוט, 400 שקל בריכה, 1,200 שקל סמינר דמוקרטיה, כל מיני סיפורים מסיפורים שונים.

<גלית פרוסט כהן: היה לנו מאבק מול משרד החינוך, עשרה חודשים כפי שנאמר.

<גלית פרוסט כהן: קודם כול אני חייבת להגיד משהו לגבי משרד החינוך.

<גלית פרוסט כהן: קודם כול הם מרפים את ידי ההורים.

<גלית פרוסט כהן: אני התקשרתי ל"קו החם".

<גלית פרוסט כהן: הדבר הראשון ששמעתי, זה למה את צריכה את זה?

<גלית פרוסט כהן: הילד שלך, לא מספיק שהוא שונה, גם גיל בעייתי.

<גלית פרוסט כהן: למה את צריכה להתחיל לעשות בעיות?

<גלית פרוסט כהן: זה מה ששמעתי ולא פעם אחת.

<גלית פרוסט כהן: בסוף הורידו את זה ל-2,500 לילד שלא משולב.

<גלית פרוסט כהן: הילד שלי כן משולב.

<גלית פרוסט כהן: נשאר לו 4,500 שקל.

<גלית פרוסט כהן: אני רוצה לספר על עוד טריקים שגילינו אצלנו ואולי אתם לא מכירים.

<גלית פרוסט כהן: אחד, אותם סעיפים שהם מביאים לך בחוזר תשלומים, לפעמים עם סעיפים פיקטיביים, זאת אומרת, רשום לך "מסיבת סיום".

<גלית פרוסט כהן: אנחנו שואלים את המנהלת, אבל לא הייתה מסיבת סיום.

<גלית פרוסט כהן: "אה, זו בעצם מסיבת פורים, אבל אנחנו לא יכולים לכתוב מסיבת פורים, אז אנחנו כותבים מסיבת סיום.

<גלית פרוסט כהן: לא תשלמי, הילד לא ישתתף במסיבה", אבל באיזו מסיבה הוא לא ישתתף, במסיבת סיום שרשום בחוזר תשלומים או במסיבת פורים שזה בעצם במקום?

<גלית פרוסט כהן: זה סעיף אחד.

<גלית פרוסט כהן: אני רוצה להתייחס למה שהראה שי עם המצגת המאוד יפה שלו.

<גלית פרוסט כהן: יש לנו מערכת שעות.

<גלית פרוסט כהן: עכשיו אני גם יודעת שהשיעורים אצלנו הם 40 דקות, לא 45 דקות, וביטולים.

<גלית פרוסט כהן: פתאום בסוף היום השיעורים הרגילים של הילדים מתבטלים, ובכמויות.

<גלית פרוסט כהן: כשבאים ושואלים, מה קורה?

<גלית פרוסט כהן: טוב, המורה חולה, טוב, זאת יצאה לחופשת לידה, אבל לא מביאים מורים מחליפים.

<גלית פרוסט כהן: כשאתה תיקח את המערכת ותבדוק, אולי תראה שלושים שיעורים שאמורים להיות, אבל בפועל עצמו משתחררים.

<גלית פרוסט כהן: דבר שלישי, כי אני רשמתי לי פה כמה דברים.

<גלית פרוסט כהן: אני מתחברת לסיפור שלך.

<גלית פרוסט כהן: אני הגשתי מועמדות ליושב ראש ועדת הכספים, כי חשבתי שכך אני אוכל אולי להבין יותר מה קורה שם.

<גלית פרוסט כהן: בישיבת ועד בית ספרית יושבת מנהלת בית הספר, אומרת מול כל ההורים, את לא יכולה אפילו להתמודד כי הילד שלך תקשורתי.

<גלית פרוסט כהן: אני אומרת לה, מאיפה הבאת את זה?

<גלית פרוסט כהן: היא אומרת לי, מחוזר מנכ"ל.

<גלית פרוסט כהן: עד שנגמרת הישיבה, עד שפה, עד ששם, היא כבר אמרה את שלה, כולם הלכו ובזה נגמר הסיפור.

יעקב מרגי: כנראה זאת שאמרה לך סובלת באמת מבעיית תקשורת חמורה.

