הוועדה לענייני ביקורת המדינה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 297, 2018-01-08 11:00

שלי יחימוביץ': בוקר טוב לכולם.

שלי יחימוביץ': אנחנו מכונסים כדי לדון על גורלם של אלפי שארית יהודי אתיופיה, שנמצאים עדיין, למרבה הצער והכעס, במחנות מעבר בגונדר ובאדיס.

שלי יחימוביץ': זאת הפעם הראשונה בתקופה האחרונה שהוועדה לענייני ביקורת המדינה מקיימת דיון בנושא, אבל דיונים בנושא התקיימו גם בוועדת העלייה והקליטה, ברשות חבר הכנסת אברהם נגוסה, שנמצא כאן איתנו, גם בוועדת הפנים, גם בוועדת העבודה והרווחה.

שלי יחימוביץ': אני רוצה לציין שהושגו הישגים בעניין הזה, אודות ללחץ מאד כבד, גם של חברת הכנסת דודי אמסלם, גם של חבר הכנסת אברהם נגוסה, גם חבר הכנסת אלי אלאלוף, ולפני שנתיים-.

שלי יחימוביץ': בדיוק הכרתי את השם שלך, אלי.

אברהם נגוסה: גם חברת הכנסת רויטל סויד.

שלי יחימוביץ': חברת הכנסת רויטל סויד.

שלי יחימוביץ': התקבלה לפני שנתיים כבר החלטת ממשלה שגורסת להעלות את אותה שארית יהודי אתיופיה שנמצאים שם כמעט חלקם 20 שנה, חלקם פחות.

שלי יחימוביץ': על כל פנים מדובר בסיטואציה שהיא בלתי אפשרית, לא מתקבלת על הדעת משום בחינה שהיא.

שלי יחימוביץ': לא מוסרית, לא ציונית, לא לאומית, לא אנושית, לא יהודית.

שלי יחימוביץ': אותה החלטה מבורכת, שהתקבלה אודות ללחץ של חברי הכנסת, נתקעה גם היא, כיוון שאז, באופן חריג ביותר, שלא אופייני לשום קליטה של שום גל עלייה במהלך ההיסטוריה של מדינת ישראל, התברר שלצורך העלייה הזאת יש מגבלה כספית ועל פי האפשרויות הכספיות והסכום שהוקצה בתקציב, לפי זה יעלו עולים.

שלי יחימוביץ': זה דבר שהוא חמור ביותר.

שלי יחימוביץ': הוא בניגוד לאתוס העלייה והקליטה שהוא אחד היסודות המכוננים של עצם קיומה של מדינת ישראל.

שלי יחימוביץ': אני חייבת לומר שאני באופן אישי מביעה מחאה על כך שהאנשים האלה נכללים לא במסגרת חוק השבות, אלא במסגרת חוק הכניסה לישראל, שזאת אפליה בוטה.

שלי יחימוביץ': אני אגיד דבר יותר חמור ואני אגיד אותו כבר בהתחלה: לו היה מדובר באנשים שאינם כהי עור, לו היה מדובר – תיכף נדע את המספרים, אנחנו מדברים על משהו של בין 5,000 לבין 8,000 – לו היה מדובר על משהו שהוא בין 5,000 לן-8,000 יהודים בלונדינים, אני מניחה שהבעיה הייתה נפתרת; ואי אפשר להתעלם בדיון הזה שכל הזמן סוחבים אותנו לכיוון החלטות בירוקרטיות ותקציביות.

שלי יחימוביץ': אי אפשר להתעלם מכך שהומצא אתוס חדש וייחודי לטובת הציבור הזה.

שלי יחימוביץ': אנחנו נתחיל בדו"ח מבקר המדינה, שאני חייבת לומר שמאז שהוא נכתב עברנו כבר הרבה תהפוכות ושינויים.

שלי יחימוביץ': אנחנו נשמע עליו ממש ממש בקצרה מליאורה שמעוני, מנהלת החטיבה לתחומי חברה ורווחה.

שלי יחימוביץ': שימו לב, הוא נכתב בשנת 2008, לפני כמעט 10 שנים.

שלי יחימוביץ': אנחנו כן נקבל ממנו פרספקטיבה והוא יהיה הבסיס שלנו ליציאה לדיון.

שלי יחימוביץ': אז ליאורה בקצרה, בבקשה.

<ליאורה שמעוני: בוקר טוב.

<ליאורה שמעוני: בספטמבר 2008 פרסם מבקר המדינה חוות דעת על פי בקשה של הוועדה לענייני ביקורת המדינה, בעניין יישום החלטות הממשלה באשר לעניין - - -

אלי אלאלוף: ברשות מי?

אלי אלאלוף: את לא זוכרת?

<ליאורה שמעוני: לא.

שלי יחימוביץ': על מה, על דו"ח הביקורת?

<ליאורה שמעוני: לא, לא.

<ליאורה שמעוני: מי עבד כיושב ראש הוועדה.

אברהם נגוסה: זבולון אורלב.

<ליאורה שמעוני: זבולון אורלב, אוקיי.

<ליאורה שמעוני: בעניין של יישום החלטות הממשלה באשר לעליית בני הפלשמורה לישראל.

<ליאורה שמעוני: אני לא אפרט את כל מה שאנחנו העלינו במסגרת חוות הדעת הזאת, אלא רק כמה דברים עקרוניים שיכולים גם, כפי שאמרה יושבת הראש, להביא אותנו לאיזו שהיא תשתית שממנה ניתן לצאת לדיון שיושבת הראש מבקשת לקיים פה היום.

<ליאורה שמעוני: צריך לציין שבאתיופיה היו ויש עדיין ריכוז של צאצאי יהודים המכונים פלשמורה.

<ליאורה שמעוני: הם אינם זכאים לעלות לישראל במסגרת חוק השבות, אלא קבעו לגביהם שהם יוכלו לעלות לארץ רק במסגרת חוק הכניסה לישראל, כאשר הבסיס לכך הוא החשש מכך שבעבר היה מדובר בהתבוללות, בכך שאותם אנשים התנצרו.

<ליאורה שמעוני: במשך כל השנים שמאז שהתחילה לעלות סוגיית בני הפלשמורה, בעצם קיים איזה שהוא מאבק ציבורי שהתחולל גם בתוך כותלי הכנסת, אבל גם בכלל הציבור כולו, גם בקרב כאלה שהם בני עדת אתיופיה שעלו לארץ, המבקשים להביא לארץ את בני משפחותיהם.

<ליאורה שמעוני: הבעיה המרכזית שעולה באמת באשר לנקודה הזאת, היא השאלה בנוגע ליהדותם של אותם בני פלשמורה.

<ליאורה שמעוני: החשש הוא שברגע שלא יבדקו את יהדותם כראוי, יהיה כאן איזה פתח גדול וענק לכניסה של מי שאינו יהודי, מי שיהדותו מוטלת בספק.

שלי יחימוביץ': אגב, אין לזה שום בסיס, כיוון שמדובר במספר סגור של אנשים שממתינים.

אלי אלאלוף: למה זה צריך להיות סגור?

אלי אלאלוף: זה סגור באוקראינה?

רויטל סויד: זה סגור במובן של מי שנבחן ונבדק כמי שראוי לעלות - - -

אלי אלאלוף: לא, לא, אז הוא לא צריך להיות ככה - - -

<ליאורה שמעוני: לא, לא, אתה צודק אלי.

<ליאורה שמעוני: אין כאן ויכוח.

אלי אלאלוף: וכל הדעות הקדומות על יהדות אתיופיה, שלא מדברים על יהדותו.

מאיר כהן: מישהו הכריז לפני כמה שנים שהסתיימה העלייה.

שלי יחימוביץ': הסתיימה העלייה, כן.

שלי יחימוביץ': נסגרו שערי מדינת ישראל.

אלי אלאלוף: כי עכשיו קשה לו לחזור בו.

אלי אלאלוף: ככה הוא אמר לי.

<ליאורה שמעוני: אז באמת כפי שכאן כבר התחיל איזה שהוא דיון, גם הדו"ח שלנו סקר את החלטות הממשלה שניתנו מאז שנת 2003 בעצם, אם כי התחילו להגיע לארץ עוד לפני כן בני הפלשמורה, אבל הדו"ח שלנו התייחס מהתקופה של שנת 2003.

<ליאורה שמעוני: מה שעלה כאן עכשיו, באיזה שהוא דיון פנימי וקטן, הוא באמת מצביע על הבעיה הגדולה, שפעם אחת יש החלטה עקרונית משנת 2003 להעלות את כל בני הפלשמורה לארץ, ומצד שני בהחלטות שלאחר מכן גם מתקבלות החלטות על מכסות, שזה דבר שבאמת אולי הוא חריג ביחס לעלייה - - -

שלי יחימוביץ': הוא חריג, נקודה.

שלי יחימוביץ': הוא לא קרה מעולם.

שלי יחימוביץ': נקודה.

<ליאורה שמעוני: ובאמת בשנת 2003, כפי שאמרתי, התקבלה החלטה עקרונית להעלות את צאצאי יהדות אתיופיה לארץ, כאלה שהם יכולים להוכיח שהם מזרע ישראל מצד האם.

<ליאורה שמעוני: שימו לב, יש כאן גם כן איזו שהיא הגבלה מאד מאד מפורשת, כי אנחנו מדברים לא על כל מי שאולי הוא יהודי, אלא רק מי שיכול להוכיח את יהדותו מזרע ישראל מה שנקרא, מצד האם.

<ליאורה שמעוני: אלה יוכלו להיכנס לארץ ולהתגייר.

<ליאורה שמעוני: בהמשך גם אזכיר וזה גם מופיע בדו"ח, שהרבנים הראשיים לשעבר של מדינת ישראל, גם הם התירו שאותם אנשים יכולים לעלות לארץ, אם באמת מוכחת יהדותם מצד האם; והם יגיעו לארץ ויתגיירו לחומרה.

<ליאורה שמעוני: בהמשך לכך, כפי שאמרתי, התקבלו עוד החלטות ממשלה שצמצמו את המכסה של אותם יהודים מבני עדת הפלשמורה, שיכולים לעלות לישראל.

<ליאורה שמעוני: זה עמד על סדר גודל של בערך 17,000 אנשים.

<ליאורה שמעוני: ובאמת מאז הגיעו לארץ רבים.

<ליאורה שמעוני: בשלבים אחדים מאז ועד היום גם הוחלט, במסגרת אותן החלטות, גם לסגור את אותם מחנות גם באדיס אבבה וגם בגונדר ולרוקן אותם בעצם ולהחליט שזהו, מעתה אנחנו העלינו לארץ את כולם, לא יכולים, אין יותר - - -

שלי יחימוביץ': החלטה שלא בוצעה כמובן.

<ליאורה שמעוני: בדיוק, החלטה שלא בוצעה.

<ליאורה שמעוני: המחנות האלה המשיכו והתמלאו.

<ליאורה שמעוני: בסופו של דבר הדו"ח מסיים בכך שמדובר בבעיה שהיא בעיה ערכית ואולי גם בעיה שנובעת מהחלטות של מדיניות.

<ליאורה שמעוני: אנחנו סיכמנו את זה ככה: לפי החישובים שהוצגו לנו - מי שעשה בזמנו את הדו"ח, בשנת 2008 - נותרו לפי אומדן הסוכנות כ-3,000 בני פלשמורה שזכאותם לבדיקה לא נבדקה.

<ליאורה שמעוני: על הממשלה לדון בעניינם ולהחליט אם לבדוק את זכאותם לעלות ארצה, אם לאו.

<ליאורה שמעוני: אלה שאלות ערכיות הנוגעות למדיניות, שבהן אמורה לעסוק הכנסת והממשלה, כשברקע כמובן נמצאת גם החלטה עקרונית של בג"ץ בעניין הזה, שגם היא דיברה על כך.

<ליאורה שמעוני: בשנת 2008 הייתה החלטה של בג"ץ שסיכמה את הדברים ואמרה שמבחינה הומאנית, הממשלה חייבת לשקול לאפשר בדיקה של הזכאות של מבקשים נוספים, מעבר לאלה שכבר הספיקו לעלות עד אז ומעבר לאלה שנמצאים בתוך הרשימות.

<ליאורה שמעוני: בזמנו גם הייתה איזו שהיא רשימה שהכין משרד הפנים ובג"ץ אמר שצריך לבדוק מבחינה הומניטארית גם כאלה שנמצאים מעבר לאותה רשימה, שלא נכללים ברשימה הפוטנציאלית.

<ליאורה שמעוני: בכך יינתן מענה לרחשי הלב של בני קהילת אתיופיה להתאחד עם קרוביהם.

<ליאורה שמעוני: פה סיימנו, ב-2000 סיימנו.

<ליאורה שמעוני: מאז היו כמובן עוד את ההחלטות של 2015, החלטת ממשלה שהייתה החלטה שהיא מרחיבה אפילו לגבי העבר ומיד לאחר מכן, בשנת 2016 התקבלה החלטה נוספת, אבל הפעם שוב היא מצמצמת ומגדירה מכסה שנשארו עוד 1,300 אנשים שיש מקום לבדוק את זכאותם לעלות.

<ליאורה שמעוני: אנחנו יודעים כנראה שכן.

<ליאורה שמעוני: הם עלו מאז.

<ליאורה שמעוני: וגם נאמר באותה החלטת ממשלה שאם מרשם האוכלוסין חושב, סבור, שיש יותר מ-1,300 - - -

אברהם נגוסה: לא נשארו - - -

שלי יחימוביץ': שנייה, אברהם.

אברהם נגוסה: מתוך זה להעלות 1,300.

אברהם נגוסה: זה לא ש-1,300 נשארו.

שלי יחימוביץ': אברהם, אתה מיד תתאר את המצב כמו שהוא.

<ליאורה שמעוני: כן.

<ליאורה שמעוני: אז עוד נאמר שם בהחלטה שאם רשות האוכלוסין - - -

שלי יחימוביץ': ליאורה, תסיימי בבקשה.

<ליאורה שמעוני: זהו, זה משפט אחרון.

<ליאורה שמעוני: אם רשות האוכלוסין תחשוב שיש יותר, יובא הדבר מחדש לאישור הממשלה.

<ליאורה שמעוני: לא נאמר מי צריך להעלות את זה בממשלה, אבל יש את ההסתייגות הזאת.

שלי יחימוביץ': אוקיי.

שלי יחימוביץ': אנחנו נשקול בסוף הישיבה זאת לכנס שוב את מליאת הוועדה, לפי סעיף 21 לחוק מבקר המדינה ולבקש ממבקר המדינה להכין דו"ח חדש, כיוון שהדו"ח הזה הוא משנת 2008.

שלי יחימוביץ': חבר הכנסת אברהם נגוסה, יו"ר ועדת העלייה והקליטה.

שלי יחימוביץ': תן לנו סקירה מקיפה על מה קרה, איפה אנחנו עומדים היום.

אברהם נגוסה: כן.

אברהם נגוסה: קודם כל תודה, גברתי יושבת הראש.

אברהם נגוסה: אני מאד מברך על כינוס הוועדה בנושא מאד חשוב, שלא רק יישמע בוועדת העלייה והקליטה, אלא גם בוועדת הביקורת - שהממשלה נכשלת בביצוע ההחלטות שלה, שהיא קיבלה בעצמה.

אברהם נגוסה: אני אפרט.

אברהם נגוסה: כמו שהיא אמרה נכון, המדיניות עד שנת 2013 הייתה להעלות את מי שיהודי מצד אמו על פי ההלכה.

אברהם נגוסה: זו המדיניות שהממשלה קיבלה עליה החלטה הן בשנת 2003 והן בשנת 2010.

אברהם נגוסה: באוגוסט 2013 הסוכנות אמרה – על פי המדיניות הזאת סיימנו, אבל כל השנים האלה, כל מי שלא הוכיח את יהדותו מצד אמו, נדחה.

