הוועדה המיוחדת למאבק בנגעי הסמים והאלכוהול, כנסת 20, פרוטוקול מספר 110, 2018-01-01 10:07

תמר זנדברג: שלום לכולם, אני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת הסמים והאלכוהול של הכנסת.

תמר זנדברג: ברוכה הבאה המנהלת המחליפה של הוועדה, המוזמנות והמוזמנים.

תמר זנדברג: הדיון הזה הוא בעצם מעקב, או איזשהו המשך דיון אחרי שני – הוועדה הזו עוקבת אחרי הנושא של – אני יודעת איך לקרוא לזה?

תמר זנדברג: סגירת הרשות למלחמה בסמים, או ארגון בתוך המשרד לביטחון פנים, שבעצם חיבר או הכניס את הרשות למלחמה בסמים תחת כנפיה של רשות גדולה יותר, לעיר ללא אלימות ומלחמה בסמים ובאלכוהול ביחד.

תמר זנדברג: במסגרת הדבר הזה, אנחנו עוקבים אחרי כל מיני – אם יש דברים, ככל שיש דברים שנופלים בין הכיסאות, דברים שלא מסתדרים מספיק כמו שצריך.

תמר זנדברג: הוועדה ממלאת את חובתה בפיקוח פרלמנטרי, ורוצה בעצם להבטיח שני דברים: הראשון, שזאת בעצם הייתה התחייבות גם של השר לביטחון פנים, גם של המנכ"ל, במהלך כל הדיונים בהצעת החוק שביצעה את המהלך הזה.

תמר זנדברג: זה לא היה כאן, זה היה בוועדת הפנים של הכנסת.

תמר זנדברג: בעצם שתי התחייבויות היו שם: אחת, שלא ייפגעו העובדים, זאת הייתה התחייבות של חבר הכנסת דודי אמסלם, זה היה לו מאוד חשוב והוא הוביל את כל הדיונים לאור העיקרון הזה.

תמר זנדברג: עיקרון נוסף\

תמר זנדברג: שלי אישית הוא גם כן מאוד חשוב, כמי שאמונה על התחום של טיפול ושיקום, סמים ואלכוהול, שלא ייפגע הטיפול, שלא ייפגע התוכן, שלא תיפגע התכנית המוצעת לציבור המכורים, הנגמלים, המטופלים, שפוגשים את השירותים של הרשות הזאת מידי יום ומידי שנה.

תמר זנדברג: עכשיו, לפני מספר שבועות כבר, הגיעה – התחלנו לעקוב אחרי המצב עם עיריית חיפה, שאני מבינה שסגנית ראש העירייה נמצאת כאן?

תמר זנדברג: תודה רבה, זה מקום לברך אותך על שהגעת, ולהודות לך על המאמץ, עוד ביום גשום כזה מחיפה.

<יוליה שטראים: זה גם הסילבסטר.

תמר זנדברג: נכון, לגמרי.

תמר זנדברג: בחיפה אתם באמת חוגגים את זה בצורה יותר – אפרופו החג של החגים.

תמר זנדברג: בכל אופן, בעיריית חיפה עלה נושא שטיפלנו בו – אני חייבת לומר את זה לפרוטוקול, טיפלנו בו מה שנקרא 'מחוץ לפרוטוקול' במשך תקופה ארוכה, כדי לוודא שאכן עם כל השינוי הארגוני, שכתף תסבירו מה בדיוק קורה בעיריית חיפה עצמה.

תמר זנדברג: גם העירייה פה מעורבת, מעבר לכניסה של הרשות לתוך הרשות הגדולה יותר.

תמר זנדברג: כאן אני מבינה שאמור להיות, או משהו מן הסוג הזה, איזשהו שינוי ארגוני גם מול השירותים שהעירייה והעובדים שהעירייה מעסיקה, שני הדברים.

תמר זנדברג: זאת אומרת, מבחינתנו עובדים זה גם בני אדם שמתפרנסים וכולי, אבל זה גם כמובן אנשים שנותנים בסוף שירות לציבור.

תמר זנדברג: אנחנו רוצים כאן באמת לקיים ישיבה ולבדוק מה נעשה, מה בדיוק העניין, על מנת שנוכל להבטיח, כאמור, את שני העקרונות האלה, אחד שהשירות לא נפגע, ושתיים, כמובן, שגם העובדים חשובים והכל בא על מקומו בשלום.

תמר זנדברג: אז הדס, אולי נתחיל איתך?

תמר זנדברג: בשם הרשות, תסבירי לנו ממש בשני משפטים, לא את כל השינוי הארגוני וכולי, אלא ספציפית בנקודה הזו, תני לנו איזשהו zoom in, כלומר, מתהליכי הרי ארגון שאתם בעצם עוברים ממש בימים אלה, מה קורה בעבודה אל מול הרשויות המקומיות?

תמר זנדברג: איך מתבצע השינוי הזה והמעבר הזה?

תמר זנדברג: וספציפית, מה המצב, האם הוא שונה או דומה?

תמר זנדברג: מה קורה בחיפה?

תמר זנדברג: אחר כך נעבור אלייך, בסדר?

תמר זנדברג: בבקשה.

<הדס שיין: אז בעיקרון, כמו שכולכם יודעים, הרשות למלחמה בסמים נסגרת ב-6.2.2018.

<הדס שיין: משמעות המהלך הוא שאנחנו לוקחים את שלושת הגופים שיושבים במשרד לביטחון פנים, ומכניסים את כולם לרשות אחודה, גדולה, תוך איגום משאבים ואיגום של תשומות, על מנת להיטיב עם התפוקות.

<הדס שיין: במסגרת המהלך, קורים כל מיני דברים.

<הדס שיין: העבודה היא מול רשות רשות, אבל בעיקרון, ההתחייבות שלנו הייתה מול כל הרשויות, מול כל מדינת ישראל, היא לאור החוק שנחקק.

<הדס שיין: החוק שנחקק אומר, שאנחנו אחד, לא פוגעים בזכויות, ושנית, כמו שאמרה תמר, לא פוגעים בתפוקות, זאת אומרת לא פוגעים בתהליכים ובעשייה.

<הדס שיין: מבחינתנו, אנחנו חתמנו על חוזים.

<הדס שיין: בימים אלו ממש אנחנו חתמנו – הרשות למלחמה בסמים חתמה על חוזים מול מרבית עיריות, לפחות הגדולות, וגם חיפה בתוכן – ששקל לא נגרע מתקציבן, אפילו לא ברמה – כשאנחנו לא גורעים שקל, זה אומר שמבחינתנו כל מה שהיה ב-2017 נשאר ב-2018.