<גלית פרוסט כהן: כנראה.

<גלית פרוסט כהן: לא יודעת.

יעקב מרגי: ועוד כמה סימפטומים של אטימות גם כן.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: זאב גולדבלט.

<זאב גולדבלט: טוב, אני אהיה אולי בוטה אבל אני מבקש את רשות הדיבור.

<זאב גולדבלט: פורום ועדי ההורים כמובן מתנגד נחרצות לכל תשלום הורים מכל סוג שהוא.

<זאב גולדבלט: אנחנו חושבים שזו רעה חולה שצריכה לעבור מהעולם.

<זאב גולדבלט: כפי שקיבלו אותה החלטה בנושא הזה לא פעם ולא פעמיים, אם זה ועדות מיוחדות של משרד החינוך, אם זה ועדת החינוך עצמה ואם זה ממשלת ישראל.

<זאב גולדבלט: אני חושב שהוועדה עושה לעצמה חיים קלים בזה שהיא מתמקדת רק בתל"ן ומתעלמת מזה שהיא כבר עשרות שנים מאשרת כל שנה מחדש את תשלומי ההורים בחתימת ידה ובהצבעה.

<זאב גולדבלט: אני חושב שהתל"ן פסול מכל וכול.

<זאב גולדבלט: אי קבלת תמורה כפי שהציג שי בהתחלה, זה למעשה גניבה בידי מורשה.

<זאב גולדבלט: זו שערורייה בהתגלמותה.

<זאב גולדבלט: אני חושב שבפירוש אפשר להגיש תלונה, לדעתי במשטרה, כי זו גניבה פר אקסלנס.

<זאב גולדבלט: אם אתה משלם עבור משהו ולא מקבל בתמורה מאומה, זו פשוט גניבה.

<זאב גולדבלט: אני חושב שגם המשרד לא מתמודד בצורה אמיתית עם הצורך בביטול התשלומים, אלא מקבל אותם מתוך חוסר רצון להתמודד עם ההשלכות של הביטול שלהם.

<זאב גולדבלט: אני חושב שתשלומי הורים מהווים מס חינוך לא שוויוני שמגביר ומעצים את הטיפוח ולמעשה מרחיב את הפערים החברתיים בישראל.

<זאב גולדבלט: שלא יהיו אי הבנות.

<זאב גולדבלט: אני חושב שיש גם צביעות לא קטנה של חברי הכנסת, כולל בוועדה הזאת, שמפלגותיהם היו חלק מממשלות ישראל לדורותיהם ואפילו עמדו בראש משרד החינוך, נציגים שלהם עמדו בראש משרד החינוך ולא עשו מאומה כדי לבטל את תשלומי ההורים, ואני מדבר גם על התל"ן וגם על התשלומים שמאושרים בוועדה, ולכן אני חושב שהגיע הזמן שגם אנחנו כאן בוועדה - - -

מאיר כהן: אבל הם עשו דברים אחרים.

<זאב גולדבלט: אני לא אומר שהם לא עשו דברים אחרים.

<זאב גולדבלט: הדיון כרגע מתמקד בתשלומי ההורים, ותשלומי ההורים, יצאו בהכרזות גדולות ועשו כלום.

מאיר כהן: ציינתי ביושר שגם כשאלה היו שרי חינוך ממפלגתי שלי, אני התנגדתי, אז עשינו דברים טובים אחרים.

מאיר כהן: את הדברים האלה הם לא עשו.

<זאב גולדבלט: אין חולק על זה.

מאיר כהן: ראה, אני מחזיר את זה אליך.

מאיר כהן: אתם היום ארגון ההורים.

מאיר כהן: בידכם כוח - - -

יעקב מרגי: הם הכריזו מרד.

יעקב מרגי: מה זה עזר?

מאיר כהן: אני מצטער, אני לא שומע את קולכם בנושא תשלומים.

מאיר כהן: אי אפשר לעשות מקח וממכר עם משרד החינוך.

מאיר כהן: אמירה של תשלומים צריכה להיות ברורה וחדה.

מאיר כהן: זה הדבר שאתם צריכים לשים בראש סולם העדיפות שלכם למאבקים.