אברהם נגוסה: הוא נמצא בתוך הרשימה של הקהילה, הוא נמצא בתוך הקהילה.

אברהם נגוסה: אז הממשלה באה וקיבלה החלטה ב-15 בנובמבר 2015, אחרי שאנחנו, חברי הכנסת יצאנו באוקטובר 2015 - - -

שלי יחימוביץ': וגם איימתם שתצאו מהמליאה ולא תצביעו עם הקואליציה.

אברהם נגוסה: לא, זה אחר כך.

שלי יחימוביץ': פעם היו סיבות טובות לא להצביע עם הקואליציה.

אברהם נגוסה: אני אגיע לזה.

אברהם נגוסה: באוקטובר 2015 יצאנו ארבעה חברי כנסת – אני, חבר הכנסת דוד אמסלם, חברת הכנסת רויטל סויד וחבר הכנסת דוד ביטן וחזרנו ודיווחנו על המצב ועל הצורך להעלות אותם ועל כך שהממשלה צריכה לקבל החלטה.

אברהם נגוסה: שר הפנים דאז סילבן שלום הביא הצעת מחליטים לממשלה.

אברהם נגוסה: ב-15 בנובמבר 2015 הממשלה קיבלה החלטה פה אחד, ללא התנגדות האוצר, ללא התנגדות שום שר, פה אחד התקבלה החלטה מספר 716.

אברהם נגוסה: אותה הממשלה קבעה צוות בין משרדי ברשות אודי פראוור, סמנכ"ל משרד ראש הממשלה.

שלי יחימוביץ': והיום נציב שירות המדינה בפועל.

אברהם נגוסה: כן.

אברהם נגוסה: הוועדה הבין משרדית תמליץ לממשלה עם תקציבים ותוך 60 יום ליישום ההחלטה.

אברהם נגוסה: הוועדה ישבה יותר מארבעה חודשים, בניגוד להחלטה שהיא הייתה צריכה לסיים את זה תוך 60 יום, וזה ביזמתה.

אברהם נגוסה: אפילו הצוות לא בא לקבל אישור הארכה מהממשלה שתמו 60 יום.

אברהם נגוסה: גם זו הפרה.

אברהם נגוסה: אחרי ארבעה חודשים באו ואמרו סליחה, בגלל חוק הנומרטור וכל הדברים האלה, אין תקציב לבצע את ההחלטה הזאת.

אברהם נגוסה: החלטה שהתקבלה פה אחד.

אברהם נגוסה: שר האוצר ישב וקיבל, אגף התקציבים אישר אותה ואז פתאום, אחרי ארבעה חודשים אין תקציב, לא נבצע אותה.

שלי יחימוביץ': מזל שלא היה נומרטור כשהקימו את המדינה.

שלי יחימוביץ': באמת, לא הייתה מוקמת מדינת ישראל.

שלי יחימוביץ': נורא פשוט.

אברהם נגוסה: כן, כן.

שלי יחימוביץ': גם כשההורים שלי עלו לארץ אף אחד לא הפעיל עליהם את הנומראטור.

שלי יחימוביץ': לא על אבא שלי בשנת 1948, לא על אמא שלי בשנת 1956.

שלי יחימוביץ': לא על עולי חבר העמים בראשית שנות ה-90.

שלי יחימוביץ': כלום.

שלי יחימוביץ': רק עליהם.

אברהם נגוסה: נכון, נכון.

אלי אלאלוף: אפילו לא על המרוקאים.

שלי יחימוביץ': ולא על העלייה ממרוקו, נכון.

שלי יחימוביץ': שתי עליות גדולות במיוחד – חבר העמים ומרוקו – לא היה נומראטור.

אברהם נגוסה: אז מה קרה?

אברהם נגוסה: אנחנו קיימנו דיון ועדה משותפת בין ועדת הפנים וועדת העלייה והקליטה, ביחד עם חבר הכנסת דודי אמסלם ונציגי משרדי הממשלה, בעיקר נציג משרד ראש הממשלה.

אברהם נגוסה: באו ואמרו שהאוצר אומר אין.

אברהם נגוסה: אז אנחנו פעלנו ביכולת הפרלמנטארית שהייתה לנו באותו זמן, כמובן, ואני גאה בזה שאני עשיתי את זה יחד עם חברי, חבר הכנסת דודי אמסלם, סירבנו להצביע עם הקואליציה.

אברהם נגוסה: היה לנו מזל שהיו 61.

אברהם נגוסה: אם זה היה קורה עכשיו, אף אחד לא היה שם לב אלינו.

שלי יחימוביץ': חבר הכנסת נגוסה - - -

אברהם נגוסה: כתוצאה מזה התקבלה החלטה אחרת ואז הממשלה באה ואומרת אוקיי, בואו נביא בשנת 2017 את כולם, אבל בשנת 2017 נביא 1,300 ואז הקציבו תקציב.

אברהם נגוסה: 1,300 התחילו להביא עוד לפני זה.

אברהם נגוסה: גם אחרי שההחלטה התקבלה, לקח להם אני חושב יותר מחצי שנה לבצע את ההחלטה עד לפני - - -

שלי יחימוביץ': כמה מתוך ה-1,300 - - -

אברהם נגוסה: יצאנו עוד משלחת חברי כנסת - - -

שלי יחימוביץ': כמה מתוך ה-1,300 האלה, שכן הוחלט עליהם, הגיעו?

אברהם נגוסה: כולם הגיעו.

אלי אלאלוף: הגיעו, הגיעו כולם.

<קריאה: פלוס שמונה.

שלי יחימוביץ': 1,308.

אברהם נגוסה: בסדר, אז אני באמת רוצה ללכת בכיוון.

אברהם נגוסה: עוד משלחת חברי כנסת יצאה – אנוכי, חבר הכנסת אלאלוף, חבר הכנסת מאיר כהן וחבר הכנסת חיליק בר – יצאנו וראינו שבדיוק שבוע לפני שיצאנו, הצוות של משרד הברית נסעו והתחילו שם.

אברהם נגוסה: פגשנו אותם בדיוק כשהתחילו את העבודה לאחר חצי שנה של איחור ביצוע בהחלטת הממשלה.

אברהם נגוסה: מאז הגיעו נכון, 1,300.

אברהם נגוסה: הממשלה עמדה במילה שלה בעניין של החלטה מספר 1911, שהתקבלה ב-11 באוגוסט 2016 וההחלטה התבססה מבחינת הקריטריונים על החלטה 716.

אברהם נגוסה: דהיינו, ההחלטה הזו לא מבטלת את החלטה מספר 716, אלא היא מתבססת על החלטה 716.

אברהם נגוסה: את זה חשוב לי להדגיש.

<קריאה: אבל היא הוסיפה עוד קריטריונים.

אברהם נגוסה: לא, לא.

אברהם נגוסה: לא הוסיפה, רק צמצמה, כדי להתאים ל-1,300.

אברהם נגוסה: מה קרה?

אברהם נגוסה: לא הורידה שום קריטריון.

<קריאה: לא, אבל הוסיפה.

אברהם נגוסה: על הבסיס הזה הם אמרו בואו נצמצם את זה, נקשה יותר כדי להביא, אז הם הקישו יותר.

אברהם נגוסה: דהיינו, רק מי שהבן או הבת שלו נמצאים בישראל, הורה זקן שנשאר שם, יכול לעלות עם ילדיו שנשארו שם איתו ומי שנשאר בודד שם ויתר המשפחה מהדרגה הראשונה שלו פה בארץ.

אברהם נגוסה: אלה שני הסעיפים שהם פעלו, מתוך ארבעה סעיפים בהחלטה.

אברהם נגוסה: אין זמן להיכנס לכל הסעיפים.

אברהם נגוסה: מה שאני כן יכול להגיד, שמבחינת ביצוע החלטת הממשלה מספר 1911 מיום 11 באוגוסט 2016, בוצעה.

אברהם נגוסה: כלומר שמשרד הפנים ביצע את זה, הסוכנות הביאה את העולים האלה.

אברהם נגוסה: אבל מה קרה?

אברהם נגוסה: בהחלטת הממשלה הזאת – 1911 – כתוב סעיף 5.

אברהם נגוסה: בסעיף 5 כתוב אם משרד הפנים רואה שיש יותר או פחות מ-1,300, על פי אותם קריטריונים, הוא צריך להביא את זה לממשלה על מנת - - -

שלי יחימוביץ': לתקצב את זה מחדש.

אברהם נגוסה: לקבל אישור ולהמשיך את זה.

אברהם נגוסה: הדבר הזה לא נעשה עד היום הזה, למרות שאני וחבר הכנסת אלאלוף וחבר הכנסת מאיר כהן, לפני כמה חודשים, כדי שלא לפגוע ברציפות העבודה של משרד הפנים והסוכנות, שימשיכו, שלא יתקפלו, הלכנו לפני כמה חודשים למנכ"ל משרד ראש הממשלה, גם בנוכחות אודי פראוור, סמנכ"ל המשרד, שגם היה בפגישה הזו.

אברהם נגוסה: הייתה הסכמה שאם משרד הפנים רואה שיש פוטנציאלים מתאימים לקריטריונים הקיימים על פי ההחלטה הזו, מחויבים להמשיך להביא - - -

שלי יחימוביץ': זה לא קרה.

אברהם נגוסה: זה לא קרה.

אברהם נגוסה: מה שקרה, משרד הפנים - - -

שלי יחימוביץ': רגע, חבר הכנסת נגוסה, שאלה.

שלי יחימוביץ': מי אמור להביא את הדבר הזה לממשלה?

אברהם נגוסה: אוקיי.

אברהם נגוסה: גם אתמול הייתה לנו פגישה במשרד ראש הממשלה, יחד עם יושב ראש הקואליציה, חבר הכנסת דוד אמסלם, עם נציגי משרד ראש הממשלה.

שלי יחימוביץ': תיכף נשמע אותם.

אברהם נגוסה: כן, גם בנושא הזה.

אברהם נגוסה: רצינו לדעת מה בדיוק הבעיה, אחרי שסיכמנו וגם ישבנו עם חבר הכנסת אלאלוף, עם ראש מינהל האוכלוסין, עם מנהל האגף במשרד הפנים, עמוס ארבל שנמצא פה.

אברהם נגוסה: ואז משרד הפנים באו ואמרו למשרד ראש הממשלה, כן יש מועמדים שיכולים להתאים להחלטה הזו, לא יודע, לא פחות מ-1,300, אני אגדיר ככה.

שלי יחימוביץ': נוספים?

אברהם נגוסה: נוספים, להמשיך בשנת 2018.

אברהם נגוסה: אבל משרד ראש הממשלה לא הצליחו להביא את זה לגיבוש תקציב על מנת להביא לאישור הממשלה.

שלי יחימוביץ': כלומר זה אצל שר האוצר כרגע?

אברהם נגוסה: הבעיה נמצאת עכשיו אצל משרד הפנים ומשרד האוצר.

אברהם נגוסה: ככה אני אציג את זה.

אברהם נגוסה: משרד הפנים אומרים אנחנו הודענו למשרד ראש הממשלה – תנו לנו אישור, אנחנו מוכנים להמשיך.

אברהם נגוסה: עכשיו משרד ראש הממשלה אומרים לנו – שר הפנים לא בא עם מכתב למזכירות הממשלה.

אברהם נגוסה: אנו מבקשים שתתנו לנו ממנדט להמשיך לשנת 2018, בואו תאשרו - - -

שלי יחימוביץ': כלומר מי שצריך לפנות זה שר הפנים כרגע.

אברהם נגוסה: נכון.

שלי יחימוביץ': אוקיי, הבנתי.

אברהם נגוסה: שר הפנים היה צריך להעביר מכתב, אבל - - -

שלי יחימוביץ': חבר הכנסת נגוסה, אני מבקשת שתעצור כאן.

אברהם נגוסה: אבל שר האוצר צריך לתת תקציב ושני המשרדים צריכים להביא את זה לאישור הממשלה.

שלי יחימוביץ': בקיצור שר האוצר משה כחלון, שר הפנים אריה דרעי ומשרד ראש הממשלה - - -

אברהם נגוסה: שלושתם.

שלי יחימוביץ': שלושת הגורמים האלה הם כרגע אחראים לפתוח את הפלונטר הזה.

אברהם נגוסה: המכשול.

אברהם נגוסה: אני רוצה להגיד - - -

שלי יחימוביץ': משפט אחרון.

שלי יחימוביץ': יש פה עוד חברי כנסת.

אברהם נגוסה: משפט אחרון.

אברהם נגוסה: אם הייתה קהילה דומה באירופה, באמריקה, במדינה אחרת, מזמן היו מביאים אותה.

שלי יחימוביץ': אין לנו ספק.

אברהם נגוסה: לא היו מדברים על תקציבים, היו יורדים, מקבלים אותם עם שטיח אדום בשמחה, אבל לצערי הרב - - -

אלי אלאלוף: כי הם באים מהאזור האדום.

אברהם נגוסה: תודה.

שלי יחימוביץ': טוב, חברה.

אלי אלאלוף: אני ביקשתי.

שלי יחימוביץ': כן, כן, אלי, אתה הבא בתור.

שלי יחימוביץ': אני רק אגיד שחברי הכנסת שנרשמו זה אברהם נגוסה שדיבר, אלי אלאלוף, רויטל סויד, מאיר כהן ואיציק שמולי.

שלי יחימוביץ': אנחנו נעשה שני חברי כנסת ומשתתף ואנחנו גם נבקש כמובן תשובות ממשרדי הממשלה הרלבנטיים.

שלי יחימוביץ': חבר הכנסת אלי אלאלוף, יושב ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, גם אתה מאד מעורב בזה.

שלי יחימוביץ': בבקשה.

אלי אלאלוף: כן, אני רוצה אלף להודות לאברהם שהזמין אותנו לסיור באתיופיה.

אלי אלאלוף: אני מודה בבושה על הבורות שהייתה לי על יהדות אתיופיה.

אלי אלאלוף: בסיור הזה ראיתי כמה אנחנו מתייחסים לקהילה היהודית האתיופית בגזענות.

אלי אלאלוף: חד משמעית.

אלי אלאלוף: והיה רצוי מאד שמבקר המדינה, בדו"ח הבא שהזמנת מראש, יתייחס - - -

שלי יחימוביץ': עוד לא הזמנתי.

שלי יחימוביץ': אנחנו צריכים לעשות איזה הליך פורמאלי בשביל זה.

אלי אלאלוף: כן, תעשו את ההליך שיבדוק את השוני בין עידוד העלייה מקהילות אחרות בעולם, לעומת חוסר עידוד העלייה מאתיופיה.

אלי אלאלוף: אני גם הופתעתי למיטב ידיעתי, שאין עלייה שמבוססת על איחוד משפחות אלא רק על חוק השבות.

אלי אלאלוף: היחידה שזכתה לגישה המיוחדת, המפוקפקת הזאת, זה יהדות אתיופיה.

אלי אלאלוף: אני גם רוצה להגיד שרק עבור יהדות אתיופיה מדברים על חיסול היישוב היהודי או לא יודע איך קוראים לו, בדרך כלל זה שמות פחות יפים.

שלי יחימוביץ': התפוצה.

אלי אלאלוף: על חיסול התפוצה באתיופיה.

אלי אלאלוף: אני מרוקאי ומי שיעז להגיד שהוא מחסל את יהדות מרוקו, למרות שבקושי יש שם 2,000 איש, אני אכעס עליו, אני אשגע אותו.

אלי אלאלוף: זאת אומרת שליהדות אתיופיה יש שיקול דעת מדיני ו-"ממלכתי" שלא קיים עבור אף תפוצה יהודית בעולם.