<הדס שיין: אנחנו מקווים שב-2019 זה יהיה יותר טוב.

<הדס שיין: זאת אומרת, אנחנו מקווים שאם אנחנו נאגם משאבים, יישארו לנו משאבים פנויים ליותר עשייה, ברור.

<הדס שיין: זה מהותו של המהלך.

<הדס שיין: ברגע שאנחנו חתמנו עם חיפה על החוזה שהיה ב – מה שקרה לאורך התהליך, זה כיוון שבאמת לא הייתה התחייבות מצד הרשות למלחמה בסמים להמשך עשייה, להמשך עבודה, אז בעצם, התחילו שם כל מיני תמורות להתרחש, שהן לא בהכרח היו בפיקוח שלנו, יכול להיות שגם לא שלכם.

<הדס שיין: זאת אומרת, כשאנחנו הבנו – מאחר ואנחנו לא חתמנו על חוזה מול חיפה, אז חיפה אומרת, מנהל המתנ"ס בחיפה שדרכו הועסקו עשרת העובדים שעליהם נתכנסנו היום, ברגע שמנהל המתנ"ס לא ראה שאנחנו חותמים מולו, הוא סירב להתחייב להמשך מימון.

<הדס שיין: מכאן התחיל להתגלגל כדור השלג הזה.

<הדס שיין: אנחנו מבינים שגם היום, בכל מקרה הם לא יועסקו על ידי העירייה אלא דרך איזושהי עמותה - - -

<יוליה שטראים: שניה, אסור לנו היום ל – דרך עירייה.

<יוליה שטראים: הנה, גם כשאני לקחתי אותם לתכנית עיר בלי אלימות, מתחברת אותם – גם אני – יש להם הסכמים חדשים.

<יוליה שטראים: בעירייה הם צריכים לעבור מכרז, בעירייה יש כל מיני פרוצדורות.

תמר זנדברג: אוקי, רגע, תכף תעדכני.

תמר זנדברג: רק נשמע - - -

<יוליה שטראים: זה לקחת אותם ממש עם אותם חוזים, העברתי אותם ל – עם כללים – הוא גם לא בתוך העירייה.

תמר זנדברג: אוקי, שנייה רגע, בואו נסיים את הסקירה ואז את - - -

<הדס שיין: בחלק שלנו, אנחנו מתחייבים ברמת השקל שמאום לא ייפגע.

<הדס שיין: כל מה שהעברנו לעיריית חיפה ימשיך לעבור לעיריית חיפה.

<הדס שיין: אנחנו עושים את זה במתכוון, כדי שבאמת לא ייפגעו, שלא תהיה פגיעה ולא בשקל.

<הדס שיין: זה מבחינתנו.

תמר זנדברג: אוקי.

תמר זנדברג: אז עכשיו רגע, תני לי רק כמה שאלות.

תמר זנדברג: קודם כל, אותו תהליך שתיארת עכשיו קורה עם כל הרשויות בארץ?

<הדס שיין: כן.

תמר זנדברג: לפחות הגדולות או כולן?

<הדס שיין: עם כולן.

תמר זנדברג: כולן.

תמר זנדברג: במובן הזה שבעצם דרך ההתקשרות בין הרשות הישנה והחדשה לבין העירייה, זה מעבר של התחייבות תקציבית למעשה.

תמר זנדברג: בעצם הרשות החדשה ספגה אליה את ההתחייבות של הרשות הישנה, והיא מעבירה - - -

<גלי קרן: אני יכולה להרחיב על הנושא הזה.

<גלי קרן: דרך ההתקשרות של הרשות הלאומית הקיימת, הייתה גם בהסכמים עם רשויות מקומיות, אבל במתכונת טיפה שונה מאיך שמתרחש במשרד לביטחון פנים.

<גלי קרן: המשרד לביטחון פנים בתכניות עיר ללא אלימות ומצילה, מתקשר בהסכם בתחילת שנה על כל הסכום שהוא משתתף במימון התכניות בשנת התקציב הרלוונטית באותה רשות מקומית.

<גלי קרן: הרשות הלאומית התקשרה במספר חוזים, אחד לכוח אדם, אחד לפעילות, גם במהלך השנה זה עבד טיפה אחרת.

<גלי קרן: אז באמת כשאספנו את כל הנתונים, ביקשנו מהרשות הלאומית להציג בדיוק מה היה בשנת 2017 ברשויות המקומיות.

<גלי קרן: אני יכולה להגיד שיש מעט מאוד שינויים במקומות שראינו שנגיד הוקצה תקציב לרכז מסוים ברשות מקומית, אבל מבחינת המאפיינים שלה יש רשות אחרת שלה לא הוקצה התקציב לאותו רכז.

<גלי קרן: ניסינו להבין למה יש הבדלים, וכשלא היו קריטריונים ברורים אז מה שעשה המשרד הוא להוסיף תקציב, כדי שיהיה אפשר גם לרשויות האחרות.

<גלי קרן: כן יכול להיות שיש איזשהו פער של - בתקציבים, אבל לרוב הרשויות התווספו תקציבים בשנת 2018 כדי לא לפגוע, בסדר?

<גלי קרן: יכול להיות שיש רשויות שירדו להן תקציבים בודדים - - -

תמר זנדברג: כשאת אומרת לא לפגוע, זה אומר לא לפגוע לא במצבת העובדים, לא בשירות וגם לא בתנאים של העובדים?

<גלי קרן: מבחינת לא לפגוע בפעילות, מבחינתנו אנחנו נכנסנו לשנת מעבר של איזשהו שימור מצב, אבל אני כן רוצה לומר לפרוטוקול שמאז שנת 2018 אנחנו מתכוונים לערוך עבודת מטה במשרד, לאיחוד שלושת התכניות, ובהחלט ייתכנו שינויים לקראת שנת 2019.

<גלי קרן: השינויים הם לא בהכרח פגיעה, יכול להיות שיהיו יותר תקציבים.

<גלי קרן: אנחנו לא יודעים עדיין מה בדיוק יהיה, אבל - - -

תמר זנדברג: לקראת 2019, אם אנחנו נהיה פה ואם עדיין הממשלה הזו תכהן, ואם עדיין יהיה אותו תקציב, ואם ואם ואם, אנחנו נתכנס שוב ונעקוב.