מאיר כהן: זה הדבר שפוגע בתלמידים יותר מכול, אי השוויון הזה.

<זאב גולדבלט: אני לא רוצה לחלוק על מה שחבר הכנסת מאיר כהן אמר.

<זאב גולדבלט: אני באמת חושב שאנחנו צריכים להציב את זה בראש סדר העדיפויות שלנו כפורום.

<זאב גולדבלט: אני מזכיר רק שאנחנו גם ארגון דמוקרטי, גוף דמוקרטי.

<זאב גולדבלט: גם אצלנו לא כולם מקבלים שזה צריך להיות בראש סדר העדיפויות.

<זאב גולדבלט: יש כאלה שחושבים שאולי הצד הפדגוגי צריך להיות בראש סדר העדיפויות.

<זאב גולדבלט: בכל מקרה אני חושב שהכדור נמצא בפירוש במגרש של המחוקק.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: צרויה, בקשה.

<צרויה מידד-לוזון: שלום, צרויה מידד-לוזון, אני היועצת המשפטית של התנועה לאיכות השלטון.

<צרויה מידד-לוזון: אנחנו אמורים להיות מוכרים למשרד החינוך מכל המחקרים שאנחנו שולחים להם בנושא ולא מקבלים ולו תשובה נימוסית.

<צרויה מידד-לוזון: כשיש להם תשובות, אז הם יודעים לתת, אבל כשאין, אז פשוט לא.

<צרויה מידד-לוזון: מבחינתנו יש פה בעיה.

<צרויה מידד-לוזון: אני לא מתעסקת בשוויון.

<צרויה מידד-לוזון: מבחינתנו יש בעיה גם של מינהל בלתי תקין, חוסר שקיפות, חוסר פיקוח וגם מוקד שחיתות שבעצם אנחנו חוששים שנוצר פה.

<צרויה מידד-לוזון: כשיש מוקד כוח פוליטי כמו רשתות עם הרבה כוח, הרבה כסף והרבה השפעה, אז משרד החינוך לא מתעסק איתם וזו התוצאה.

<צרויה מידד-לוזון: יש לנו הצעות.

<צרויה מידד-לוזון: בגלל שאין זמן, אני לא ארחיב פה את כל הדברים שמשרד החינוך יכול לעשות על פי הנוהל, החל מהשקיפות הנדרשת, פרסום הדוחות שנדרשים על פי הנוהל, ואני לא חושבת שבכלל הדוחות האלה קיימים.

<צרויה מידד-לוזון: אני ברשות

<צרויה מידד-לוזון: כם פשוט אשלח מכתב נוסף למשרד החינוך ואכתב את יו"ר הוועדה.

<צרויה מידד-לוזון: אשמח אם הפעם לשם שינוי נקבל תשובה ומשהו יעשה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: שי, משפט סיכום ואני עובר למשרד החינוך.

<שי פולטהיים: במשפט סיכום, אני חושב שיש שני צעדים פשוטים מאוד לפתור את מרבית הבעיות, אחת, זה ייעול מערך הבקרה.

<שי פולטהיים: יש "אפיק", אפשר לסדר את "אפיק" לפי הכסף שמשלמים לתל"ן.

<שי פולטהיים: כל בתי הספר בשני העשירונים העליונים, לבקש את מערכת השעות, השוואה - - - מבחינת מערך הבקרה, לנו כמובן אין את הנתונים האלה, אבל לכם יש את הנתונים האלה.

<שי פולטהיים: קחו את מה שיש ב"אפיק", סדרו אותם לפי תשלומי תל"ן מגבוה לנמוך, קחו שני עשירונים עליונים, תפנו לכל בתי הספר, תראו מה קורה שם.

<שי פולטהיים: זה אחד.

<שי פולטהיים: בצד של הבקרה.

<שי פולטהיים: בצד של האכיפה, שני צעדים מאוד פשוטים: לחייב בתי ספר כשנכנסים ל"אפיק", להעלות את הנתונים לשנה הבאה.

<שי פולטהיים: שישלחו לכם גם עותק של דוח הכספים שהם שלחו להורים.