אלי אלאלוף: וכולם משחקים בזה ולכן הטרמינולוגיה כמו שתיקנת אותה.

אלי אלאלוף: תיקנתי אותך מפני שזה לא יהודים.

אלי אלאלוף: כמה יבואו?

אלי אלאלוף: כל אפריקה תבוא, מה?

אלי אלאלוף: כל רוסיה תבוא?

אלי אלאלוף: מישהו יעז להגיד דבר כזה?

שלי יחימוביץ': כל אמריקה תבוא?

אלי אלאלוף: כל אמריקה.

אלי אלאלוף: זה אומר שבאמת קודם כל זה עניין של מדיניות, של תפיסת עולם שלנו לעומת קהילת יהדות אתיופיה.

אלי אלאלוף: זה יחס אליהם, כפי שהוא צריך להיות עבור כל מי שמתיימר להיות יהודי ואנחנו צריכים לבדוק את יהדותו לפני שהוא בא.

אלי אלאלוף: אני מסכים לא לקבל כל אחד, למרות שיש לי גישה.

אלי אלאלוף: היה לי עכשיו דיון קשה עם הצוות שלי – מה אתה אומר לפליטים.

אלי אלאלוף: אני לא בעד לוותר על אחד מהם, להוציא אותו, אם הוא הגיע לפה, אתיופי.

אלי אלאלוף: כל מי שנכנס למדינה הזאת חייב להיות שלנו ויש לטפל בו כמו שצריך.

אלי אלאלוף: ליהדות אתיופיה יש כללים ולצערי ממשיכים במשחק הזה.

אלי אלאלוף: יש קהילה סמי יהודית באוקראינה, זה טיפול ישיר של משרד הקליטה.

אלי אלאלוף: במקרה מהיהדות הזאת, שאנחנו מקבלים אוטומטית, יצאו אנשים כמו אריק שרון, כמו רפול, אבל שם יש טיפול.

אלי אלאלוף: לא מחפשים בשבילם תקציב מיוחד.

אלי אלאלוף: מחפשים לבדוק את יהדותם וזה - - -.

אלי אלאלוף: אז אני הייתי מאד רוצה שמבקר המדינה, ברגע שתאפשרו לו את זה, יעשה בדיקה השוואתית בין יהדות אתיופיה ושאר הקהילות.

שלי יחימוביץ': חבר הכנסת אלאלוף, אני מבקשת גם ממך וגם מהדוברים הבאים, יש לנו רק עוד שעה לדיון, אנחנו רוצים לצאת ממנו ממש עם הישגים ומשימות.

אלי אלאלוף: דקה ואני הולך.

שלי יחימוביץ': אני מבקשת מכל הדוברים לקצר.

אלי אלאלוף: אני רוצה שיהיה ברור, היום לא מחפשים להביא את יהדות אתיופיה שממתינה בגונדר ובאדיס אבבה.

אלי אלאלוף: גם לא במחנה, צריך שקט.

אלי אלאלוף: כל אחד לחוד שוכר לעצמו איזה קורת גג, חושה כזאת מטורפת.

אלי אלאלוף: הם לא מטופלים.

אלי אלאלוף: כל הארגונים ברחו משם.

אלי אלאלוף: סליחה, הסוכנות היהודית, למרות שהיא עושה עבודה נהדרת.

אלי אלאלוף: עכשיו, ברגע שאומרים להם תביאו אותם, אפילו ספרי תפילה שלהם לקחו להם מהספרייה.

אלי אלאלוף: לא נותנים להם.

אלי אלאלוף: שם, במקום הזה - לא ראיתי בחיים שלי תפילת שחרית באמצע השבוע, עם 1,200 אנשים שמתפללים בצורה הכי יפה בעולם.

שלי יחימוביץ': אבל הם עדיין לא מספיק יהודים.

אלי אלאלוף: ודאי.

אלי אלאלוף: ולכן אני אומר גם למי שהפיץ פה את הנייר של בני עקיבא.

אלי אלאלוף: כשחזרתי וראיתי את היופי של הילדים שם, שרים והחולצה שלהם בני עקיבא, היא כבר לא נראית בני עקיבא כי היא הלכה לכביסה שלוש פעמים ביום, כנראה מעבירים אותה אחד מהשני כדי שיופיעו עם זה.

אלי אלאלוף: עם הדגל היחיד שהיה.

אלי אלאלוף: כבר לא היה דגל מדינת, כי זה דגל של בני עקיבא.

שלי יחימוביץ': אלי - - -

אלי אלאלוף: לא, אני אומר את זה מפני ש - - -

שלי יחימוביץ': אני יודעת שאתה אומר, אבל יש לנו עוד הרבה דוברים.

אלי אלאלוף: שנבין שהמצב הוא חמור והמצב הוא לא הטכניקה שאברהם בצדק פירט אותה ואני מסכים לכל מילה שאמרת.

אלי אלאלוף: זה עניין של קביעת מדיניות חדשה לגבי יהדות אתיופיה.

אלי אלאלוף: אנחנו היינו שמחים לעודד יהודים דרגה 5-6, לשעבר יהודים, להגיע לארץ.

שלי יחימוביץ': כן, רק תלוי מי.

אלי אלאלוף: אז לכן אני אומר, הדבר הכי חשוב כרגע זה לא הטכניקה למצוא את הכסף.

אלי אלאלוף: נמצא את הכסף ל-1,300.

אלי אלאלוף: אני מבטיח לכם.

אלי אלאלוף: זה רק עניין של זמן.

אלי אלאלוף: כדאי שהמדיניות תשתנה כלפי יהדות אתיופיה.

שלי יחימוביץ': תודה, חבר הכנסת אלי אלאלוף.

שלי יחימוביץ': תגידו לי אם אני מבטאת נכון את השם, פיקרה פנטהון, בבקשה.

<פיקרה פנטהרון: פיקרה פנטהון.

שלי יחימוביץ': תציגי את עצמך, ספרי מי את.

<פיקרה פנטהרון: אוקיי, אז קוראים לי פיקרה פנטהון, בת 23, גרה בנס ציונה.

<פיקרה פנטהרון: היום אני סטודנטית לתואר ראשון בביו טכנולוגיה, שנה שנייה באוניברסיטת בר אילן.

<פיקרה פנטהרון: עליתי לארץ יחד עם דודה שלי, אחות של אמא שלי בשנת 1999.

<פיקרה פנטהרון: אמא שלי נפטרה כשהייתי עוד קטנה, אבא שלי חי והוא נותר באתיופיה, בעיר גונדר, ממתין לעלייה.

<פיקרה פנטהרון: את אבא שלי אני לא - - -

שלי יחימוביץ': כמה שנים הוא ממתין?

<פיקרה פנטהרון: סבתא שלי עלתה בשנת 2008, הוא היה אמור לעלות איתה, זה לא קרה.

<פיקרה פנטהרון: אז ככה שהוא בגונדר כבר 10 שנים.

<פיקרה פנטהרון: כילדה אני לא זכרתי את אבא שלי, לא זכרתי את הפנים שלו, שום זיכרון ברור לא נשאר לי ממנו, עד שלפני שנתיים החלטתי שאני טסה לפגוש אותו בפעם הראשונה בחיים שלי.

<פיקרה פנטהרון: שמעתי עליו מסיפורים ובאמת כל פעם שהייתי מנסה להיזכר לא הייתה לי תמונה ברורה של אבא שלי, או זיכרון שלו.

<פיקרה פנטהרון: אז אחרי 17 שנה מאז שנפרדנו טסתי לאתיופיה לראות אותו וסוף סוף הרגשתי מה זה בעצם חיבוק של אבא, הדבר שהיה חסר לי כל השנים האלה.

<פיקרה פנטהרון: לא היה חסר לי כלום בילדות שלי, זה הדבר היחיד שחיפשתי.

<פיקרה פנטהרון: לאותם סיפורים שסיפרו לי יש כרגע פנים וזה אבא שלי.

<פיקרה פנטהרון: והכי חשוב ידעתי שאני לא לבד.

<פיקרה פנטהרון: סבתא שלי, אמא של אבא שלי, עלתה בשנת 2008.

<פיקרה פנטהרון: האחים ושאר הדודים של אבא שלי עלו גם כן בשנת 2010.

שלי יחימוביץ': אז למה רק לאבא שלך לא מרשים לעלות לישראל?

<פיקרה פנטהרון: אני לא יודעת למה לא מרשים לו.

שלי יחימוביץ': האחים שלו כן, סבתא שלך כן, הילדים שלו כן ורק הוא לא.

<פיקרה פנטהרון: אני לא יודעת.

<פיקרה פנטהרון: זה מה שאני רוצה לדעת.

<פיקרה פנטהרון: סבתא שלי הגישה בקש עלייה בשנת 2014 בשבילו ושום דבר.

<פיקרה פנטהרון: היום 4 שנים, אני לא יודעת למה הוא לא עלה.

<פיקרה פנטהרון: לא החזירו לנו תשובה ברורה האם הוא בכלל זכאי עלייה או לא, שזה נראה לי קצת אבסורד, אם כל המשפחה שלו נמצאת פה והוא עדיין שם.

<פיקרה פנטהרון: סבתא שלי כבר אישה מבוגרת.

<פיקרה פנטהרון: לפני כחצי שנה נפטרה הבת הקטנה שלה שהייתה חיה איתה ומטפלת בה בחולון ואחרי שהיא נפטרה היא נאלצה לעבור לגור בחיפה עם הבת הבכורה שלה, כי אין מי שיטפל בה.

<פיקרה פנטהרון: המצב הרפואי שלה לא מטיב מיום ליום ובנוסף על זה גם האובדן של הבת הקטנה שלה, לא פשוט לה בכלל.

<פיקרה פנטהרון: הייתי רוצה שהיא סוף סוף תוכל, לפחות את הבן שנשאר לה, שהיא תוכל לראות אותו ולהתאחד איתו בארץ.

<פיקרה פנטהרון: יש כאלה שאומרים לי זה לא בעיה, מה הבעיה, תביאי אותו לאיזה חודש-חודשיים פה בארץ, שיראה אותה והכל יהיה בסדר.

<פיקרה פנטהרון: אבל לא, אני רוצה להזכיר לכם שאבא שלי הוא יהודי והוא לא איזה שהוא תייר ממדינה זרה, שבא להתארח כאן.

<פיקרה פנטהרון: מגיע לו לעלות לארץ.

<פיקרה פנטהרון: מגיע לו לחיות כאן ומגיע לסבתא שלי שתראה את הבן שלה אחרי כל כך הרבה שנים.

<פיקרה פנטהרון: מעבר לזה יש אותי, ילדה שגדלה בלי ההורים שלי, לא אמא ולא אבא ואני לא מצליחה להבין עד היום למה אני צריכה לחיות בנפרד ממנו כל כך הרבה שנים ולגדול בלעדיו, כשיש לי אבא.

<פיקרה פנטהרון: הוא יהודי והוא נמצא באתיופיה.

<פיקרה פנטהרון: את החובות שלי כאזרחית אני השלמתי, שרתי שלוש וחצי שנים בצה"ל.

<פיקרה פנטהרון: שנתיים מתוכן הייתי קצינה בחיל המודיעין.

<פיקרה פנטהרון: אז ככה שאני באמת לא מבינה ומתסכל אותי לדעת שהמדינה שאת המדים של הצבא שלי לבשתי בגאווה כל כך גדולה ואני מודה על הזכות שניתנה לי לשרת בצבא ההגנה לישראל, מונעת ממני לחיות עם אבא שלי.

<פיקרה פנטהרון: את אמא שלי אני לא יכולה להחזיר, אבל את אבא שלי אני כן יכולה וזה אפשרי.

<פיקרה פנטהרון: זה לא סיפור שהוא כל כך מסובך, אבל פשוט הבעיה היא שזה נמצא אצלכם בידיים והידיים שלי כבולות כרגע.

שלי יחימוביץ': תודה רבה.

אברהם נגוסה: אני רוצה במשפט אחד לענות לשאלה הזו.

אברהם נגוסה: שאלתם למה.

אברהם נגוסה: ל-80% מאלה שממתינים שם יש משפחות פה בדרגה ראשונה – הורים, ילדים, אחים ואחיות.

אברהם נגוסה: משרד הפנים לא בדק את כולם כי הוא מפחד מהנתון הזה.

שלי יחימוביץ': אברהם תודה.

שלי יחימוביץ': חברת הכנסת רויטל סויד, בבקשה.

רויטל סויד: בוקר טוב.

רויטל סויד: אני מאד שמחה, גברתי יושבת ראש הוועדה, שאת מקיימת דיון בוועדה שלך ואני מאד מקווה שתצאנה מפה אמירות והחלטות שיהיה בהן באמת כדי לשנות את המצב.

רויטל סויד: אין אדם אחד שהגיע לגונדר או לאדיס, ראה את קהילת הממתינים ויכול להישאר אדיש.

רויטל סויד: אין בן אדם אחד, שנכח בתפילת ערב שבת או שבת בבוקר, או כמו שחברי אמר בתפילות שם, ויבוא ויעז לומר משהו על היהדות של קהילת הממתינים.

רויטל סויד: כי מי ש-18 שנה עזב את הכפרים, חי בבקתות מבוץ, במצב של תת תנאים ומתפלל כמו שהם מתפללים, עם כל הכבוד, מכל מדינה אחרת בעולם היו מביאים אותם לכאן, עושים איזה גיור כלשהו ופותרים את הבעיה.

רויטל סויד: אז שלא יבדקו מה זה יהדות ומה זה לא.

רויטל סויד: שילכו לראות מה קורה שם.

רויטל סויד: זה דבר אחד.

רויטל סויד: אבל מעבר לזה שזה תעודת עניות מול מדינת ישראל כמו שדיברנו קודם על קהילת הממתינים שם, זו תעודת עניות ענקית של מדינת ישראל מול יוצאי העדה פה בארץ.

רויטל סויד: את קצינה בצה"ל, כמו יש עוד הרבה חיילם וחיילות שמחרפים את נפשם פה למען המדינה, אבל את אבא שלהם, אמא שלהם, האחים שלהם, האחיות שלהם, סבא וסבתא – לא מעלים לפה לארץ.

רויטל סויד: אז מעבר לזה שזו בושה מול קהילת הממתינים שם, שעם כל הכבוד הם בסך הכל 9,000 איש לערך, זה גם איך מתייחסים לעדה פה בארץ.

רויטל סויד: אי אפשר לקרוע משפחות.

רויטל סויד: אי אפשר לגזור אותן.

רויטל סויד: אי אפשר להגיד לך ולחברייך ולחברים שלנו, אי אפשר להגיד להם אתם טובים פה להילחם, אתם טובים פה להיות חיילים, אתם טובים פה להיות חברי כנסת, אתם טובים פה להיות הכל, אבל את ההורים שלכם, האחים שלכם, את אמא שלכם, את סבא ואת סבתא שלכם – הם לא מספיק טובים לעלות לארץ.

רויטל סויד: לכן אני מאד מקווה שתצא מפה אמירה מאד חד משמעית.

רויטל סויד: היא לא רק מול קהילת הממתינים, היא גם מול אנשי העדה פה בארץ.

רויטל סויד: תודה.

שלי יחימוביץ': חבר הכנסת מאיר כהן, בבקשה.

מאיר כהן: גברתי יושבת הראש, תודה רבה לכולם על הדיון הזה.

מאיר כהן: שאלת הגזענות מרחפת מעל החברה הישראלית, חיה, נושמת ובועטת בתוכנו.

מאיר כהן: זה לא המקום לפתוח את זה, אנחנו מסכימים עם זה, אבל ראוי באמת שמערכות החינוך יתייחסו לזה.

מאיר כהן: אני ראש עיריית דימונה יודע וידעתי באיזו קלות יכולתי להעלות עולים ממזרח אירופה, בלי שיפשפשו בציציות שלהם ואיזה קושי היה, כשדיברנו באיחוד משפחות.