תמר זנדברג: הוועדה הזאת גם לא תלך לשום מקום, אבל כרגע, את יודעת, זה כל פעם בטווח הקצר.

תמר זנדברג: כרגע, מכיוון – אנחנו איזה חודשיים פה עוקבים אחרי עשרה עובדים, שבהתחלה קיבלו מכתב פיטורים – לא, סליחה, בהתחלה קיבלו הזמנה לשימועים לפני פיטורים, ואז –

<קריאה: זה לפי החוק.

תמר זנדברג: בסדר, מה זה לפי החוק?

תמר זנדברג: אחר כך אנחנו ביררנו, אז הודיעו לנו שיבוטלו המכתבים, ולא בוטלו המכתבים.

תמר זנדברג: אחר כך התקיימו השימועים, ואחר כך השימועים – עד לרגע זה, היום אנחנו ב-1.1.2018, שכבר בפועל התחילה שנת 2018, ועדיין אנחנו מבינים שככה רוצים ליישר איזה קו.

<גלי קרן: יישור התכניות והתקציבים – אנחנו גם עד לסוף שנת – אתמול כבר אישרו תכניות עבודה בהתבסס על האישור של התקציבים שהסתיים בסוף השבוע שעבר, אבל באמת זה נגרר ככה עד הרגע האחרון - - -

<יוליה שטראים: אבל זה לא היה קשור לנו בכלל.

<גלי קרן: לא, זה לא קשור.

<גלי קרן: כל מה שאני מדברת עליו, ברמה שאני הייתי שותפה לתהליך, זה רוחבי לכל הרשויות המקומיות, לא לעניין רשות כזו או אחרת.

<גלי קרן: הבנתי שרשויות שלא קיבלו את ההתחייבות הזאת קודם, כבר הגיעו למצב ששולחים מכתבים לעובדים, כי הם לא ידעו מה יהיה איתם ב-1.1.2018, וזה ככה – דני שחר דאג להוציא מכתב הבהרה שאין כוונה לפגוע בתקציבים, כדי שאף עובד לא - - -

תמר זנדברג: אוקי.

תמר זנדברג: אז אתם חתמתם אתמול, במהלך השבוע האחרון, על התחייבויות ועל הסכמים – שניה, רק השלמה.

תמר זנדברג: מבחינת

תמר זנדברג: כם, זה שאושרה תכנית העבודה, זה אומר מבחינת

תמר זנדברג: כם ברמה של המדיניות - - -

<קריאה: התחייבות תקציבית.

תמר זנדברג: אבל זה אומר שמבחינתכם, אתם מצפים מהרשות המקומית לשמר את המצב כולל העובדים וכולל התנאים של העובדים?

<קריאה: כן.

תמר זנדברג: אוקי.

תמר זנדברג: רגע, שניה, כן.

<נאוה וייס: שמי נאוה, ואני מנחה של ערים גדולות.

<נאוה וייס: אני מנחה את חיפה לאורך שנים טובות.

<נאוה וייס: את התקציב אישרתי אתמול, יוליה יודעת - - -

<יוליה שטראים: דיברנו, בדקתי כל תחום.

<נאוה וייס: אני רוצה להגיד משהו לגבי הקשר בין הרשות הלאומית לרשויות המקומיות.

<נאוה וייס: זה שאנחנו מעבירים כספים, אנחנו לא שולטים באופן שבו העיר מעסיקה את האנשים.

<נאוה וייס: לכל עיר יש תצורת העסקה שונה.

<נאוה וייס: חשוב להבין את זה, לכל עיר יש מנגנון העסקתי אחר, אנחנו מעבירים את הכספים.

<נאוה וייס: בדרך כלל, זה matching, גם לתעסוקה וגם בערים גדולות, אני חייבת להגיד, זה לא אחד לאחד.

<נאוה וייס: זאת אומרת, העיר גם משקיעה כספים שלה לאנשי מקצוע נוספים שעובדים ברשות העירונית, לפעולות שעובדים ברשות.

<נאוה וייס: אז זה עיקרון אחד.

<נאוה וייס: באמת מה שקרה בחיפה הוא יוצא דופן, בגלל תצורת ההעסקה דרך המתנ"ס.

<נאוה וייס: באמת היה רגע שלא ידענו להגיד מתי אנחנו מתחייבים על המשך הזרמת התקציב, ולכן פה נוצר הפער הזה שקיים.

<נאוה וייס: אני רוצה להגיד עוד משהו שחשוב לדעת.

<נאוה וייס: הרשות למלחמה בסמים העירונית בחיפה, הייתה כפופה לרווחה ולחינוך.

<נאוה וייס: מבחינתנו, מבחינה מקצועית – וגם אנחנו כרשות לאומית וגם עכשיו באיחוד עם עיר ללא אלימות, מקפידים, זה נכון שזה עובר להיות תחת סגן ראש עיר או מנכ"ל, ובמקרה הזה יוליה כמחזיקת התיק.

<נאוה וייס: זאת אומרת, המעבר הזה לייצוג העירוני הגבוה יותר של הרשות העירונית הוא נכון.

<נאוה וייס: זה גם דבר שצריך להיאמר כאן.

<נאוה וייס: יחד עם זה, אנחנו ב-2018 אומרים שזו שנת למידה, ובשנת למידה – וזאת ההתחייבות של דני, אנחנו משמרים שני דברים.

<נאוה וייס: זה לא רק בהקשר של שימור העובדים.

<נאוה וייס: אני חושבת שיש משהו מאוד עקרוני בשימור הידע המקצועי.

<נאוה וייס: אני רוצה להגיד משהו על העיר חיפה.

<נאוה וייס: מבחינתי, ובהשוואה לערים אחרות, העיר חיפה היא עיר מצטיינת בעשייה למיגור נגע הסמים והאלכוהול, הן מבחינת הטיפול, הן מבחינת החינוך והמניעה, הנה הגיעו העובדים, והם יודעים את זה, יש לי הערכה גם להם וגם למי שהייתה מתאמת, שעבדו בצורה מצטיינת.

<נאוה וייס: מה שלנו חשוב בתקופת המעבר, זה לשמר את הידע הזה, ולעשות את ההתארגנות ככה שגם הידע המקצועי, העשייה והפעולות יישמרו.

<נאוה וייס: התקציב מבטא את זה, יש להם את היכולת לעשות את זה.

<נאוה וייס: אנחנו שמרנו על הכל.