<שי פולטהיים: לא שלחו, אין אישור ב"אפיק".

<שי פולטהיים: מעלים ל"אפיק".

<שי פולטהיים: הצעתי לפני שבעה חודשים להעלות גם את מערכת השעות.

<שי פולטהיים: הורה יראה על מה הוא משלם, ישלם.

<שי פולטהיים: אין בעיה לשלם, רק שיראה גם את מערכת השעות שהוא אמור לקבל, את המערכת הצבועה.

<שי פולטהיים: הדבר האחרון, החזר כספים.

<שי פולטהיים: לירן, ידוע לך ולכל החברים על בית ספר אחד או שניים, קיבלתם ממני עליו עד עכשיו 513 מכתבים.

<שי פולטהיים: שני בתי ספר שידוע לכם ואתם הוריתם להחזיר את הכסף.

<שי פולטהיים: התלמידים עדיין שם, המבנים עדיין שם, המנהלים עדיין שם, המפקחים עדיין שם והרשת עדיין שם.

<שי פולטהיים: מדובר על אלפי שקלים לילד כפול מאות ילדים.

<שי פולטהיים: באים לפה, ידעתם שאנחנו כאן, תבואו עם צילום של הצ'קים.

יעקב מרגי: שי, תודה.

יעקב מרגי: משרד החינוך, מי מתחיל?

<גור רוזנבלט: אני אתחיל.

<גור רוזנבלט: גור רוזנבלט, מנהל את מינהל רישוי, בקרה ואכיפה, שאכיפת תשלומי הורים זה חלק מהמשימות שאנחנו ממלאים.

יעקב מרגי: ויש להם פעולות אחרות שאני נחשף אליהן, שהן יעילות ואפקטיביות ואני מקווה שגם בתחום הזה תצליחו כפי שהצלחתם בתחומים האחרים.

<גור רוזנבלט: תודה רבה.

<גור רוזנבלט: אז קודם כול אני מודה ליושב ראש הוועדה על הדיון.

<גור רוזנבלט: דיון חשוב.

<גור רוזנבלט: אני חושב שהרבה מאוד מהפעילות בתחום תשלומי הורים זה בזכות יושב ראש הוועדה כאן שבאמת נלחם על הנושא הזה.

<גור רוזנבלט: זה חשוב מאוד.

<גור רוזנבלט: באופן כללי צריך לומר שהנושא של תשלומי הורים הוא חלק מתוך מגמה כללית של המשרד להפחית את הנטל על ההורים.

<גור רוזנבלט: אתם בוודאי רואים את זה.

מסעוד גנאים: תשלומי הורים, להפחית את הנטל?

מסעוד גנאים: איפה רואים את זה?

יעקב מרגי: אני מבקש בלי הערות.

<גור רוזנבלט: רק השבוע הייתה תוכנית נוספת של המשרד וזה בנושא "בתי הספר של החגים", הכול בשביל להפחית נטל על ההורים, מצטרף להרבה מאוד פעולות אחרות שאנחנו עושים אותן בנושא הזה, "בית הספר של החופש", צהרונים ותוכניות אחרות.

<גור רוזנבלט: באופן כללי, תשלומי הורים בבתי הספר נמצאים במגמת הפחתה.

<גור רוזנבלט: חשוב לדעת את זה.

<גור רוזנבלט: אלה הנתונים.

<גור רוזנבלט: התשלומים נמצאים ברמת הפחתה.

<גור רוזנבלט: אנחנו רואים את זה במערכות שלנו, אנחנו גם רואים את זה בשטח.

<גור רוזנבלט: באופן כללי יש הפחתה של תשלומי ההורים בכל המערכת לעומת מה שהיה בשנים הקודמות.

<גור רוזנבלט: בכלל אנחנו עושים סדר בנושא הזה.

<גור רוזנבלט: כשעושים סדר בנושא, אז כמובן שזה לא דבר שקורה בן יום וזה לא דבר שקורה תוך זמן קצר, אבל הדברים מתקדמים ומשנה לשנה יש לנו יותר בתי ספר שאנחנו מצליחים לחייב אותם לדווח ב"אפיק" והסדר לאט לאט מתקדם.