מאיר כהן: גברתי, אני באמת מנסה להיות פרגמאטי.

מאיר כהן: אין בליבי לא על משרד הפנים ולא על הסוכנות היהודית.

מאיר כהן: תסלחו לי חברים, אתם כלי טוב שיודע לעשות את העבודה.

מאיר כהן: גברתי יושבת הראש, הסיפור הוא רוח המפקד.

מאיר כהן: זה הסיפור.

מאיר כהן: הקריאה צריכה להיות – ואת אמרת את זה בתחילת דברייך – לראש הממשלה ולשר הפנים.

מאיר כהן: להערכתי שם המוקש.

מאיר כהן: יש מפקד למדינה הזאת והוא ראש הממשלה.

מאיר כהן: ראש הממשלה לא יכול להיות אדיש לסיפורים כמו של הגברת שעכשיו דיברה.

מאיר כהן: הוא לא יכול להיות אדיש לשאלה של גזענות.

מאיר כהן: לכן אני מאד מקווה שתצא מכאן קריאה.

מאיר כהן: בכוחה של הכנסת – ואני מצדיע לחברי על הפעולה היפה מאד אז, של אמסלם, ביטן ושלך – כי באמת ראינו קומץ של חברי כנסת שמצליחים לשנות החלטת ממשלה.

שלי יחימוביץ': נכון.

מאיר כהן: אני חושב שזה בידייך, זה בידינו – בלי קואליציה ובלי אופוזיציה – זאת שאלה אנושית שחייבים להירתם בכדי לפתור אותה.

מאיר כהן: תודה רבה.

שלי יחימוביץ': אני חייבת לציין בהמשך לדברים שלך שבשעתו, בהמשך לאחד הדיונים שנדמה לי חבר הכנסת נגוסה קיים, אני כתבתי ליושב ראש הנהלת הסוכנות נתן שרנסקי.

שלי יחימוביץ': לא, סליחה, אני העליתי פוסט בפייסבוק והוא כתב לי מכתב נזעם ששגיתי.

שלי יחימוביץ': לפי כל חוקי הכניסה לישראל הם מתנהלים בדיוק כמו שצריך וזה לא נכון שאני מייחסת מטרות שבכלל קשורות לחוק אחר, חוק השבות.

שלי יחימוביץ': ואני עניתי לו שזה בדיוק העניין, שלא ברור מדוע העולים האלה לא חוסים תחת כנפיו של חוק השבות.

שלי יחימוביץ': כי חוק השבות הוא החוק שמלכד, מכנס, מחבק, לא מפלה, קורא לכל יהודי התפוצות לבוא לישראל.

שלי יחימוביץ': והנה, בשביל הקבוצה הזאת – וזה כל כך כל כך מקומם וגזעני – הם חוסים תחת חוק הכניסה לישראל ואז פתאום כולנו בפולרמליסטיקה.

שלי יחימוביץ': זה לא פורמליסטיקה.

שלי יחימוביץ': לחוק השבות יש משמעות, יש לו משמעות היסטורית, יש לו משמעות ציונית ומתעקשים להיאחז איתנו בפורמליסטיקה של כללים, של חקיקה, של כסף ורק לגביהם.

שלי יחימוביץ': לא לגבי שום עלייה אחרת.

שלי יחימוביץ': עם כללים מחמירים במיוחד, עם חקירות, עם בדיקות ובסוף אלפי אנשים עדיין מחכים שם.

שלי יחימוביץ': זה עוול שהוא בלתי נתפס.

שלי יחימוביץ': אני רק רוצה לציין עוד דבר.

שלי יחימוביץ': מתברר שאני לא צריכה לכנס שוב את הוועדה.

שלי יחימוביץ': אנחנו נוכל בסוף הוועדה הזאת להטיל על מבקר המדינה להכין דו"ח המשך לדו"ח הזה, ובכל מקרה אנחנו מתכוונים להיות מאד קונקרטיים פה, בישיבה הזאת.

שלי יחימוביץ': ודבר נוסף, אני כבר אודיע על ישיבה נוספת שתתקיים כאן בשבועות הקרובים ואנחנו לא נרפה מהעניין הזה ונעשה עוד ועוד ישיבות ולא נניח לא לראש הממשלה, לא לשר הפנים ולא לשר האוצר, עד שיימצא פתרון.

שלי יחימוביץ': עמוס ארבל, מנהל אגף מרשם ומעמד ברשות האוכלוסין, בבקשה.

שלי יחימוביץ': תן לנו תמצית של איפה הדברים עומדים היום.

<עמוס ארבל: בוקר טוב.

שלי יחימוביץ': שלום ליושב ראש האופוזיציה, חבר הכנסת שלום הרצוג.

<עמוס ארבל: אני מכיר את הנושא, אני עוסק בו רבות ביחד עם ועדת העלייה והקליטה ובכלל, משרדי הממשלה והסוכנות היהודית.

<עמוס ארבל: בוקר טוב גברתי.

<עמוס ארבל: אני מכיר את הנושא עוד מתחילת החלטת הממשלה בשנת 2010.

<עמוס ארבל: הייתה לי הזכות לבצע אותה ולהיות שותף במימוש שלה וכל אדם שהיה רלבנטי או ענה על הקריטריונים באותה החלטת ממשלה הגיע לפה, למדינת ישראל ועלו בסביבות 7,000 איש.

<עמוס ארבל: צריך להגיד בצורה ברורה וחד משמעית.

<עמוס ארבל: אנחנו פועלים כדרג ביצועי, כדרג שאמור לממש את המדיניות ולבצע אותה הלכה למעשה או על פי חוק, או על פי החלטות ממשלה.

<עמוס ארבל: אין לנו משהו באמצע.

<עמוס ארבל: אין לנו משהו שאנחנו – לא כעניין של להאשים או כעניין של להטיל דופי בפקידות המבצעת – יש את חוק השבות ויש את חוק הכניסה.

<עמוס ארבל: כל מי שנמצא או מדברים עליו כרגע בדיון הזה או בדיונים אחרים, באותם אנשים, אנחנו לא בודקים אנשים לפי אם הוא התפלל שחרית או בודקים אותו אם הוא עבר מילה וכן הלאה.

<עמוס ארבל: אנחנו בודקים האם הוא זכאי על פי חוק השבות עד נכד והחלק הזה - - -

שלי יחימוביץ': אבל אתם לא בודקים על פי חוק השבות.

<עמוס ארבל: שנייה רגע, בבקשה.

שלי יחימוביץ': אתם בודקים לפי חוק הכניסה לישראל.

<עמוס ארבל: נכון, נכון.

<עמוס ארבל: אני אומר, אנחנו פועלים וזכאות לעלייה ניתנת על פי חוק השבות בכל העולם, כולל באתיופיה.

שלי יחימוביץ': אז למה החברה האלה דינם שונה?

<עמוס ארבל: אני אענה.

<עמוס ארבל: חוק השבות הוא עד נכד.

<עמוס ארבל: הוא חל על אתיופיה וחל על כל מדינה אחרת בעולם, בדיוק אותו דבר.

<עמוס ארבל: אין אדם אחד באתיופיה – ואני עומד מאחורי ההצהרה הזאת שאני אומר כרגע – שהוא זכאי על פי חוק השבות והוא רוצה לעלות למדינת ישראל ולא מקבל עלייה.

<עמוס ארבל: הוא מקבל מעמד עולה.

<עמוס ארבל: אף אחד לא עושה לו טובות.

<עמוס ארבל: הוא לא מחכה להחלטת ממשלה.

<עמוס ארבל: זה יכול להיות 100, זה יכול להיות 20,000 וזה יכול להיות גם 10 מיליון.

<עמוס ארבל: מאתיופיה, מברית המועצות, מגואטמלה ומארצות הברית.

<עמוס ארבל: חוק השבות חל גם על אתיופיה והוא פועל גם באתיופיה ואין איתו שום בעיה.

<עמוס ארבל: על פי חוק השבות, שנייה רגע.

<עמוס ארבל: חוק אחר הוא חוק הכניסה.

<עמוס ארבל: הקבוצה הזו, שאנחנו מדברים עליה ועוסקים בה מזה שני עשורים לדעתי, או אפילו יותר, היא אינה זכאית על פי חוק השבות מכל מיני סיבות.

<עמוס ארבל: יכול להיות שהם היו יהודים כשרים בעבר, מתפללים 10 פעמים ביום.

<עמוס ארבל: זה לא חשוב.

<עמוס ארבל: חוק השבות אינו חל עליהם ואז חוק הכניסה - - -

איציק שמולי: אתה יכול להסביר מדוע, מאילו סיבות?

איציק שמולי: זה לב העניין.

<עמוס ארבל: אוקיי.

<עמוס ארבל: חוק השבות מדבר על זה שאתה יהודי או בן ליהודי או עד נכד ליהודי, שלושה דורות אחורה.

<עמוס ארבל: לא יותר מזה.

שלי יחימוביץ': כולל אבא יהודי.

<עמוס ארבל: אבא או אמא, זה לא חשוב.

שלי יחימוביץ': למה?

שלי יחימוביץ': אצלם דורשים אמא.

<עמוס ארבל: עד הסבא.

<עמוס ארבל: הסבא או הסבתא.

<קריאה: אז סבא יכול להיות יהודי והסבתא לא יהודיה, על פי ההלכה הוא יהודי?

<עמוס ארבל: הבן לא יהודי ודור שלישי שהוא נכד הוא לא יהודי, כי נאמר שהאמא לא יהודיה.

<עמוס ארבל: אם אני יהודי אוקראיני או מארצות הברית או מאתיופיה, התחתנתי עם גויה, הילדים שלי לא יהודים על פי ההלכה.

שלי יחימוביץ': טוב, בוא תקצר.

אברהם נגוסה: האם בדקתם את כל הבקשות?

אברהם נגוסה: לא בדקתם את כל הבקשות.

<עמוס ארבל: שנייה רגע, אני אענה גם על הבקשות, אדוני, אני אענה על הכל.

אברהם נגוסה: החלטה גורפת.

<עמוס ארבל: אני באתי לכאן כדי לענות.

יצחק הרצוג: יש החלטה גורפת, זאת הבעיה.

<עמוס ארבל: בחוק השבות - - -

אברהם נגוסה: כן, יש החלטה, תתמקד בביצוע החלטת הממשלה.

<עמוס ארבל: אני עדיין נמצא בחוק השבות, אני מסביר.

<עמוס ארבל: אין מניעה לא מאתיופיה ולא מכל מדינה אחרת בעולם להגיע למדינת ישראל על פי חוק השבות.

<עמוס ארבל: לזה אין הגבלה.

<עמוס ארבל: לזה אין תקציב.

<עמוס ארבל: לזה אין מספר כזה או אחר.

<עמוס ארבל: כל אדם ש - - -

שלי יחימוביץ': כן, אבל אני ממש - - -

<עמוס ארבל: שנייה רגע.

<עמוס ארבל: אני אעבור לחוק הכניסה.

שלי יחימוביץ': עמוס, אני ממש מבקשת ממך לא להסתובב במעגלים.

<עמוס ארבל: אני לא מסתובב.

שלי יחימוביץ': דנו בנושא הזה, שהסוגיה המרכזית היא שלגבי האנשים האלה שממתינים בגונדר ובאדיס, לא מכילים את חוק השבות אלא את חוק הכניסה לישראל.

<עמוס ארבל: אני ממשיך.

<עמוס ארבל: האנשים האלה - - -

שלי יחימוביץ': אז מעבר לסוגיה המוסרית והעקרונית והציונית והיהודית וכן הלאה, אני מבקשת ממך לשמוע באופן תכליתי איפה הדברים עומדים היום.

שלי יחימוביץ': כמה יהודים ממתינים שם עדיין.

שלי יחימוביץ': האם נעשו בדיקות לגביהם.

שלי יחימוביץ': מדוע הם אינם עולים לישראל, כשהם רוצים לעלות לישראל.

שלי יחימוביץ': תן לנו תמונת מצב.

<עמוס ארבל: על מנת להגיע לישראל על פי חוק הכניסה, צריך שתהיה החלטת ממשלה.

<עמוס ארבל: החלטת הממשלה הנוכחית משנת 2017 דיברה על 1,300 אנשים מתוך הקבוצה שהבאנו אותם ואיתרנו אותם עד אוקטובר, לפני סוף השנה.

שלי יחימוביץ': שמענו שההחלטה הזאת בוצעה.

שלי יחימוביץ': שמענו את זה.

שלי יחימוביץ': 1,308.

<עמוס ארבל: נכון.

<עמוס ארבל: נכון לרגע זה.

<עמוס ארבל: אנחנו בשנת 2018.

<עמוס ארבל: על מנת להתחיל לעבוד ממחר בבוקר, מהיום, להביא קבוצת אנשים נוספת, שזה יכול להיות 1,000, יכול להיות 5,000 צריך החלטת ממשלה.

שלי יחימוביץ': כן, מה אתם - - -

<עמוס ארבל: החלטת ממשלה שתגובה- - -

שלי יחימוביץ': מה עוצר בעד הממשלה להחליט?

<עמוס ארבל: משרד ראש הממשלה הוא זה שמוביל את ההחלטה.

<עמוס ארבל: אנחנו לא מובילים את ההחלטה.

<עמוס ארבל: הוא מוביל את החלטת הממשלה הקודמת, הוא מוביל את החלטות הממשלה הקודמות.

שלי יחימוביץ': אתה מסכים עם מה שאמר חבר הכנסת נגוסה?

<עמוס ארבל: שמה?

שלי יחימוביץ': שמה שצריך זה פנייה של שר הפנים אל הממשלה כדי שהדבר הזה יקרה?

<עמוס ארבל: אנחנו אתמול בערב קיבלנו פנייה מאדון אודי פראוור, אלינו למנכ"ל שלי.

<עמוס ארבל: הוא דיבר היום בבוקר.

<עמוס ארבל: אני עוד לא ראיתי את הפנייה.

<עמוס ארבל: רק אתמול בערב קיבלנו פנייה.

שלי יחימוביץ': רגע, זה חשוב.

שלי יחימוביץ': אתמול בערב קיבלתם פנייה?

שלי יחימוביץ': זה לכבוד הדיון, אני מבינה.

<עמוס ארבל: אני לא יודע לכבוד מה.

שלי יחימוביץ': זה פשוט לא ייאמן.

שלי יחימוביץ': כל פעם שאנחנו קובעים דיון, יום לפני כן קורים המון דברים.

שלי יחימוביץ': חילופי מכתבים.

שלי יחימוביץ': כולם רצים בבהלה.

<עמוס ארבל: אני לא רץ בשום בהלה.

<עמוס ארבל: עשינו פגישה - - -

שלי יחימוביץ': אבל מה כתוב במכתב של אודי פראוור?

<עמוס ארבל: אני לא ראיתי אותו.

שלי יחימוביץ': אבל באת לישיבה, לא יכולת להביא את המכתב של אודי פראוור?

<עמוס ארבל: אני לא ראיתי והמכתב הופנה למנכ"ל שלי.

<עמוס ארבל: הוא עדכן אותי היום בבוקר רק בטלפון.

שלי יחימוביץ': כן, טוב, תיכף אנחנו נדע.

<עמוס ארבל: אצל פרופסור מור יוסף.

<עמוס ארבל: אנחנו נפגשנו עם אודי פראוור לפני כשלושה שבועות.

<עמוס ארבל: הילה, העוזרת שלו יושבת כאן, היא יכולה לדווח על הפגישה.

שלי יחימוביץ': אנחנו תיכף נדבר עם הילה.

<עמוס ארבל: היה, נדמה לי, לא רק נדמה לי, היה גם חבר הכנסת אלאלוף.

שלי יחימוביץ': נכון.