<נאוה וייס: עכשיו, מה שנשאר בעצם, שעומד כאן באוויר, זה איך העובדים יעברו במלואם לגוף החדש הזה שנבנה עירונית.

<נאוה וייס: כשאני אומרת הגוף החדש הזה, זה אותו גוף, רק הניהול שלו בתצורת העסקה אחרת, ואת זה צריך לשמר.

תמר זנדברג: אוקי, ובאיזו תצורת העסקה זה אמור להיות?

תמר זנדברג: קודם הם היו מועסקים של מתנ"ס עירוני.

<נאוה וייס: נכון.

תמר זנדברג: מה אומר המתנ"ס העירוני מבחינה משפטית?

תמר זנדברג: זה כמו תאגיד עירוני?

<יוליה שטראים: לא, מתנ"ס עירוני זה לא, הוא שייך לחברת מתנ"סים.

תמר זנדברג: אוקי.

<יוליה שטראים: הוא מתנ"ס עירוני, אבל הוא לא שייך לעירייה.

<יוליה שטראים: זה יהיה כמו צינור, זו לא תהיה השנה הראשונה - - -

תמר זנדברג: אז רגע תסבירי – סליחה, חמש דקות הפסקה בדיון, אני כבר חוזרת יש איזה משבר.

תמר זנדברג: תני לנו את הזווית שלך, של העירייה.

<יוליה שטראים: קודם כל, אני מאוד רציתי לשאול, חבל להעביר אותנו – תחילת שנה ביום כזה, אבל לא חשוב.

<יוליה שטראים: אנחנו כבר פה ואני רוצה לשתף את כולם.

<יוליה שטראים: קודם כל, אני משנת 2011 אחראית על התכנית עיר ללא אלימות.

תמר זנדברג: מתוקף – את מחזיקה תיק?

<יוליה שטראים: עיר ללא אלימות.

תמר זנדברג: אה, זה תיק בפני עצמו?

תמר זנדברג: אוקי.

<יוליה שטראים: העיר חיפה היא עיר ענקית, זה לא כמו מגדלים או גם כרמיאל.

<יוליה שטראים: יש יותר מאלפים – וכל תכנית בינלאומית זו הייתה החלטה לא – ברגע שניקח עובד לשנה-שנתיים, הפרויקט נסגר, התכנית נסגרה, חייבים להשאיר אותם בעירייה.

<יוליה שטראים: התכנית של רשות הסמים הייתה 13 שנים, משהו כזה.

<יוליה שטראים: החליטו דרך צינור, העבירו את הכספים למתנ"ס.

<יוליה שטראים: קרה מה שקרה, אנחנו ידענו כבר שנה, היו דיבורים, אבל לא ידענו מתי בדיוק תהיה ההעברה.

<יוליה שטראים: ברגע שאני שמעתי שיש העברה, בחודש נובמבר, אישית הזמנתי את המנהלת ברשות הסמים של חיפה, ואמרתי לה ביחד עם אגף הנוער, שאנחנו – אני אקח אותם, קודם כל לסיים יפה.

<יוליה שטראים: לא יהיה אצלנו – בחיפה.

<יוליה שטראים: אני אקח אותם לאגף שזה תאגיד עירוני, איפה רשות הסמים- - -

תמר זנדברג: עיר ללא אלימות זה תאגיד עירוני?

<יוליה שטראים: כן.

תמר זנדברג: אוקי.

<יוליה שטראים: זה יהיה ביחד, כולם ביחד.

<יוליה שטראים: היא ביקשה ממני – היא אמרה שהיא לא מדברת עם עובדים, לא יכולה להסביר לעובדים, זה לא תפקיד שלה.

<יוליה שטראים: היא עובדת עירייה שנים.

<יוליה שטראים: אני אמרתי: אני אישית לא – קודם כל תסיימו.

<יוליה שטראים: אני רוצה לראות שכל העובדים יקבלו בית הבראה, יש חבר'ה שעבדו שבע שנים, יש ארבע שנים - - -

תמר זנדברג: רגע, מה זאת אומרת?

תמר זנדברג: למה שיסיימו?

תמר זנדברג: למה שלא פשוט ימשיכו לעבוד?

<יוליה שטראים: אני לא יכולה, החוזה היה עם מתנ"ס, זה לא היה – לכל עובד יש הסכם.

<יוליה שטראים: אני אחרי 13 שנים - - -

תמר זנדברג: בסדר, אבל פה אנחנו מדברים על – מה זה אסור?

תמר זנדברג: פה אנחנו מדברים על הטכניקה של ההעסקה, לא על המהות.

<יוליה שטראים: היועץ המשפטי יגיד לי, יש חוק.

<יוליה שטראים: אני 13 שנים עבדתי בהסתדרות חיפה.

<יוליה שטראים: אני הייתי חברת הנהגה של ההסתדרות.

<יוליה שטראים: כל השנים אני – לפני שהייתי סגנית ראש עיר, הייתי בצד של העובדים.

<יוליה שטראים: קודם כל, חייבים לסיים עם המתנ"ס.

<יוליה שטראים: המתנ"ס לא שייך לעירייה, אני לא יכולה לקחת כסף של העירייה, להעביר לפה, לעשות דו"חות ביצוע ולשלם למתנ"ס.

<יוליה שטראים: הכי טוב היה, והכי נכון, זה להעביר מספיק – כמה היה כל הזמן – הם לא מכירים את בעל הבית שלהם.

<יוליה שטראים: מנהל המתנ"ס לא ראה אותם, הוא רק שילם להם משכורת.

<יוליה שטראים: בגלל הזה היה צריך להיות שימוע.

<יוליה שטראים: בלי שימוע, לפי החוק היום, אי אפשר.

<יוליה שטראים: זה היה כל - - -

תמר זנדברג: רגע, אבל אני לא מבינה, מה שאת אומרת – את אמרת שני דברים שונים.

תמר זנדברג: עכשיו אמרת שזה – רק שאני אבין, אולי אני לא הבנתי - - -

<יוליה שטראים: אבל 9 שנים הם עבדו בתוך המתנ"ס.

תמר זנדברג: רגע, שנייה, אין בעיה.

תמר זנדברג: אמרת עכשיו בסוף, שזה היה לפרוטוקול ויעברו להיות מועסקים בצורה אחרת, וקודם אמרת שאי אפשר, ולכן היינו חייבים לפטר ולהשלים דמי הבראה וזה.

<יוליה שטראים: דיברת איתה גם בטלפון.