<גור רוזנבלט: זה כאמירה כללית לדעת איפה אנחנו נמצאים.

<גור רוזנבלט: מה אנחנו בעצם עושים?

<גור רוזנבלט: כל הנושא של הנחיות שהמשרד מוציא, כמובן שהכול נמצא בצורה גלויה ברשת.

<גור רוזנבלט: אנחנו גם מורידים את ההנחיות למפקחים.

<גור רוזנבלט: אני באופן אישי יחד עם הצוותים כאן, עם סימה, עם לירן, עם דודי, מנהל אגף אכיפה, עם כולם, אנחנו עוברים מחוז ומחוז, אנחנו מנחים את המפקחים איך צריך לעשות את הבדיקות, מה צריך להיות התהליך של אישור תל"ן.

יעקב מרגי: איזה מפקחים?

<גור רוזנבלט: המפקחים הכוללים של בתי הספר.

יעקב מרגי: היא הבעיה.

<גור רוזנבלט: בסדר, אני מסביר מה אנחנו עושים.

<גור רוזנבלט: להגיד לך שהכול כבר הצליח?

<גור רוזנבלט: לא.

<גור רוזנבלט: אנחנו בתהליך ואנחנו מנחים איך לעשות את התהליך של האישורים, איך הדבר הזה צריך להתבצע.

<גור רוזנבלט: אנחנו כמובן שמחים לכל בדיקה שנעשית בנוסף לבדיקה שלנו.

<גור רוזנבלט: כמובן כל מי שבודק וכל מי שעושה בדיקות במערכת, זה בוודאי מטייב את התהליכים.

<גור רוזנבלט: זה באופן כללי.

<גור רוזנבלט: לגבי איך אנחנו בודקים, אז קודם כול כשאנחנו ניגשים לבית ספר, הבדיקה שלנו, אני לא מזלזל חלילה בבדיקה של ההורים.

<גור רוזנבלט: הם בודקים מה שהם יכולים לראות.

<גור רוזנבלט: אנחנו בודקים את סך הקצאת השעות שבית ספר קיבל מול סך הביצוע.

<גור רוזנבלט: ברגע שהביצוע, השעות של בית הספר נופל מסך השעות שהוא תוקצב, אנחנו מקזזים את השעות.

יעקב מרגי: אתה מדבר על שעות התקן?

<גור רוזנבלט: אני מדבר על הכול.

יעקב מרגי: גור, אמרת, "אנחנו מקזזים".

יעקב מרגי: למי?

<גור רוזנבלט: לרשתות, לבעלויות, למי שצריך.

<יואל זהורי: הוא פשוט משקר.

יעקב מרגי: סליחה.

יעקב מרגי: א', אני אוציא אותך.

יעקב מרגי: ב', לא אתן לך להיכנס יותר לוועדות.

יעקב מרגי: אתה לא תטיח כך.

יעקב מרגי: סליחה, אתה יכול לומר בעדינות, גם לא לומר בקריאת ביניים.

<גור רוזנבלט: אם אני בא למוסד והמוסד מתוקצב באלף שעות הוראה, אני הולך ובודק ביצוע של אלף שעות הוראה.

יעקב מרגי: בתקניות.

<גור רוזנבלט: בניכוי ה-6% שמותר להם להוריד.

יעקב מרגי: של הבעלויות.

<גור רוזנבלט: בוודאי, בעלויות, רשתות, רשויות, מי שזה לא יהיה.

<גור רוזנבלט: כך הבדיקה מתבצעת וחשוב להדגיש את זה.

יעקב מרגי: אתה מקבל מערכת שעות מבית הספר, שעות צלצולים.

יעקב מרגי: זה גם נתון שאתם צריכים לבדוק.

יעקב מרגי: תן לי את האמירה שלך לעתיד.

<גור רוזנבלט: תבינו את המציאות.

<גור רוזנבלט: נאמרו פה כל מיני דברים, רובם לא נכונים, הורים שלא מבינים.

<גור רוזנבלט: זה מקצוע.

<גור רוזנבלט: צריך להבין את המקצוע פה.

יעקב מרגי: תן לי דוגמא שלא נכון.