<עמוס ארבל: הבהרנו בצורה ברורה וחד משמעית שתהיה החלטת ממשלה.

<עמוס ארבל: אנחנו יכולים לממש אותה, לבצע אותה למחרת.

שלי יחימוביץ': כלומר אם ביום הראשון הקרוב יש החלטת ממשלה - - -

<עמוס ארבל: ביום שני אנחנו יכולים לצאת לאתיופיה ולהתחיל לעבוד.

שלי יחימוביץ': ביום שני זה יוצא לדרך.

שלי יחימוביץ': הבנתי.

<עמוס ארבל: אין שום בעיה.

אברהם נגוסה: אני רוצה - - -

שלי יחימוביץ': לא, אברהם.

אברהם נגוסה: יש לי שאלה אחת.

אברהם נגוסה: זה פשוט מהחלטת הממשלה, סעיף 5.

אברהם נגוסה: ככל שרשות האוכלוסין וההגירה תתרשם כי מספר הזכאים לכניסה על פי החלטה זו גבוה או נמוך באופן משמעותי מ-1,300, יובא הדבר מחדש לאישור הממשלה.

שלי יחימוביץ': אבל הוא אמר - - -

<עמוס ארבל: אדוני, אדוני יודע - - -

אברהם נגוסה: אז למה אתה לא הבאת את זה לאישור הממשלה לפני שהסתיימה שנת 2017?

<עמוס ארבל: אני לא מביא לאישור ממשלה.

<עמוס ארבל: יש לנו שר שהוא מביא את המדיניות.

אברהם נגוסה: אז למה השר שלך לא?

אברהם נגוסה: אתה מייצג עכשיו את המשרד.

<עמוס ארבל: אני מייצג את המשרד.

אברהם נגוסה: אז בגללכם הנושא עכשיו תקוע.

אברהם נגוסה: בגלל משרד הפנים.

<עמוס ארבל: לא בגללנו תקוע הנושא.

<עמוס ארבל: תהיה החלטת ממשלה, למחרת אנחנו יכולים להתחיל ל - - -

אברהם נגוסה: אבל אם אתם לא הבאתם - - -

שלי יחימוביץ': חבר הכנסת נגוסה.

אברהם נגוסה: - - - את מה שהממשלה הטילה עליכם, איך יכולה להיות החלטה?

שלי יחימוביץ': חבר הכנסת נגוסה.

<עמוס ארבל: אפשר לפנות לשר הפנים ולשאול אותו.

שלי יחימוביץ': חבר הכנסת נגוסה, הזמן שלנו אוזל.

שלי יחימוביץ': אתה צודק במאה אחוז, הדברים האלה נאמרו.

שלי יחימוביץ': חבר הכנסת איציק שמולי, בבקשה.

איציק שמולי: תודה רבה גברתי יושבת הראש.

איציק שמולי: אני מברך אותך וגם את חבר הכנסת נגוסה על העיסוק התכוף בסוגיה הזו.

איציק שמולי: אני חושב שכולנו נמצאים כאן ופשוט מתביישים.

איציק שמולי: אנחנו מנסים להסתכל לכם, לצעירים, הישראלים, בני העדה האתיופית, שעד לא מזמן, לא כל כך מזמן, הייתם ונאבקתם על המעמד שלכם ועל ההכרה בכם ועל הזכויות שלכם, שמגיעות לכם ברחובות, ודווקא את הפצע הפתוח הזה, הכואב הזה, המדמם הזה, החברה הישראלית, הממשלה, לא משכילה לפתור.

איציק שמולי: אני רוצה להגיד לכם וגם להבטיח לכם שהמאבק הזה שלכם, שאתם מובילים, הוא לא רק שלכם.

איציק שמולי: הוא לא רק מאבק שהוא שייך והוא נוגע רק לחברה ולאוכלוסייה האתיופית במדינת ישראל, הוא מאבק כלל ישראלי.

איציק שמולי: מכיוון שמי שמפלה היום ומתנהג בגזענות היום כלפי קבוצה אחת ושותק לנוכח הדבר הזה, מחר יאפשר פגיעה בקבוצות אחרות.

איציק שמולי: הכל כבר נאמר.

איציק שמולי: אמרה יושבת הראש בצורה מדויקת, זה לא יתכן, זה לא סביר, זה לא הגיוני שכאשר מדובר על קבוצות עולים אחרות, אז בניגוד למה שנאמר, חוק השבות חל באופן אוטומטי ואפילו עושים מאמצים עיקריים להוכיח עד כמה האנשים הם דווקא כן יהודים, בני יהודים, נכדים של יהודים, גם כשההיסטוריה לא כל כך ברורה.

איציק שמולי: אבל כאשר צבע העור הוא שונה, אז חוק השבות לא בדיוק חל וחל חוק אחר ויש מכסות ובודקים בציציות.

איציק שמולי: הדבר הזה הוא בלתי סביר בעליל.

איציק שמולי: אני אומר לכם, אני, כמו רבים פה אני מתאר לעצמי, גם מתבייש, אבל יותר מזה אני מבטיח לכם שאנחנו נמשיך לעשות מאמצים גדולים מאד, גם כחברי כנסת, כדי לעשות כל מה שניתן, להפעיל בעיקר לחץ על הממשלה, עד שהדבר הזה יבוא לידי פיתרון.

איציק שמולי: זו בושה גדולה.

איציק שמולי: זה כתם גדול ואני מקווה שבעתיד הקרוב נצליח למחוק את המציאות הזאת ונביא בעצם לתיקון גדול מאד שמזמן היה צריך לקרות כאן.

שלי יחימוביץ': תודה רבה.

שלי יחימוביץ': יושב ראש האופוזיציה, חבר הכנסת יצחק הרצוג, בבקשה.

יצחק הרצוג: תודה רבה גברתי יושבת הראש על הדיון הזה, שיזמת.

יצחק הרצוג: תודה רבה לכולכם.

יצחק הרצוג: אני רוצה להמשיך מהדברים של חבר הכנסת שמולי.

יצחק הרצוג: רעייתי הייתה לאחרונה בביקור בגונדר, באתיופיה, במסגרת משלחת של צעירים שנסעה לשבוע, לראות את המצב בגונדר.

יצחק הרצוג: אני חייב לומר שעד שלא רואים ולא שומעים, לא מבינים.

יצחק הרצוג: יושבים שם 9,000 איש, גברתי יושבת הראש.

יצחק הרצוג: מחכים עד כלות.

יצחק הרצוג: יש אנשים שמחכים שם 18 שנה.

יצחק הרצוג: לרובם יש קרובים מדרגה ראשונה בישראל.

יצחק הרצוג: כלומר, המשפחות נקרעות לשתיים ואתה לא מבין למה.

יצחק הרצוג: ועולה השאלה, מן פחד של הרבנות הראשית לקחת אחריות, מדוע אין גורם שממיין אותם, כאשר בעצם מתוקף המסורת הנהוגה בעדה, אפשר לבדוק אפילו כמה וכמה דורות אחורה.

יצחק הרצוג: כלומר להאציל למשל לקבוצת קייסים מוסכמת, למיין ולגמור את הפרשה הזו, מתוך הבנה שאנחנו לוקחים את הקבוצה הקיימת ומטפלים בה.

יצחק הרצוג: אני מזכיר גם לחבר הכנסת נגוסה.

יצחק הרצוג: אתה איימת, אתה וחבר הכנסת אמסלם הטלתם וטו ומנעתם - - -

שלי יחימוביץ': דיברנו על זה.

אברהם נגוסה: זה לא איום.

אברהם נגוסה: ביצענו.

יצחק הרצוג: היום הייתם צריכים לעשות את אותו הדבר.

אברהם נגוסה: עכשיו אין לנו אפשרות.

יצחק הרצוג: בחוק המרכולים.

יצחק הרצוג: ולכן אני אומר את זה.

יצחק הרצוג: בחוק המרכולים, בוודאי שכן.

איציק שמולי: אתה בעצם אומר שאמסלם לא יכול להדיח את עצמו - - -

אברהם נגוסה: אם היה 61 אני לא הייתי-.

אברהם נגוסה: אני הייתי עושה את זה עוד פעם.

יצחק הרצוג: היום זה על חודו של קול.

אברהם נגוסה: ואני אמרתי שאני גאה שעשיתי בזמנו.

אברהם נגוסה: גם עכשיו יכולתי לעשות, אם היינו 61.

יצחק הרצוג: מכל מקום, בענייני נישואים בעדה - ותתקן אותי אם אני טועה - אבל אני מבין שיש יכולת לברר שבעה דורות, ככה אני מבין.

אברהם נגוסה: כן.

יצחק הרצוג: אפשר היה ללכת, שמערכת מדינתית מתמודדת עם המסורת וללכת ולמחוק את הכתם הזה ואת השערורייה הבאמת נוראית הזאת.

שלי יחימוביץ': כן, אבל בוז'י, אבל עצם העניין- - -

יצחק הרצוג: זה מדיף ריח רע מאד.

שלי יחימוביץ': העניין הוא שמלכתחילה הכל מתוקצב על פי הנומראטור, לכל גם אין מספיק עובדים.

יצחק הרצוג: השאלה אם זה העובדים.

יצחק הרצוג: אפשר לסגור את זה עם הקהילה.

שלי יחימוביץ': ואנחנו אומרים את זה שוב ושוב, למה לעזאזל זה מתוקצב.

שלי יחימוביץ': כן, למה זה מתוקצב?

יצחק הרצוג: נכון.

שלי יחימוביץ': ולמה לא מעלים את כולם?

יצחק הרצוג: אני מסכים איתך.

יצחק הרצוג: זה נושא שהוא מחוץ לכל מסגרת תקציב.

אברהם נגוסה: משרד הקליטה מחזיר כל שנה הרבה עודף תקציבים שלא ניצלו במשרד הקליטה.

יצחק הרצוג: אז צריך לבוא - - -

שלי יחימוביץ': עוד יותר גרוע.

אברהם נגוסה: זה תירוץ.

יצחק הרצוג: ולפתור את הסוגיה הזאת בהינף יד, באומץ, ולהסביר לנו פעם אחת ולתמיד מדוע קורעים משפחות לגזרים.

יצחק הרצוג: תודה רבה.

שלי יחימוביץ': משרד ראש הממשלה, ד"ר הילה אביטן, ראש תחום חברה.

שלי יחימוביץ': רכזת הצוות של החלטת הממשלה משנת 2011.

שלי יחימוביץ': כתוב לי 1911.

שלי יחימוביץ': אני מניחה שזו טעות.

שלי יחימוביץ': החלטת ממשלה 1911.

שלי יחימוביץ': הילה, גם את כתבת את ההחלטה, נכון?

<הילה טל-אביטן: את ההחלטה האחרונה, כן, ואיתי גם נעמה, עוזרת המנכ"ל שלנו.

שלי יחימוביץ': אוקיי.

שלי יחימוביץ': תני לנו עדכון איפה הדברים עומדים.

<הילה טל-אביטן: אנחנו ממתינים לתקציב.

<הילה טל-אביטן: מבחינתנו אין עניין - - -

שלי יחימוביץ': אבל רגע, רק לפני כן יש תעלומה.

שלי יחימוביץ': אנחנו יודעים שאתמול נשלח מכתב של אודי פראוור, שיכול להיות מאד דרמטי.

<הילה טל-אביטן: כן, נכון.

שלי יחימוביץ': מה כתוב במכתב של אודי פראוור?

<הילה טל-אביטן: ביקשנו ממשרד הפנים ליידע את הממשלה לגבי כמה אנשים בעצם עונים על הקריטריונים של החלטה 1911.

<נעמה הולצמן: אנחנו למעשה מחכים למה שכתוב בהחלטה בסעיף 5, שבו - - -

אברהם נגוסה: זה בעקבות הפגישה שלנו אתמול.

אברהם נגוסה: עד עכשיו לא העזתם לעשות את זה.

<הילה טל-אביטן: אנחנו קיווינו שנמצא תקציב וראינו שאנחנו לא מתקדמים, אז אנחנו - - -

שלי יחימוביץ': כלומר השאילתה שלכם, אתם מבקשים לדעת כמה אנשים עדיין מחכים בגונדר ובאדיס בעצם.

<הילה טל-אביטן: אנחנו מסתמכים על הגורם המקצועי שהוא רשות האוכלוסין וההגירה, שהוא נמצא בשטח והוא יודע ובקיא בפרטים.

שלי יחימוביץ': שנייה, אני מפסיקה אותך לרגע.

שלי יחימוביץ': אנחנו יכולים לקבל מספר?

שלי יחימוביץ': מספר האנשים שמחכים בגונדר ובאדיס?

<עמוס ארבל: כן, בוודאי.

<עמוס ארבל: אנחנו נענה למכתב הזה, בוודאי.

שלי יחימוביץ': אבל מה הבעיה?

שלי יחימוביץ': אני מניחה אפ-טו-דייט, אתם עוקבים אחרי הדברים.

שלי יחימוביץ': האם אותם 1,308 ששמענו ש - - -

<עמוס ארבל: הם לא סיימנו את ה - - -

שלי יחימוביץ': האם אותם 1,308 הם חלק מאותם 9,000?

<עמוס ארבל: בוודאי, בוודאי.

שלי יחימוביץ': כלומר אם אנחנו עושים 9,000 פחות 1,308 אנחנו נקבל את התוצאה?

<עמוס ארבל: 9,000 הוא פוטנציאל.

שלי יחימוביץ': מי כאן יכול לעשות את החישוב המתמטי המסובך?

<קריאה: 7,692.

<עמוס ארבל: אני מסביר שהפוטנציאל הוא 9,000.

<עמוס ארבל: לא כל ה-9,000 - - -

שלי יחימוביץ': כלומר בין 7,000 ל-8,000 איש עדיין שם.

אברהם נגוסה: כן.

שלי יחימוביץ': הבנתי.

שלי יחימוביץ': כן, תמשיכי, הילה.

<הילה טל-אביטן: זהו, אז הוצאנו באת את הפנייה אתמול.

<הילה טל-אביטן: אין ספק שוועדות זה קטליזטור מצוין לפעולה והוצאנו אתמול את הפנייה ואנחנו מחכים.

שלי יחימוביץ': יש סיכוי שתקבלו תשובה עד לישיבת הממשלה ביום ראשון?

<הילה טל-אביטן: אני מקווה.

<הילה טל-אביטן: מבחינתנו באמת ברמה המקצועית אנחנו יכולים להוציא החלטת המשך בצורה מהירה.

שלי יחימוביץ': אבל הנה, קיבלתם פה עכשיו תשובה מרשות האוכלוסין.

<נעמה הולצמן: לא, גברתי יושבת הראש, אנחנו צריכים תשובה שהיא קצת יותר.

<נעמה הולצמן: על פי החלטת הממשלה ובכדי שנביא להחלטה משהו שניתן לכתוב אותו בדברי הסבר של הממשלה, אנחנו זקוקים לקצת יותר נתונים על מספרים מדויקים, על הרשימות.

<נעמה הולצמן: זה נתונים שלא נמצאים בידינו מכיוון שאנחנו לא עוסקים בנושא ברמה המקצועית, אלא רק מתכללים אותו ו - - -

שלי יחימוביץ': ואתם אתם תקבלו - - -

<הילה טל-אביטן: רק רגע, שנייה, אני רוצה גם לדייק.

<הילה טל-אביטן: המכתב ביקש ממשרד הפנים להביא לידיעת הממשלה.

<הילה טל-אביטן: אנחנו לא הממשלה.

<הילה טל-אביטן: זאת אומרת אני עובדת ציבור בדיוק כמו עמוס.

<הילה טל-אביטן: אנחנו מבקשים שזה יובא לידיעת הממשלה.

שלי יחימוביץ': כלומר ואם התשובה תהיה 7,600?