<יוליה שטראים: לפי חוקי המדינה, הם היו צריכים לסיים את החוזה עם המתנ"ס.

<יוליה שטראים: היה שימוע, כל אחד גם קיבל – אני לא יודעת לכמה בדיוק הם הבינו, 100% או 150%, הם יעברו לעבוד בתכנית של עיר ללא אלימות.

<יוליה שטראים: הרגשתי שיש את הבלגן.

<יוליה שטראים: התקשרתי – איך אני הגעתי לזה?

<יוליה שטראים: התקשרתי לאחד העובדים, והוא אמר: זהו, אנחנו הורסים את החדרים.

<יוליה שטראים: היה ככה, נכון אבי?

תמר זנדברג: רגע, תכף אתם תגיעו, אחד אחד.

<יוליה שטראים: הם כבר עושים, דפנה המנהלת ביקשה לעזוב אותם.

<יוליה שטראים: הכי גרוע, הוא אמר ש-31.12.2017 אנחנו לא עושים תכנית סילבסטר.

<יוליה שטראים: אני ביקשתי מאבי דחוף מחר, ואני כמה פעמים הסברתי.

<יוליה שטראים: אני לא יכולה לבוא בלי שום – להגיד להם כן, אתם כבר שייכים לי.

<יוליה שטראים: הם שייכים לי מהיום, היום אני יכולה להגיד להם ''נו, נו, נו" או לא.

<יוליה שטראים: תוך יומיים נכנסו כולם, עוד לא ראיתי שום ניירות, לא ראיתי כלום, את מי אני – רק הבטחתי מיליון אחוז, אני יודעת שאני מקבלת אותם גם.

תמר זנדברג: אותם עובדים באותם תנאים?

<יוליה שטראים: יכול להיות שיותר טובים, עכשיו אני הבנתי שזה יהיה יותר טוב.

תמר זנדברג: לפחות אותם עובדים, ולפחות אותם תנאים?

<יוליה שטראים: כי מי שהוא בוא נגיד – ולא פה אין שמות.

<יוליה שטראים: זה מה שאני קיבלתי מהמנהלת שלהם.

תמר זנדברג: אוקי, וזה כל העובדים?

<יוליה שטראים: בסוף זה לא כל העובדים ששייכים לרשות.

<יוליה שטראים: מי שעבד דרך רשות הסמים אני חייבת לקבל, זה כן.

תמר זנדברג: אוקי, טוב.

<יוליה שטראים: הסברתי ואמרתי: חבר'ה, אבל אני באתי רק להרגיע אתכם.

<יוליה שטראים: כבר ידעתי שאוהד בתמונה.

<יוליה שטראים: הם אמרו לי כן, הוא אמר לי: יוליה אנחנו פנינו, אנחנו לא ידענו מה, מו, מי.

<יוליה שטראים: אז אמרתי: חבר'ה, תנו לי לבדוק, ולא נתנו לי את כל הדברים עד הסוף.

<יוליה שטראים: תוך יומיים הם באו אליי.

<יוליה שטראים: קודם כל, יש 4 עובדים.

<יוליה שטראים: בגלל שנשאר כסף ברשות, המנהלת העבירה כסף עד פברואר כמו עובדת משרד, כמו ריקי.

<יוליה שטראים: רק בפברואר אני צריכה לקלוט אותה.

<יוליה שטראים: גם דיברתי איתה ואמרתי: ריקי, עד פברואר - - -

תמר זנדברג: ובפברואר מה יקרה?

<יוליה שטראים: אמרתי לה: מראשון למרץ, את שייכת לי, אבל אנחנו נעשה את זה- - -

תמר זנדברג: מה זה לי?

תמר זנדברג: מה זה אומר?

<יוליה שטראים: לתכנית עיר ללא אלימות.

תמר זנדברג: שמה זה?

תמר זנדברג: זה תאגיד עירוני בתאגיד?

<יוליה שטראים: זה בתוך התאגיד העירוני.

תמר זנדברג: זאת אומרת, הם ייכנסו כעובדי התאגיד העירוני עיר ללא אלימות?

<יוליה שטראים: כן.

תמר זנדברג: אוקי, וזה יקרה - - -

<יוליה שטראים: יש לי הכל, גם תרבות יש - - -

תמר זנדברג: וזה יקרה בפברואר?

<יוליה שטראים: לא, החדשים שלושה או ארבעה.

תמר זנדברג: אוקי, והקיימים?

<יוליה שטראים: האלה מהיום כבר שלי.

תמר זנדברג: מהיום.

תמר זנדברג: והם חתמו על חוזים?

תמר זנדברג: משהו?

<יוליה שטראים: בגלל שאנחנו הגענו והם התחילו לשאול על קרן השתלמות ודברים כאלה, לפי התכנית של עיר ללא אלימות לא יהיה.

<יוליה שטראים: אני מקבלת תקציב מאוחד, ויש לי מדריכים או בנות שעובדים חלק 8 חודשים וחלק 9 חודשים, לא שלנו.

<יוליה שטראים: ביקשתי אותם, והיום בגלל שיהיה להם ביטוח להמשיך את הפעולות.

<יוליה שטראים: הם חתמו על טופס 101 וביקשתי 3-4 ימים, כמו שדיברתי איתך בטלפון, להמשיך לבדוק עם עורך דין מה אני עושה עם הכסף שלהם.

<יוליה שטראים: באותו יום דיברתי עם נאוה, היא שלחה לי הכל חדש, לא מה שעכשיו.

<יוליה שטראים: אני יודעת הכל, מי שמגיע 60%, מי שמגיע 20% - - -

תמר זנדברג: כולל כל התנאים, קרן השתלמות והכל, כל מה שהיה קודם?

<יוליה שטראים: בגלל זה עכשיו הם אמרו – אני החלטתי, שאלתי אותם, זה מכסף שלהם.

<יוליה שטראים: בואי נגיד שיש לי 120,000 שקלים לנדב, סתם דוגמה, את הכסף הזה, כולל קרן ההשתלמות עם מציגים שלי, אני מעבירה לנדב ל-12 חודשים.

תמר זנדברג: מה?

תמר זנדברג: מה את מעבירה?

<יוליה שטראים: סתם, נדב, התקציב שלו של רשות הסמים - - -

תמר זנדברג: לא, אבל רגע.

תמר זנדברג: את אמרת עכשיו שאת היית עובדת הסתדרות והיית ראש מרחב.