<גור רוזנבלט: למשל, נאמר על ידך, יושב ראש הוועדה, לא יכול להיות שיש 15 שעות תל"ן בבית ספר שמסיים בשעה 17:00, אז כן יכול להיות וצריכים להבין את זה.

יעקב מרגי: איך?

<גור רוזנבלט: כשאנחנו מדברים על שעת תל"ן, מה זה בעצם שעת תל"ן?

<גור רוזנבלט: המשמעות היא שבמקום שמשרד החינוך יתקצב את השעה הזאת בנוסף לשעות שמשרד החינוך תקצב, מתאגדים ההורים ואומרים, אנחנו רוצים שהילדים - - - , ואנחנו נשלם.

יעקב מרגי: עברית קשה, שפה יפה.

יעקב מרגי: בוא תקשיב, אני אשאל אותך שאלה.

יעקב מרגי: עד איזו שעה אתה מתקצב לי את התיכון?

<גור רוזנבלט: זה לא עד איזו שעה.

<גור רוזנבלט: זה בדיוק מה שאני אומר.

<גור רוזנבלט: זו הסתכלות לא נכונה.

יעקב מרגי: למה?

<גור רוזנבלט: אני צריך להסביר.

<גור רוזנבלט: אנחנו מתקצבים סך שעות למוסד.

<גור רוזנבלט: המוסד צריך לבצע את השעות שהוא קיבל מאיתנו.

יעקב מרגי: הוא לא מבצע.

יעקב מרגי: גור, אני מוכן גם לשבת איתך לא במסגרת הדיון בוועדה.

<גור רוזנבלט: תעשה דיון על ביצוע שעות הוראה בתיכונים, אני אבוא עם הנתונים, נתוני אמת של ביצוע.

יעקב מרגי: שעות תל"ן זו תוכנית לימודים נוספת שאתה מתמחר אותה לפי עלות שעה.

<גור רוזנבלט: מגיעים הורים ואומרים, ואגב, חשוב לדעת.

<גור רוזנבלט: אנחנו רגולטור.

<גור רוזנבלט: פה יש צד אחד של המפה.

<גור רוזנבלט: יש הרבה מאוד הורים שאומרים, אנחנו רוצים לקבל יותר, אנחנו רוצים לשלם ולקבל יותר.

יעקב מרגי: הם יכולים לרצות עד מחר.

יעקב מרגי: תפקידי לוודא שהם מקבלים תמורה בעבור התשלום שלהם.

<גור רוזנבלט: צריך רגע להבין איך אנחנו מחשבים שעת תל"ן.

<גור רוזנבלט: שעת תל"ן זה אומר שכל הורה משלם סכום מסוים שנתי ומסכום ההורים אנחנו מייצרים שעה לתשלום.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: גור, הדיון לא נשלם.

יעקב מרגי: אני אומר רק את הסיכום ואני נועל את הדיון.

יעקב מרגי: הוועדה מודה להורים ולמר שי פולטהיים על היוזמה הברוכה ועל העמדת מערכת בקרה אישית של שעות תקן ותשלומי תוכניות לימודים נוספות.

יעקב מרגי: הוועדה קוראת למשרד החינוך להיכנס לעובי הקורה במה שקורה בתוכנית "אפיק", לאכוף דיווחי אמת, ביצוע אמת.

יעקב מרגי: עולה מהדיון שתופעה שיש במערכת, תופעה של דיווחים כוזבים.

יעקב מרגי: עולה מן הדיון שחלק מבתי הספר מקבלים שעות תקן ואינם מבצעים אותם, וכן עולה מהדיון שחלק מבתי הספר שמאושרים להם תוכניות לימודים נוספות, אינם מספקים את התוכנית להורים.

יעקב מרגי: הוועדה מבקשת ליצור סנקציה כלפי בתי ספר שאינם מדווחים בתוכנית "אפיק".

יעקב מרגי: לצערי הרב חשבתי שזאת תהיה ישיבה אחרונה, אבל הוועדה תמשיך לעקוב אחרי הנושא.

יעקב מרגי: תודה לכולם וסליחה עם אלה שלא הספיקו לומר את מה שרצו לומר.