אברהם נגוסה: 8,000 - - -

שלי יחימוביץ': לא משנה, רגע.

שלי יחימוביץ': כמה?

אברהם נגוסה: מרכז המחק והמידע של הכנסת אמרו לי עכשיו, הם עשו בדיקה – 8,509, מתוך 9,000.

<ליאורה שמעוני: אבל הם עונים לקריטריונים - - -

שלי יחימוביץ': שנייה, אני לא רוצה עכשיו את השיחה זה פה.

שלי יחימוביץ': לא משנה.

שלי יחימוביץ': הילה, שאלה.

שלי יחימוביץ': אחת היא אם זה 6,700 או 8,500.

שלי יחימוביץ': אם זה המספר - - -

<הילה טל-אביטן: רגע, שנייה.

<הילה טל-אביטן: אני רוצה שנייה ל - - -

שלי יחימוביץ': לא, לא.

שלי יחימוביץ': אני רוצה לשאול אותך קודם.

שלי יחימוביץ': נגיד שהמספר הוא בין 6,000 ל-8,500.

שלי יחימוביץ': נאמר וזה המספר, האם ברגע שאתם מקבלים את המספר הזה יוצאים לדרך ומעלים את כולם?

<הילה טל-אביטן: חשוב לי שתבינו - - -

שלי יחימוביץ': או ששוב יש נומראטור שאומר לא, אולי נעלה רק 500 או רק 450.

<הילה טל-אביטן: אנחנו מדברים עכשיו על המשך להחלטה 1911 ולא על המשך ל-716 וצריך מאד להבחין.

יצחק הרצוג: אולי צריך לתקן את ההחלטה?

<הילה טל-אביטן: 716 דיברה על פוטנציאל של 9,000.

<הילה טל-אביטן: הפנייה שלנו למשרד הפנים נעשתה בגין החלטה 1911.

<הילה טל-אביטן: כך שלא מדובר על פוטנציאל של עוד 8,000 איש.

שלי יחימוביץ': אלא?

<הילה טל-אביטן: מדובר יהיה על הורים.

<הילה טל-אביטן: תאמר רשות האוכלוסייה וההגירה כמה הורים נשארו עדיין באתיופיה, שלא נכנסו מתוך החלטה 1911.

שלי יחימוביץ': ומה לגביהם?

<הילה טל-אביטן: ולגבי היתרה, זה לא התייחס.

שלי יחימוביץ': אבל מה כן?

שלי יחימוביץ': מי מתייחס?

<הילה טל-אביטן: שנייה.

<הילה טל-אביטן: אז לגבי היתרה, בהחלטה 1911 נכתב שזה יבוא לדיון בשנת 2019, בדיוני התקציב 2019.

אברהם נגוסה: כתוב בהחלטת הממשלה בסעיף 5, חלק שני להחלטת הממשלה.

שלי יחימוביץ': חברים, אני מבקשת להפסיק את השיח הזה מסביב.

שלי יחימוביץ': כן, חבר הכנסת נגוסה.

אברהם נגוסה: חשוב לי לציין שכתוב בסעיף 5 בהחלטת הממשלה – בכל מקרה, דיון, כלומר אחרי המשך של להביא יותר מ-1,300, בכל מקרה דיון בהבאתם של מועמדים נוספים בקרב אלה הנמנים על החלטה 716, ייערך במסגרת דיוני התקציב לשנת 2019.

אברהם נגוסה: אז גם את זה אתם צריכים לפעול.

שלי יחימוביץ': טוב.

שלי יחימוביץ': יש עוד משהו שאת רוצה לומר, הילה?

<הילה טל-אביטן: אנחנו תומכים בהמשך של ההחלטה.

<הילה טל-אביטן: באמת העמדה המקצועית שלנו, שגם המנכ"ל הבהיר אותה, היא שככל שאנשים עומדים בקריטריונים שהממשלה הגדירה, בהחלטה 1911, מן הראוי שהם ייכנסו.

<הילה טל-אביטן: זו העמדה שלנו.

שלי יחימוביץ': מי נמצא פה מהאוצר?

<אייל מדן: אייל מדן, רפרנט רווחה, עלייה וקליטה.

שלי יחימוביץ': האם זה עומד על שולחנו של האוצר לקראת התקציב?

<אייל מדן: אז לקראת התקציב אני אגיד שהחלטה 1911 תוקצבה במלואה בבסיס של השנים 2017-2018 ונכנסה לנומראטור.

<אייל מדן: זה כאילו שנייה, כדי ליישר איזה קו.

שלי יחימוביץ': מה זאת אומרת?

שלי יחימוביץ': לא הבנתי.

שלי יחימוביץ': אז אם עכשיו אתם תקבלו מספר מוסמך מרשות האוכלוסין, יש תקצוב לזה לשנת 2018?

<אייל מדן: אנחנו לא קיבלנו דרישת תשלום - - -

שלי יחימוביץ': שאלתי אם תקבלו עכשיו את המספר.

<אייל מדן: זה ייכנס במסגרת שאר דיוני התקציב לשנת 2019 ובמסגרת - - -

שלי יחימוביץ': לא, בוא נפריד.

שלי יחימוביץ': יש החלטה אחת שנוגעת לקרובי משפחה וכן הלאה ויש החלטה אחרת שנוגעת לגורלם של כל היתר.

שלי יחימוביץ': בשתיהן אתם אמורים לדון, או לא?

<אייל מדן: בדיוני התקציב לשנת 2019, ככל שתעלה דרישה מצד המשרדים להגדיל - - -

שלי יחימוביץ': איזה משרדים?

<אייל מדן: המשרדים שהעלו את זה בפעם הקודמת.

<אייל מדן: זה משרד ראש הממשלה?

שלי יחימוביץ': משרד הפנים?

<הילה טל-אביטן: בפעם הקודמת זה היה דרך הסיעות.

<אייל מדן: דרך הסיעות.

שלי יחימוביץ': דרך?

<הילה טל-אביטן: הסיעות.

<הילה טל-אביטן: בפעם הקודמת זה עלה בסיעות.

<הילה טל-אביטן: כל אחד יכול להעלות את זה.

שלי יחימוביץ': מאיזה משרדים אתם מבקשים עכשיו פנייה קונקרטית?

שלי יחימוביץ': משרד הפנים?

שלי יחימוביץ': משרד הקליטה?

שלי יחימוביץ': משרד ראש הממשלה?

שלי יחימוביץ': מאיפה צריכה להגיע אליכם דרישה כרגע?

<נעמה הולצמן: הם לא מבקשים.

<נעמה הולצמן: הם לא קיבלו פנייה.

<נעמה הולצמן: אנחנו לא העברנו פנייה ו - - -

שלי יחימוביץ': ואתם מתכוונים להעביר פנייה מטעם משרד ראש הממשלה?

<נעמה הולצמן: באשר למשפחות, ככל שנקבל מכתב, ככל שמזכירות הממשלה תקבל מכתב שמיידע, כפי שנכתב בהחלטת הממשלה, על מספר - - -

שלי יחימוביץ': ככל שהיא תקבל מכתב מ-?

<נעמה הולצמן: מרשות האוכלוסין או משר הפנים.

שלי יחימוביץ': למה?

שלי יחימוביץ': אולי אנחנו נעביר את המכתבים ידנית?

שלי יחימוביץ': אני אלך למשרד, אני אביא המכתב.

<הילה טל-אביטן: לא, חשוב להבהיר שזה לא מכתבים אלינו.

<הילה טל-אביטן: זה מכתבים לממשלה.

<הילה טל-אביטן: למזכירות הממשלה, כדי ליידע את השרים, כדי שהם יוכלו לדון בדבר וזה יובא לידיעתם.

שלי יחימוביץ': כלומר כרגע הם מצפים למכתב מרשות האוכלוסין על המספר, כדי להביא אותו לידיעת הממשלה.

<הילה טל-אביטן: נכון, ואז יהיה דיון בנושא ואנחנו - - - תקציב אליו.

<קריאה: אז עד עכשיו לא נעשה דיון?

<קריאה: ביום חמישי הולכת להיות ועדה על תקציב 2018 ו-2019, אז עד עכשיו לא נעשה דיון?

<קריאה: אז איך אתם נערכים לקראת הכנס התקציבי?

<הילה טל-אביטן: לא, אין צורך ל - - -

אברהם נגוסה: המכתב יצא גם בעקבות הפגישה שלנו אתמול.

<הילה טל-אביטן: ברור.

אברהם נגוסה: אם לא היינו מקיימים את הפגישה אתמול במשרד ראש הממשלה, המכתב לא היה יוצא גם היום.

<נעמה הולצמן: באשר לאיחוד משפחות אין צורך בדיון מקצועי בנושא.

<נעמה הולצמן: אנחנו מכירים את הנתונים היטב מההחלטה הקודמת.

<נעמה הולצמן: ברגע שנדע את הנתונים המספריים, שהממשלה תדע את הנתונים המספריים- - -

<הילה סעדיה: אמרו לכם את זה בעל פה ואז אתם דרשתם את זה בכתב.

<נעמה הולצמן: נכון.

<הילה סעדיה: אבל אמרו את זה בעל פה.

<הילה סעדיה: אז למה לא דרשתם את זה מלכתחילה - - -

<נעמה הולצמן: לא הוצגו בפנינו מספרים ונתונים.

אברהם נגוסה: נרדמו בשמירה.

שלי יחימוביץ': בסדר, אנחנו לא ניתן להם להמשיך להירדם.

איציק שמולי: יש לי שאלת הבהרה.

איציק שמולי: המספרים מבוססים בעצם על בחינת הבקשות?

<עמוס ארבל: צריך להפריד בין כמה דברים, אם יורשה לי לענות.

איציק שמולי: רגע, רק תן לי להמשיך.

איציק שמולי: אני רוצה להבין את הקו.

איציק שמולי: אני רוצה להבין אם בעצם כשאומרים מחכים למספרים, אם יש מה לצפות שהמספרים יגיעו בימים הקרובים.

איציק שמולי: האם נבחנו הבקשות, לא נבחנו הבקשות?

איציק שמולי: כי אתם אומרים שהפוטנציאל הוא לא מה שאמר חבר הכנסת נגוסה, הוא מספר אחר.

איציק שמולי: ברור לי שאם לא נעשתה עבודה מקדימה, לא הגיע למזכירות הממשלה שום מספר בימים הקרובים וככה אין בכלל מה לדבר על כן תקציב או לא תקציב.

שלי יחימוביץ': מה התשובה?

<עמוס ארבל: אנחנו עומדים על פוטנציאל של בסביבות 9,000 נפשות שעבדנו ביחד עם חבר הכנסת נגוסה ואנשים נוספים, שחיברנו את הפוטנציאל.

<עמוס ארבל: על בסיס הפוטנציאל הזה בדקנו ואישרנו את ה-1,300 איש שעלו כבר לישראל, הגיעו לישראל בשנת 2017.

שלי יחימוביץ': אוקיי.

<עמוס ארבל: תפחיתו את הדלתא, זה המספר שאנחנו ממשיכים לעבוד עליו.

שלי יחימוביץ': אבל תוך כמה זמן אתם תוכלו לתת מספרים בדוקים יותר?

<עמוס ארבל: תוך מספר ימים.

<עמוס ארבל: זה לא איזה סיפור.

שלי יחימוביץ': מה זה מספר ימים?

<עמוס ארבל: יומיים-שלושה.

<עמוס ארבל: זה לא איזה משהו ש- - -

שלי יחימוביץ': אוקיי.

שלי יחימוביץ': כלומר עוד השבוע בעצם.

<עמוס ארבל: זה לא משהו מאד מסובך לעשות את זה.

שלי יחימוביץ': בסדר גמור.

שלי יחימוביץ': מצוין.

<עמוס ארבל: גם נפגשנו עם - - - לפני כשבועיים.

שלי יחימוביץ': אין לי טענות.

שלי יחימוביץ': אם השבוע זה עובר, זה מצוין.

<עמוס ארבל: צריכים לזכור וזו סוגיה מאד חשובה, שלא כל הפוטנציאל יאושר.

<עמוס ארבל: דבר נוסף, לא כל ה-9,000 יאושרו, כי מן הסתם יהיה חלק שלא עונים לקריטריונים.

<עמוס ארבל: ודבר נוסף, במסגרת כוח האדם שיש לנו לא בדקנו את כל ה-9,000 להגיד האם מתוכם הסבירות היא שיעלו 6,000 או 4,000 או 2,000.

שלי יחימוביץ': איזה תקציב אתם צריכים כדי שיהיה לכם כוח האדם המספיק?

<עמוס ארבל: כמות אנשים הרבה יותר גדולה.

<עמוס ארבל: אני לא יודע להגיד לך כרגע.

אברהם נגוסה: הם קיבלו 7 תקנים לאשר 1,300 - - -

<עמוס ארבל: קיבלנו שבעה אנשים, חלק נמצאים באתיופיה וחלק נמצאים בישראל.

אברהם נגוסה: קיבלו שבעה תקנים וישבו חצי שנה ללא - - -

<עמוס ארבל: לא, לא ישבנו אדוני.

<עמוס ארבל: חבל, אני לא רוצה מעבר לדיון - - -

אברהם נגוסה: כן, בוא.

אברהם נגוסה: אחרי חצי שנה התחלתם לבצע.

<עמוס ארבל: דנו על זה במקומות אחרים.

<עמוס ארבל: חבל.

אברהם נגוסה: כמו עכשיו, גוררים רגליים.

<עמוס ארבל: אני לא גורר שום רגליים.

<עמוס ארבל: אנחנו באוקטובר אישרנו את אחרון האנשים כשיכולנו לעשות את זה עד סוף דצמבר.

<עמוס ארבל: עשינו את כל מה שצריך על מנת לממש את ההחלטה הזו כלשונה בדיוק.

<עמוס ארבל: בדיוק.

אברהם נגוסה: אז למה לא בדקתם את כל ה-9,000 כדי לדעת באמת את המציאות?

<עמוס ארבל: יושבים אנשים - - -

אברהם נגוסה: למה לא בדקתם אותם?

<עמוס ארבל: יושבים אנשים ובודקים ועובדים גם מהרגע האחרון שסיימנו לבדוק את יתרת האנשים שהבאנו.

<עמוס ארבל: אז בבקשה.

אברהם נגוסה: אם הייתם בודקים היינו יודעים כמה זכאים, כמה לא זכאים.

אברהם נגוסה: אתם לא בודקים.

<עמוס ארבל: יושבים ובודקים.

<עמוס ארבל: אפשר להביא 50 איש, יבדקו את זה הרבה יותר מהר.

<עמוס ארבל: נתנו שבעה אנשים וגם זה בקושי, אחרי חצי שנה.

<עמוס ארבל: אז בוא לא ניכנס לכל ה - - -

שלי יחימוביץ': טוב, חברים, אני מבקשת.

שלי יחימוביץ': הילה סעדיה, מטה המאבק להעלאת יהודי אתיופיה, בבקשה.

<הילה סעדיה: אז קודם כל שלום לכולם ותודה לחברת הכנסת שלי יחימוביץ גם על התמיכה וגם על ארגון הוועדה החשובה הזאת ושלום לכל הנוכחים.

<הילה סעדיה: שמי הילה סעדיה, אני פעילה במטה המאבק להעלאת יהודי אתיופיה.

<הילה סעדיה: כרגע אני מדברת בשמם של 8,000 ממתינים שנמצאים כרגע באתיופיה, שמלאי תקווה לעלות לארץ ישראל.

<הילה סעדיה: אני מדברת עכשיו בשמן של המשפחות שגם כאן לצידי וגם כאן שוהות בארץ וממתינות למשפחות שלהן, שנמצאות באתיופיה, לקרוביהן ומחכות בתקווה גדולה שרשות האוכלוסין וההגירה יתנו להן אישור לבקשתן.