תמר זנדברג: כמו שאת יודעת, תנאים סוציאליים זה לא כסף – הכסף שכאילו שייך לעובד בתוך זה – תנאים סוציאליים זה קודם כל זכות, שלא תמיד יכולה, מה שנקרא, לפגוע בטווח הקצר.

תמר זנדברג: יש חלק השלמה של המעסיק שזה בסוף לטובת העובד בטווח הארוך.

תמר זנדברג: זה תנאים סוציאליים, אנחנו לא מקצצים תנאים סוציאליים תמורת כסף מזומן.

<יוליה שטראים: עם כל הכבוד לך, זה לא כסף מזומן.

תמר זנדברג: במרכאות אני אומרת, לפרוטוקול.

<יוליה שטראים: גם אני אומרת במרכאות.

תמר זנדברג: כן, אבל הפרוטוקול לא רואה אותנו, אז אני מציינת.

<יוליה שטראים: נכון, אבל זה תכנית – זו לא תכנית שהעירייה מקבלת קבוע.

<יוליה שטראים: תוך שנתיים-שלוש כמו שסגרו את הרשות למלחמה בסמים, גם יכולים לסגור.

<יוליה שטראים: לפעמים כואב כמו שעכשיו ראינו את טבע, מה שהיה עם חיפה כימיקלים.

<יוליה שטראים: לפעמים - - -

תמר זנדברג: לא הבנתי, אז עכשיו לא נשלם קרן השתלמות בגלל שאולי עוד שנתיים-שלוש נסגור?

<יוליה שטראים: את יכולה לתפוס - - -

תמר זנדברג: אני שואלת, לא הבנתי מה את אומרת.

<יוליה שטראים: מה שמגיע להם.

תמר זנדברג: כולל קרן השתלמות?

<יוליה שטראים: החוזה יהיה לא עם הוותק של 9 שנים- - -

תמר זנדברג: למה לא?

תמר זנדברג: למה?

תמר זנדברג: זה עובדים, מה זאת אומרת?

<יוליה שטראים: ה-9 שנים נגמרו.

תמר זנדברג: למה?

<יוליה שטראים: אין חוק כזה.

תמר זנדברג: אז מה אם אין חוק כזה?

תמר זנדברג: זה עובדים, למה העובדים צריכים להיפגע בגלל שאיפשהו במשרד למעלה מישהו עשה שינוי ארגוני שזה עבר מפה לשם?

תמר זנדברג: זה זכויות, ותק זה גם חלק מהזכויות.

<יוליה שטראים: תנו לי חוק כזה שיש - - -

תמר זנדברג: למה חוק?

תמר זנדברג: מה זה קשור לחוק?

<יוליה שטראים: עם כל הכבוד, זה ממש חוק – לא נפגע להם שום דבר.

<יוליה שטראים: הם קיבלו פיצויים, למה הם הסכימו לקבל פיצויים?

תמר זנדברג: מה זאת אומרת?

<קריאה: לא קיבלנו עדיין בכל מקרה.

<יוליה שטראים: אי אפשר.

תמר זנדברג: למה?

<יוליה שטראים: אולי תלמדו את החוק.

<יוליה שטראים: סיימנו, אנחנו - - -

תמר זנדברג: לא כל מה שהחוק מאפשר חובה גם לעשות.

תמר זנדברג: יש עובדים שעובדים 7-8-9 שנים, למה שהם לא ימשיכו as-is?

תמר זנדברג: מישהו מאיתנות פתאום מפוטר- - -

<יוליה שטראים: עם כל הכבוד, תמר, אני קמה ועוזבת אני לא יכולה לשמוע חוקים פופוליסטיים.

<יוליה שטראים: התכנית החליטה.

תמר זנדברג: איזו תכנית?

<יוליה שטראים: התכנית ממשיכה, רשות הסמים.

תמר זנדברג: אם זה ממשיך, אז למה העובדים לא ממשיכים?

<יוליה שטראים: למה העובדים היקרים לא הגיעו אלייך לפני חצי שנה-שנה כשהם קיבלו משכורת לא מהעירייה אלא מתוך המתנ"ס?

<יוליה שטראים: ולא הכירו את המנהל?

תמר זנדברג: מה זה קשור?

<יוליה שטראים: אותו דבר, איך אני יכולה לקנות את האנשים ולפתוח להם הסכם מלפני 7 שנים?

תמר זנדברג: למה לפתוח הסכם?

תמר זנדברג: את לא צריכה לפתוח, בדיוק להפך.

<יוליה שטראים: אני הולכת לעשות הסכם חדש, שהם שייכים לנו מ-1.1.2018.

תמר זנדברג: בסדר, אז למה לא להכיר אבל בוותק הקיים קודם?

תמר זנדברג: אני לא מבינה, זה תנאים של עובדים, למה שהם ייפגעו?

<נאוה וייס: אני רוצה להגיד רגע משהו.

<נאוה וייס: זה בדיוק הגבול בין האחריות שלנו ל- - -

תמר זנדברג: בסדר, בשביל זה כולם יושבים פה מסביב לשולחן.

<יוליה שטראים: זה לא נכון נאוה, גם אתם לא עשיתם לאנשים, אתם נותנים כל שנה – לא בדקו כל שנה בכמה הגדילו או לא הגדילו את המשכורת.

<נאוה וייס: כי זה לא עניינינו, אנחנו לא מעסיקים אותם.

תמר זנדברג: טוב, בואו נשמע- לא, רגע - - -

<יוליה שטראים: עכשיו הם יהיו שייכים לנו - - -

תמר זנדברג: אבל למה שהם ייפגעו בגלל זה?

<יוליה שטראים: תגידי לי עכשיו איפה הם ייפגעו.

תמר זנדברג: בזה שהוותק שלהם לא יוכר.

<יוליה שטראים: אבל מה, הם לא מקבלים את ה- - -

תמר זנדברג: אז אם אין בעיה, אם הם לא נפגעים, אז למה לא - - -

<יוליה שטראים: הם לא עובדי עירייה.

תמר זנדברג: הם גם עכשיו לא יהיו עובדי עירייה, זה עובדי תאגיד.

<יוליה שטראים: לא - - -

תמר זנדברג: נו, אז מה הבעיה?

תמר זנדברג: למה לא?

תמר זנדברג: אם זה לא ישפיע והם לא ייפגעו, אז למה לא?

תמר זנדברג: אחד מהם ירצה לצאת ללימודים, אחד מהם ירצה, אני לא יודעת מה - - -

<יוליה שטראים: אבל אין לי - - -

תמר זנדברג: למה לא?