<הילה סעדיה: לפני כשלוש שנים, כמו שגם תיארתם כאן, בשנת 2015 הייתה החלטת ממשלה 716, שקבעה קריטריונים לעלייה לארץ.

<הילה סעדיה: הוגדרו זמנים מאד ברורים.

<הילה סעדיה: תוך 60 ימים לקבוע צוות, תוך 60 ימים נדרשו לכתוב את ההמלצות שלהם וזה לא קרה.

<הילה סעדיה: לא מטעם משרדי הממשלה, לא מטעם רשות האוכלוסין וההגירה, לא מטעם הסוכנות היהודית ולא מטעם משרד האוצר.

<הילה סעדיה: אף אחד לא עשה את זה.

<הילה סעדיה: כולם זנחו את יהדות אתיופיה.

<הילה סעדיה: פשוט התעלמו מאד בקלות מההחלטה הזאת.

<הילה סעדיה: מדובר בעלייה היחידה שלא ניתן לה מענה.

<הילה סעדיה: אני אישית נכחתי באתיופיה.

<הילה סעדיה: עם חברי אמרתי קדיש על הקברים של היהודים באתיופיה והם לא יזכו להתאחד עם המשפחות שלהם.

<הילה סעדיה: הם לא יזכו לעלות לכאן, לארץ.

<הילה סעדיה: אני בסך הכל רוצה לדעת מי ייקח על זה את הדין?

<הילה סעדיה: משנת 2015 נפטרו מאות אם לא אלפים יהודים באתיופיה.

<הילה סעדיה: אני בסך הכל רוצה לדעת מי ייקח על זה את הדין, על המשפחות האלה, שלא הצליחו לעלות לכאן לארץ.

<הילה סעדיה: על סבא של יהונתן, שנפטר בכל זמן ההמתנה הזה.

<הילה סעדיה: אני רוצה בסך הכל לדעת מי ייקח על זה את הדין.

<הילה סעדיה: כל אחד כאן בינתיים מסיר אחריות.

<הילה סעדיה: אחד אומר שזה משרד האוצר, אחד אומר שזה משרדי הממשלה ואחד אומר שזה רשות האוכלוסין וההגירה.

<הילה סעדיה: מי האבא של הבקשה הזאת?

<הילה סעדיה: בסופו של דבר הקברים האלה, הנוספים שהתווספו, זה בידיים של כולכם.

<הילה סעדיה: לא נעים לשמוע את זה, גורם לכם אולי לזוז קצת בכיסא, אבל בסופו של דבר זה המצב.

<הילה סעדיה: מתווספים עוד ועוד ועוד קברים, בזמן שאנחנו יושבים כאן.

<הילה סעדיה: משהו שחשוב לי גם להבהיר.

<הילה סעדיה: לפי מה שהבנתי הם הולכים להעביר את הנו/שא הזה למבקר המדינה.

<הילה סעדיה: חשוב לי שהחלטה 716 וגם 1911 לא תעצור בגלל שהיא נמצאת בידיים של מבקר המדינה.

שלי יחימוביץ': חס וחלילה, זה לא קורה.

שלי יחימוביץ': אל דאגה.

<הילה סעדיה: שזה לא ישמש כתירוץ בשביל אף גורם, בשביל אף רשות.

שלי יחימוביץ': הסירי דאגה מליבך.

שלי יחימוביץ': זה לא יקרה.

<הילה סעדיה: אז זה מה שחשוב לי להבהיר.

<הילה סעדיה: עולה כאן שרק עכשיו, רק אתמול התחילו להתעסק בנושא הזה של להעלות את יהודי אתיופיה, לדרוש את מה שהחלטה 1911 כבר דרשה ממזמן.

<הילה סעדיה: היו צריכים להיערך לזה בהתאם.

<הילה סעדיה: ביום חמישי הקרוב הולכת להיות ועדת תקציבים לגבי שנת 2018 ו-2019.

<הילה סעדיה: אף אחד לא מוכן לקראת זה.

<הילה סעדיה: ככל הנראה לא יהיה תקציב להעלאת יהודי אתיופיה.

<הילה סעדיה: אני פשוט רוצה לדעת מה הולך להיות בהמשך, לאן פנינו מועדות.

<הילה סעדיה: האם תהיה עלייה בשנת 2018, או שאנחנו חדלים עוד פעם, ממתינים עוד כמה שנים ומתווספים לנו עוד קברים?

שלי יחימוביץ': האם תהיה עלייה בשנת 2018?

שלי יחימוביץ': מישהו יכול לענות לי על השאלה של הילה?

<עמוס ארבל: אם תהיה החלטת ממשלה, תהיה.

שלי יחימוביץ': ואם לא תהיה החלטת ממשלה, לא תהיה?

<עמוס ארבל: לא תהיה.

<עמוס ארבל: נורא פשוט.

<הילה סעדיה: מי אחראי על זה?

שלי יחימוביץ': אנחנו בגישוש אחרי האחראים, כן.

אברהם נגוסה: אולי הילה תיתן לנו את התחזית כמשרד מתכלל העניין, משרד ראש הממשלה.

<הילה טל-אביטן: משרד ראש הממשלה הוא לא המתכלל של העניין, אבל אני כן - - -

אברהם נגוסה: כן, אתם מתכללים.

<הילה טל-אביטן: אני אגיד שאנחנו בשנת 2018 נוכל להכניס רק במידה ותהיה החלטת ממשלה.

<הילה טל-אביטן: לא ייכנסו ללא החלטה.

<הילה סעדיה: אבל רשות האוכלוסין וההגירה שלחו את ההערכה שלהם בעל פה.

<הילה סעדיה: לא היה נדרש את זה בכתב ולמה עכשיו זה - - -

<הילה טל-אביטן: הם לא ידעו את הממשלה.

<הילה טל-אביטן: אנחנו לא הממשלה.

<הילה סעדיה: משרדי הממשלה.

<הילה טל-אביטן: לא, הם צריכים לעדכן את הממשלה.

<הילה טל-אביטן: משרד ממשלה זה לא הממשלה.

<הילה טל-אביטן: ממשלה זה שרים.

<הילה טל-אביטן: זה נבחרי ציבור.

<הילה טל-אביטן: אנחנו לא הממשלה.

<הילה סעדיה: הם עדכנו אותך לגבי הערכה שלהם, המספרים של כמה אנשים עומדים בקריטריונים של החלטה 1911.

<הילה סעדיה: הם אמרו את זה בעל פה.

<נעמה הולצמן: תראי, אני אסביר.

<נעמה הולצמן: אני מבינה את המקום שבו את נמצאת, אבל רשות האוכלוסין וההגירה צריכה להעמיד בפני שרי הממשלה נתונים מדויקים על מנת ששרי הממשלה יידעו נתונים מדויקים גם על כמה תקציב הם צריכים להקצות לעניין, על מנת שמשרד האוצר יידע להקצות את החלק התקציב וידאג לא לתת אותו למשרדים אחרים שמבקשים אותו.

<נעמה הולצמן: זה דבר שגורר דבר, שמתחיל במספר.

שלי יחימוביץ': טוב חברות, תודה.

שלי יחימוביץ': החיילת שיושבת שם.

שלי יחימוביץ': את סמלת או סמלת ראשונה, אני לא רואה מפה.

אברהם נגוסה: סמלת ראשונה.

שלי יחימוביץ': מה שמך?

<יטייש איילו: יטייש איילו.

שלי יחימוביץ': איפה את משרתת, את יכולה להגיד לנו?

<יטייש איילו: אני משרתת בחילוץ והצלה.

שלי יחימוביץ': ספרי לנו קצת על עצמך, מה את עושה פה, על המשפחה שלך.

<יטייש איילו: אני בת 21 ואבא שלי - - -

שלי יחימוביץ': את בקבע?

<יטייש איילו: לא.

<יטייש איילו: זה לוחמה.

<יטייש איילו: אני עושה שנתיים ושמונה חודשים ואני נאבקת בשביל אבא שלי, שנשאר שם ויש לו גם שלוש ילדות.

שלי יחימוביץ': שנשארו שם?

<יטייש איילו: כן.

<יטייש איילו: לא ראיתי אותו 12 שנים.

שלי יחימוביץ': את הילדה היחידה שבארץ?

<יטייש איילו: כן.

שלי יחימוביץ': איך זה קרה?

<יטייש איילו: הורי התגרשו כשהייתי בת שנה ואימי התחתנה והיא עלתה לארץ לפני 12 שנה, מצד בעלה.

<יטייש איילו: אבי נשאר שם.

<יטייש איילו: הוא גם התחתן עם נוצרייה, אבל הוא יהודי.

<יטייש איילו: אבא שלו יהודי, אמא שלו יהודיה.

<יטייש איילו: גם הסבים שלו יהודים.

<יטייש איילו: הוא זכאי לפי חוק השבות.

שלי יחימוביץ': איפה הוא נמצא, בגונדר או באדיס?

<יטייש איילו: לא, בדובט'ה.

<יטייש איילו: זה שש שעות מגונדר.

שלי יחימוביץ': כמה יהודים יש שם עוד?

<יטייש איילו: בדובט'ה?

שלי יחימוביץ': כן.

<יטייש איילו: אני לא יודעת, אבל הוא שם בגלל המצב הכלכלי, כי רק אני שולחת לו כסף מפה, אז הוא לא יכול להרשות לעצמו לגור באדיס אבבה או בגונדר.

<יטייש איילו: אז בגלל זה הוא גר שם.

שלי יחימוביץ': את רוצה להגיד עוד משהו?

<יטייש איילו: אני רק מבקשת מכם וגם בשבילם, אני רק רוצה להיות ילדה רגילה שרוצה להגשים את החלומות שלי.

<יטייש איילו: לא רוצה להעביר את הזמן שלי בלהיאבק.

<יטייש איילו: זו הזכות שלו לעלות לפה.

<יטייש איילו: אני רוצה לראות את אבא שלי ואני בטוחה שלכל אחד מכם פה יש ילדים, שאחרי העבודה אתם יכולים ללכת ולראות אותם, אבל אבא שלי לא.

<יטייש איילו: אני לא יכולה לחבק אותו מתי שבא לי, אני לא יכולה ללכת לספר לו כמה קשה לי בצבא ואני רק רוצה שתעזרו לי להגשים את החלום, שלי ושל כל מי שפה.

שלי יחימוביץ': תודה.

שלי יחימוביץ': סורפל עלמו, בוא ספר לנו.

שלי יחימוביץ': כבר נפגשנו בבוקר.

שלי יחימוביץ': ספר בקצרה את הסיפור שלך.

<סורפל עלמו: שמי סורפל עלמו, בן 22 מחיפה.

שלי יחימוביץ': גם שרת בצבא.

<סורפל עלמו: כן.

<סורפל עלמו: עליתי לארץ בסוף שנת 2006, אני, אבא זיכרונו לברכה שנפטר לפני כ-11 חודשים ואחותי, שגרה במרכז.

<סורפל עלמו: נשארו מאחור עוד שלושה אחים, שלא עלו.

<סורפל עלמו: מה שאמרו לנו באותו זמן בסוכנות שרשמו, שבגלל שהם היו מעל גיל 18, הם יעלו חודש-חודשיים אחריכם, אל תדאגו.

<סורפל עלמו: ומשם מחכים 11 שנה.

<סורפל עלמו: אני כל יום מתקשר למשרדי הממשלה שמטפלים בנושא הזה, מה המצב של המשפחה, איפה זה עומד ואף אחד לא נותן לי תשובה.

<סורפל עלמו: ובגללכם, אלה שיושבים שם, אבא שלי לא זכה להתאחד עם הילדים שלו.

<סורפל עלמו: בגללכם.

<סורפל עלמו: עצוב לי מאד.

<סורפל עלמו: באמת.

<סורפל עלמו: אני עשיתי מכינה קדם צבאית, שרתתי בצבא, נלחמתי בצוק איתן, מה אתם רוצים יותר מזה?

<סורפל עלמו: באמת?

<סורפל עלמו: מה?

<סורפל עלמו: מה אנחנו מבקשים בסך הכל?

<סורפל עלמו: שתאחדו את המשפחות.

<סורפל עלמו: זה מה שאנחנו מבקשים.

<סורפל עלמו: זאת הקהילה היחידה שמפצלים את המשפחות.

<סורפל עלמו: משפחות שאתם מביאים מברית המועצות, מברזיל, מארצות הברית, כולן באות כמשפחה אחת.

<סורפל עלמו: למה אנחנו העדה שצריכה לסבול מפיצול משפחות?

<סורפל עלמו: מישהו יכול לתת לי פה תשובה?

<סורפל עלמו: מישהו?

<הילה סעדיה: אין, הם לא יתנו לך.

<הילה סעדיה: 30,000 עולים כל שנה מארצות שונות, אבל 8,000 אנשים זה עול כל כך כבד בשביל המדינה.

שלי יחימוביץ': התשובה היא גזענות, אבל אתה לא תקבל אותה מהנציגים הרשמיים של המדינה.

<סורפל עלמו: עצוב מאד.

<סורפל עלמו: באמת עצוב מאד שאתם במקום לאחד את המשפחות, והנה, אבא שלי לא זכה לראות את הילדים שלו ביחד יושבים בחג.

<סורפל עלמו: אני לא שמעתי על מקרים כאלה מברית המועצות, שחברים שלי, ששרתו איתי ביחד ועלו לכאן עם כל המשפחה שלהם, למרות שהם לא יהודים, מסתובבים עם צלב.

<סורפל עלמו: הם בסדר, בואו תעלו כל המשפחה.

<סורפל עלמו: למה יהודי אתיופיה צריכים את הדרך הקשה?

<סורפל עלמו: למה?

<סורפל עלמו: למה תמיד להקשות עלינו?

<סורפל עלמו: מי שנפגע בסופו של דבר זה אנחנו, לא אתם.

<סורפל עלמו: אתם מקבלים את המשכורות, יושבים, רואים את הילדים שלכם, את הסבתות שלכם.

<סורפל עלמו: מי שנפגע בסוף זה אנחנו.

<סורפל עלמו: למה אני בגיל 22 צריך להתעסק בעניין של עלייה במקום לדאוג לעתיד שלי?

<סורפל עלמו: למה?

<סורפל עלמו: למה אני בן יחיד בבית?

<סורפל עלמו: למה אני צריך להתעסק בנושא כזה?

<סורפל עלמו: למה אני לא יכול לדאוג לעתיד שלי?

שלי יחימוביץ': סורפל, תודה רבה.

שלי יחימוביץ': יהונתן, בבקשה.

שלי יחימוביץ': תספר לנו גם בקצרה את הסיפור שלך.

<יונתן צ'קול: שלום לכם חברי הוועדה, שמי יונתן צ'קול.

<יונתן צ'קול: אני שנה ג' בהנדסת מכונות - - -

שלי יחימוביץ': אני מבינה שגם אמא שלך פה.

<יונתן צ'קול: כן, אמא שלי פה.

<יונתן צ'קול: אני פה יחד עם אמא שלי ואחותי הגדולה.

שלי יחימוביץ': שלום.

<יונתן צ'קול: אני שנה ג' בהנדסת מערכות תקשורת במסגרת העתודה האקדמאית של צה"ל.

<יונתן צ'קול: אני עתיד לשרת שש שנים עם סיום הלימודים.

<יונתן צ'קול: בעצם אמא שלי פה, כפי שאתם יודעים.

<יונתן צ'קול: היא השאירה מאחור את אמא שלה ואת יתר האחים שלה.

<יונתן צ'קול: הם ממתינים למעלה מ-14 שנה בגונדר.

שלי יחימוביץ': כלומר סבתא שלך והדודים שלך בגונדר.

<יונתן צ'קול: כן, נכון, למעלה מ-14 שנה כמעט.

<יונתן צ'קול: אין לי כל כך זיכרונות מסבתא.