תמר זנדברג: למה?

<קריאה: זה לפי האיגוד - אנחנו עובדים בצורה - - -

תמר זנדברג: אבל למה?

תמר זנדברג: מה הבעיה?

תמר זנדברג: אם זה לא יפגע בהם בשום דבר, אז מה הבעיה?

<יוליה שטראים: סליחה, אני חושבת שבמנגנון שלכם יש בעיה.

<יוליה שטראים: הם לא רוצים לעבוד, אין בעיה, אנחנו לא ניקח אותם לעבודה.

<קריאה: מי אמר שאנחנו לא רוצים לעבוד?

<יוליה שטראים: אבל עכשיו אתה מדבר שאתה רוצה את ההסכם הישן- - -

תמר זנדברג: שניה רגע.

<יוליה שטראים: למה לא דיברו בשימוע?

תמר זנדברג: את אמרת שהשימוע היה טכני, רק בשביל להעביר אותם ממקום למקום.

<יוליה שטראים: לא, זה לא טכני.

תמר זנדברג: אה, אז עכשיו זה לא טכני.

<יוליה שטראים: לא אמרתי על הפרוצדורה.

<יוליה שטראים: אנשים היו צריכים לדעת שהם לא מפוטרים, הם ממשיכים, התכנית ממשיכה.

תמר זנדברג: את יודעת שאת היית - - -

<יוליה שטראים: התכנית ממשיכה.

תמר זנדברג: רגע, אל תפסיקי אותי.

תמר זנדברג: עם כל הכבוד, את באת אליי לכנסת.

תמר זנדברג: כדאי - - -

<יוליה שטראים: אבל סליחה- - -

תמר זנדברג: לא, לא, אין צורך לאבד את העשתונות.

תמר זנדברג: תמזגי לעצמך כוס מים, תקשיבי רגע - - -

<יוליה שטראים: אני לא רוצה מים, אני בסדר.

תמר זנדברג: אז תקשיבי.

<יוליה שטראים: את עשית עכשיו נזק לעובדים, חבל.

תמר זנדברג: בואי, את לא תאיימי עליי, עם כל הכבוד.

<יוליה שטראים: תבדקי קודם כל את הנושא.

תמר זנדברג: רק שנייה, אני שואלת אותך דבר נורא פשוט.

תמר זנדברג: את אומרת שהשימוע הוא טכני בלבד, והם עובדים להעסקה חדשה - - -

<יוליה שטראים: כל עובד קיבל הסבר מהמנהלת שלהם, שהתכנית נסגרת בתוך המתנ"ס.

<יוליה שטראים: בגלל שזה היה צינור – היא גם אמרה להם שהם עוזבים את המקומות.

<יוליה שטראים: אני נכנסתי ואמרתי שאף אחד לא עוזב, כולם נשארים באותו מקום.

תמר זנדברג: כן.

<יוליה שטראים: השימוע היה חייב להיות בתוך המתנ"ס, המתנ"ס סגר את הפתח.

<יוליה שטראים: גם כל אחד מהם, והסברתי להם שלא תהיה להם הפסקה.

<יוליה שטראים: לפי החוק אפשר להגיד שהם ייקחו זמן ספייר ולהתחיל עוד חודש לעשות פעולות.

<יוליה שטראים: אני אמרתי שלא, אתם מסיימים ב-31.12.2017, ב-1.1.2018 אתם עובדים שלנו.

תמר זנדברג: את יודעת שביחסי עבודה, פגיעה והרעת תנאים זה כמו פיטורים.

<יוליה שטראים: ברגע שהם פגעו – איפה הם פגעו?

תמר זנדברג: בזה שהוותק שלהם לא מוכר, למשל.

תמר זנדברג: בזה שקרן ההשתלמות שלהם לא עוברת כמו שהיא.

<יוליה שטראים: לא, קרן אני ממשיכה להעביר באותו – אמרתי להם, באותה חברה.

<יוליה שטראים: הם מעבירים – אה, טוב, את חושבת שהוותק שלהם – לנו, בתוך התאגיד, אין אחרי 5 שנים אתה יכול לקבל דרגות, אין דרגות בתאגידים.

תמר זנדברג: אבל להם זה דבר שהוא מקצועית.

<יוליה שטראים: את מדברת רק על הוותק של קרן ההשתלמות, פנסיה ודברים כאלה.

<יוליה שטראים: כל התנאים הסוציאליים ממשיכים היום באותה חברה.

תמר זנדברג: אז מה הבעיה?

<יוליה שטראים: שום בעיה.

תמר זנדברג: אז למה כל כך - - -

<יוליה שטראים: תשאלי אותם מה הבעיה.

תמר זנדברג: אני עכשיו שואלת אותך:

תמר זנדברג: למה זו כל כך פגיעה בציפור נפשך, שהוותק שלהם יוכר וימשיך אותו דבר?

<יוליה שטראים: איפה?

תמר זנדברג: אצלך.

<יוליה שטראים: איך אני – עורך הדין שלי בחיים לא יחתום על חוזה עם עובד חדש בתאגיד, שמתחיל מ-1.1.2018 – אני לא קיבלתי העברה על הבן אדם.

תמר זנדברג: למה לא?

<יוליה שטראים: אני לא קיבלתי העברה, אני קיבלתי אותם מ- - -

תמר זנדברג: למה?

תמר זנדברג: הוא עבר ממתנ"ס עירוני לתאגיד עירוני.

<יוליה שטראים: לא, זה לא מתנ"ס עירוני, זו חברת מתנ"סים.

תמר זנדברג: אבל מי שילם את הכסף?

תמר זנדברג: העירייה?

<יוליה שטראים: העירייה העבירה כסף.

<יוליה שטראים: העירייה קיבלה כסף מרשות הסמים והעבירה את זה.

תמר זנדברג: אז מה הבעיה, שוב פעם, למה העובדים צריכים לשלם את המחיר - - -

<יוליה שטראים: אני עולה חדשה, אני יכולה ככה – אני אומרת לך את האמת, בגלל שזה לא יהיה צינור.

<יוליה שטראים: מספיק, היה צינור 9 שנים.

תמר זנדברג: אבל זה היה צינור 9 שנים, עכשיו זה לא יהיה צינור, ומי שישלם את המחיר של המעבר הזה הם העובדים.

<יוליה שטראים: תסבירי לי עכשיו רק דבר אחרון, איפה המחיר שלהם?

<יוליה שטראים: מה הבעיה?