<יונתן צ'קול: אני גם עליתי בגיל 5.

<יונתן צ'קול: אין לי כל כך הרבה זיכרונות, אבל אמא דואגת להזכיר לנו אותם וגם שיחות טלפון בחגים.

<יונתן צ'קול: היום היא אישה מאד מבוגרת, סבתא שלי ואני לא יודע אם אני אזכה לראות אותה ואם היא תראה אותנו, הנכדים שלה, ואם אמא שלי תראה את אמא שלי.

<יונתן צ'קול: זה מאד קשה, הגעגוע.

<יונתן צ'קול: עזבו את המצב הקשה עם הגעגוע אליהם והנתק.

<יונתן צ'קול: המצב שלנו, המשפחות פה בארץ.

<יונתן צ'קול: אמא שלי מחלקת את המשכורת שלה לשתי משפחות.

<יונתן צ'קול: משפחה באתיופיה ומשפחה בארץ.

<יונתן צ'קול: במקום לעזור לי בתור סטודנט, במקום שאני אלך להיאבק על מלגות, אמא שלי יכלה לשים עלי את הכסף הזה.

<יונתן צ'קול: אבל מה, יש את סבתא שרעבה, יש את הילדים שרעבים, אז ברור שהם קודם יבואו.

<יונתן צ'קול: וזה משהו שמקשה עלי להתקדם בחיים שלי.

<יונתן צ'קול: בתור סטודנט אני צריך לעבור כל יום לדבר עם אמא שלי וכל הנושא הזה של להגיש טפסים ונעזוב את זה שזה חוסר מקצועיות.

<יונתן צ'קול: בתור סטודנט אני לא יכול להגיע לטלפון.

<יונתן צ'קול: אין בכלל מענה.

<יונתן צ'קול: עזבו את חוסר המקצועיות של רשות האוכלוסין וההגירה.

<יונתן צ'קול: הם לא זכו להיות בתוך הרשימה של ה-1,300, למרות שהם זכאים לפי סעיפי ההחלטות של 1911.

<יונתן צ'קול: גם נפגשתי בתור פעיל במאבק עם הילה וישבתי איתה על הסעיפים האלה.

<יונתן צ'קול: מצאנו סעיף שההורה פה בעצם, סליחה, הבן פה, הבת פה ואמא שלה נמצאת באתיופיה וזה מצב עגום.

<יונתן צ'קול: ובתור סטודנט אני מקבל מלא מיילים של משלחות לארץ, בוא תעודד זיקה ליהדות בתפוצות.

<יונתן צ'קול: ומה אגיד על המשפחה שלי?

<יונתן צ'קול: עזבו את זה, מה אני - - -

שלי יחימוביץ': אתה מספר את הסיפור האמיתי או שאתה חוסך להם את זה?

<יונתן צ'קול: אומרים לי בוא תעודד משפחות באירופה לעלות לארץ, כשאין להן זיקה בכלל.

<יונתן צ'קול: אני תוהה בעצמי איך זה יכול להיות?

שלי יחימוביץ': זה מזעזע מה שאתה מספר.

<יונתן צ'קול: זה מזעזע מאד.

<יונתן צ'קול: ואיך זה מציג בעצם את המעמד שלי בתור אזרח?

<יונתן צ'קול: מה המעמד שלי, אם לא מקיימים את הזכות הבסיסית שלי, מה זה אומר עלי?

<יונתן צ'קול: איך אני יכול, איך הקהילה שלי יכולה להתקיים עם הדבר הזה.

<יונתן צ'קול: זכות בסיסי.

<יונתן צ'קול: אני הולך לשרת שש שנים בצבא בתור מהנדס ולקדם עניינים ולהפעיל ולעשות שינוי, אז זה משהו שהנחילו לנו, הערכים שקיבלנו מהבית.

<יונתן צ'קול: איך זה יכול לקרות?

<יונתן צ'קול: איך אני יכול להעמיד את עצמי כך, הולך להיות בצבא, איך אני יכול להגדיר את עצמי בתור אזרח, אם לא מקיימים את הזכות הבסיסי שלי.

<יונתן צ'קול: איך זה יכול להיות?

שלי יחימוביץ': תודה יונתן.

<יונתן צ'קול: אני רוצה להפנות שאלה בנוגע למשרד הפנים לגבי חוסר המענה.

<יונתן צ'קול: החלטה חדשה, אני רוצה שתציבו טלפונים, תפרסמו את זה בערוץ האתיופי, שיהיה מענה.

<יונתן צ'קול: למה אנחנו צריכים לסבול?

<יונתן צ'קול: איזה גוף ממשלתי היה עושה דבר כזה?

<יונתן צ'קול: משנת 2014 אנחנו ממתינים לתשובה.

<יונתן צ'קול: גם את התשובה של שנת 2016 לא קיבלנו.

שלי יחימוביץ': כשאתה רוצה לקבל תשובה, למי אתה מתקשר?

<יונתן צ'קול: אין טלפון

שלי יחימוביץ': אז למי אתה פונה?

<יונתן צ'קול: יש את האתר של רשות האוכלוסין, אמא שלי לא יכולה לעשות את זה, אני נכנס, מוריד את הטפסים ואמא שלי ממלאת ושולחים בדואר.

שלי יחימוביץ': ומה אתה עושה?

<יונתן צ'קול: שולחים בדואר ואנחנו ממתינים לתשובה.

<יונתן צ'קול: אי אפשר לברר אם זה הגיע.

שלי יחימוביץ': תוך כמה זמן אתה מקבל תשובה?

<יונתן צ'קול: אי אפשר לקבל תשובה.

<יונתן צ'קול: אין מענה.

<יונתן צ'קול: אני לא יכול להרים טלפון.

<יונתן צ'קול: גוף ממשלתי.

<יונתן צ'קול: ההורים שלי משלמים מיסים ואני לא יכול לברר.

שלי יחימוביץ': זה לא קשור למשלמי מיסים, הם אזרחי מדינת ישראל.

<יונתן צ'קול: כן, כאילו אני מנסה להתקשר ולשאול אם הטפסים הגיעו.

<יונתן צ'קול: זה לא מגיע.

<יונתן צ'קול: כאילו, אין לי לאן לפנות.

<יונתן צ'קול: עזבו את זה שאמא שלי לא יכולה לעשות את החיפוש הזה בגוגול.

<יונתן צ'קול: אני עושה בשבילה את הדברים האלה ואין תשובה לדבר הזה.

<יונתן צ'קול: ויש לי עוד שאלה.

<יונתן צ'קול: בעצם מה אתם עושים, כשאתה בא להחלטה ואומר יש לי 1,300 שיכולים לעלות.

<יונתן צ'קול: ואם יש יותר?

<יונתן צ'קול: בעצם בידיעה שיש לך יותר אתה בא עם ה-1,300?

שלי יחימוביץ': ברור.

<יונתן צ'קול: מה עושה המשפחה שלי, שעומדת בסעיפי ההחלטות?

<יונתן צ'קול: אני קראתי את הסעיפים, ישבתי עם הילה ואני רואה שהם זכאים ואנחנו לא קיבלנו תשובה.

<יונתן צ'קול: הגשנו את ההחלטה לפי ההחלטה של שנת 2016.

<יונתן צ'קול: לא קיבלנו מכתב.

<יונתן צ'קול: כאילו מה עושים עם זה?

<יונתן צ'קול: מה אני אמור לעשות?

<יונתן צ'קול: לחכות עוד בתקווה?

<יונתן צ'קול: אנחנו ממתינים מאז שעליתי לארץ לתשובה.

<יונתן צ'קול: אין לנו תשובה.

<יונתן צ'קול: מה אני יכול לעשות?

<יונתן צ'קול: להישאר בתקווה?

<יונתן צ'קול: מייל, טלפון, זה מה שאני מבקש.

<יונתן צ'קול: כאילו, הגיעו טפסים, יש לך זמן לחכות ואת זכאית להעלות, אבל לא היה את המכסה.

<יונתן צ'קול: כאילו פספסת את הרכבת כרגע, ברכבת הבאה אולי תיכנסי.

<יונתן צ'קול: זו גם תשובה מבחינתי.

שלי יחימוביץ': אוקיי.

<יונתן צ'קול: ואת זה אני לא מקבל.

שלי יחימוביץ': טוב, יונתן, תודה.

שלי יחימוביץ': אנחנו פשוט חייבים לסיים, אני מתנצלת.

שלי יחימוביץ': יש ועדה נוספת שמתכנסת כאן אחרינו.

שלי יחימוביץ': חבר הכנסת לשעבר שלמה מולה, אתה רוצה לומר דבר מה?

שלמה מולה: לא, אני רק אגיד משפט אחד.

שלמה מולה: אני חושב שיסוד הבעיה בהחלטות ממשלה, שהן סותרות אחת את השנייה וכל החלטת ממשלה שמתקבלת, מתקבלת ללא גיבוי תקציבי.

שלמה מולה: יוצאים בהצהרות, אומרים 7,000, 8,000, כאשר באים ליישם את ההחלטה וכל שנה צריך לעמוד בדלת, לבקש עוד כסף.

שלמה מולה: אני חושב שאם לפני שנתיים התקבלה החלטה להביא 8,000, היה צריך לדאוג שיהיה תקציב, היה צריך לוודא שיש תקציב.

שלמה מולה: לא רק יוצאים בשופרות ובתרועות.

שלמה מולה: אני חושב שצריך לסיים את הסיפור הזה.

שלמה מולה: צריך לסיים, צריך לעזור לאנשים ובמקרה גם במקום שבו אני נמצא בימים אלה אני פוגש את האנשים גם באדיס, גם בגונדר וזה באמת כואב הלב.

שלמה מולה: אפשר לסיים.

שלמה מולה: אפשר לעשות, אם יש רצון טוב.

שלי יחימוביץ': טוב, שלמה, תודה.

שלי יחימוביץ': אני מסכמת.

שלי יחימוביץ': קודם כל אני כבר מודיעה ורשמו לפניכם, ב-12 בפברואר אנחנו נתכנס כאן שוב באותו הרכב ואף הרכב מורחב ואנחנו נרצה לשמוע תשובות לכל השאלות שעלו כאן ולהיות אחרי ההחלטה התקציבית ואחרי החלטת הממשלה.

שלי יחימוביץ': אני לא מתכוונת להרפות.

שלי יחימוביץ': אני הולכת לקיים עכשיו ישיבות סדירות בעניין הזה.

שלי יחימוביץ': זה לא תהיה ישיבה מקרית ואחר כך הפסקה עד תאריך לא ידוע.

שלי יחימוביץ': אם נצטרך אנחנו נעשה את זה כל שבוע, אבל כרגע אני קובעת את הישיבה הזאת ל-12 בפברואר.

שלי יחימוביץ': בנוסף מתברר שאני לא צריכה לכנס את הוועדה על פי סעיף 21, אלא כבר הוועדה מבקשת ממבקר המדינה לקיים דו"ח המשך על הדו"ח משנת 2008 ולבדוק את השתלשלות הדברים מאז, איך הגענו עד היום למצב הבלתי נסבל הזה.

שלי יחימוביץ': בלתי נסבל, שאלפי יהודים מחכים ואינם, והם בעצם מסורבי עלייה.

שלי יחימוביץ': פשוט מסורבי עלייה.

שלי יחימוביץ': אנחנו מבקשים מהממשלה לקבל החלטה שהיא ברוח ההחלטה שהתקבלה לפני שנתיים והיא פשוט להעלות את כל שארית יהודי אתיופיה שממתינים בגונדר, באדיס ובעוד מקומות כפי ששמענו כאן עכשיו בדיון בוועדה.

שלי יחימוביץ': מעולם מעולם לא הותנתה שום עלייה בתולדות מדינת ישראל במסגרת תקציבית.

שלי יחימוביץ': מעולם.

שלי יחימוביץ': לא העלויות של ההורים שלי, לא העלייה ממרוקו – כמו שאמר כאן חבר הכנסת אלאלוף – לא העלייה מחבר העמים.

שלי יחימוביץ': פעם ראשונה בתולדות מדינת ישראל שנותנים מסגרת תקציבית לעלייה, כאילו זה לא חלק מהחזון הבסיסי הציוני של מדינת ישראל.

שלי יחימוביץ': מדובר כאן באפליה בוטה.

שלי יחימוביץ': אין שום דרך אחרת להסביר את האפליה הזאת, אלא בצבע עורם של היהודים האלה.

שלי יחימוביץ': ומדובר בגזענות קשה שזאת מחלה שאנחנו חייבים לבער אותה מקרבנו, ובטח שהיא לא יכולה לבוא מתוך החלטות ממשלה.

שלי יחימוביץ': דבר נוסף, קודם כל שמענו כאן שהועבר אתמול מכתב מאהוד פראוור לרשות האוכלוסין וההגירה.

שלי יחימוביץ': אנחנו מצפים לתשובה מהירה של רשות האוכלוסין למשרד ראש הממשלה ולהאצת ה - - -

<הילה טל-אביטן: תשובה לממשלה.

שלי יחימוביץ': תשובה לממשלה ולהאצת התהליך.

שלי יחימוביץ': דבר נוסף וזה כבר במישור התקציבי וזה לא סותר כהוא זה את דברי על כך שלא צריכה להיות מסגרת תקציב לקליטת עלייה.

שלי יחימוביץ': כמו שעכשיו, להבדיל אלף אלפי הבדלות, אם תהיה עכשיו מלחמה חס וחלילה, אף אחד לא ייכנס את הממשלה לבדוק אם יש מסגרת תקציבית להשיב מלחמה שערה ולגונן על עצמנו.

שלי יחימוביץ': זה נמצא באותו רובד של חשיבות של קבלת החלטות.

<קריאה: גם במבצע שלמה לא בדקו - - -

שלי יחימוביץ': נכון, נכון וגם לא בעליות הגדולות האחרות.

שלי יחימוביץ': אני מסכמת.

שלי יחימוביץ': אני מבקשת בלי הערות ביניים עכשיו.

שלי יחימוביץ': אנחנו נמצאים עכשיו כמה ימים לפני הדיון בממשלה על תקציב 2019 ועל חלוקת העודפים לשנת 2018, ששם יש ברזרבות 3.2 מיליארד שקלים, שלא לדבר על עודפי גבייה של 20 מיליארד שקלים.

שלי יחימוביץ': אז שאף אחד לא יספר לי שאין כסף.

שלי יחימוביץ': גם אם אנחנו הולכים לדיון התקציבי, שהוא פסול מעיקרו, גם אז שאף אחד לא יספר שאין כסף למשימה הקדושה הזאת.

שלי יחימוביץ': כאמור שתי החלטות מיידיות זה לקיים ישיבה נוספת בתאריך שכבר אמרתי ולבקש ממבקר המדינה המשך הדו"ח על האירועים האחרונים.

שלי יחימוביץ': שאלות נוספות - - -

<הילה סעדיה: מה יהיה ביום חמישי?

<הילה סעדיה: אין תקציב בשביל להעלות אותם, הם לא יעלו בשנת 2018, אנחנו פספסנו את הרכבת.

<הילה סעדיה: מה הולך להיות?

יצחק הרצוג: זה בישיבת ממשלה.

שלי יחימוביץ': לכן זה דבר שאנחנו, הוועדה, קוראים לממשלה בישיבתה ביום חמישי ובפרט לראש הממשלה, לשר הפנים, לשר האוצר וגם לשרת העלייה והקליטה, להציף את הנושא הזה בישיבה ביום חמישי, למצוא את המסגרת התקציבית ובשום פנים ואופן אנחנו לא נקבל התעלמות מהסוגיה הזאת ביום חמישי בישיבת הממשלה.

שלי יחימוביץ': אנחנו כאמור נעקוב.

שלי יחימוביץ': תודה רבה לכולם.