תמר זנדברג: אוקי, בואי נשמע אותם, בואי נשמע את העובדים.

תמר זנדברג: בבקשה, מי מכם?

<אבי בניאטוב: אנחנו רוצים לקבל את אותם תנאים כמו ש - - -

תמר זנדברג: שם ותפקיד, בבקשה.

<אבי בניאטוב: אבי בניאטוב, רכז מניעה והסברה - - -

<יוליה שטראים: הוא לא שייך ל- - -

תמר זנדברג: שניה רגע, שמענו אותך ארוכות, עכשיו בואי נכבד – ולו בגלל שהם מוזמנים של הוועדה והם גם כן ברשות דיבור.

תמר זנדברג: בבקשה.

<אבי בניאטוב: אבי בניאטוב, עובד סוציאלי, רכז מניעה והסברה בחינוך הבלתי פורמלי.

<אבי בניאטוב: אני עובד 4 שנים ברשות.

<אבי בניאטוב: כל מה שאנחנו רצינו, זה לדעת שאנחנו מקבלים את אותם תנאים וממשיכים לעשות את אותם דברים בתחום ההתמחות שלנו.

<אבי בניאטוב: זה כל מה שהסיפור הזה.

<אבי בניאטוב: אם היינו יודעים שאנחנו ממשיכים לעשות את מה שאנחנו יודעים לעשות בצורה הכי טובה, לכל אחד ואחד מאתנו יש מכתבי הצטיינות.

<אבי בניאטוב: אתמול עשינו את הסילבסטר עד הסוף, עבדנו עם כמה תחנות משטרה.

<אבי בניאטוב: אנחנו עושים את העבודה הכי טוב שאנחנו יכולים, וכולם יודעים את זה בעיר.

<אבי בניאטוב: אין תלונה על אף אחד מאתנו.

<אבי בניאטוב: דפנה לא הייתה משאירה ליום אחד מישהו עם בעיה.

<אבי בניאטוב: אני מאמין שכולם ברשות הלאומית יחתמו על זה.

<אבי בניאטוב: מה שרצינו, זה בסך הכל חוזה שאומר לנו שאנחנו לא נפגעים.

<אבי בניאטוב: אם אני בותק – אני 15 שנים עובד סוציאלי, תואר שני, אם מורידים את הדברים האלה אז אני יודע שאני עוזב.

<אבי בניאטוב: אני רוצה לדעת אם כן או לא, זה כל מה שכולנו ביקשנו, זה הכל.

<אבי בניאטוב: אם היינו יודעים שיש לנו את זה בחוזה כתוב, היינו אומרים: תודה רבה, וממשיכים לעבוד כרגיל.

תמר זנדברג: אוקי, עוד מישהו?

תמר זנדברג: שם ותפקיד.

<רוזטה ברמן: רוזטה ברמן, רכזת מניעה והסברה.

<רוזטה ברמן: האמת שזה לא היה כל כך ברור בסוף מה הולך להיות, היו באמת – קיבלנו הודעה על שימוע מהמתנ"ס, שבעצם מבחינה טכנית הם סוגרים את העברת התקציב דרכו, ומעבירים אותנו, כנראה, תחת עמותה לקליטת עלייה, דרך עיר ללא אלימות.

<רוזטה ברמן: אנחנו קיבלנו את ההודעה מיוליה שבוע לפני - - -

<יוליה שטראים: לא, אני הגעתי אחרי שכבר היה שימוע.

<רוזטה ברמן: אבל כבר אחרי שימוע, אחרי שבעצם התחלנו – לא ידענו מה הולך להיות.

<רוזטה ברמן: אף אחד לא דיבר אתנו, אף אחד לא פנה אלינו.

<רוזטה ברמן: כתבנו מכתבים, שאלנו, דיברנו, באמת, עם כל מי שהיה אפשר וחשבנו שמוכן להקשיב ולתת לנו מענה, ולא קיבלנו בסוף תשובות.

<רוזטה ברמן: שבוע לקראת סוף החודש, יוליה פנתה אלינו ואמרה שהיא הולכת לקלוט אותנו.

<יוליה שטראים: ממשיכים מה שקרה - - -

<רוזטה ברמן: אבל עד אז לא ידענו כלום מה הולך להיות.

<רוזטה ברמן: היא אמרה: הכל בסדר, אנחנו נקלוט אתכם, וזה עניין טכני ונעביר הכל כמו שהיה.

<רוזטה ברמן: אז בעצם נפגשנו – חשוב לי גם להדגיש שני דברים: אחד, באמת אנחנו עשינו את העבודה בצורה הכי טובה, ואנחנו מקבלים פידבקים טובים מכל השותפים שלנו.

<רוזטה ברמן: עצרנו פה עבודה מאוד מיוחדת, מערכתית, שכל העיר שותפה.

<רוזטה ברמן: אין לנו שום דבר נגד יוליה בשום צורה, אני אומרת מה שלי ומה שלעובדים - - -

<קריאה: ברור.

<יוליה שטראים: להפך, גם יצאו כולם לכל ה- הייתה לנו ישיבה ב-28.12.2017, הם כולם יצאו ב-31.12.2017 לסילבסטר, שעדיין זה – אין לי תלונות, הם מסכנים.

<יוליה שטראים: מישהו לקח אותם פה כמשחק.

<רוזטה ברמן: אז זהו, היינו בפגישה באמת ונאמר שהכל יהיה רגיל, אבל באמת לגבי קרן ההשתלמות הדבר הזה לא - - -

<יוליה שטראים: ביקשתי 3-4 ימים לבדוק, בדקתי והכל בסדר.

<רוזטה ברמן: בינתיים לא – מה שאת אומרת עכשיו, לא קיבלנו תשובה בינתיים.

<יוליה שטראים: אבל אמרתי 3-4 ימים.

<רוזטה ברמן: אז אני לא יודעת, בינתיים הוועדה נקבעה, מאיפה אני – עד לרגע זה לא ידעתי.

<אבי בניאטוב: אנחנו לא יודעים מה יהיה, צריך לראות את החוזה כתוב, זה הכל.

<רוזטה ברמן: דיברת איתי, אמרת שהכל יהיה בסדר, אבל לגבי קרן השתלמות, לגבי וותק, לגבי דברים אלה, לגבי - - -

<יוליה שטראים: וותק לא – אתם מדברים - - -

<רוזטה ברמן: ימי מחלה, כל הדברים האלה - - -

<יוליה שטראים: במתנ"ס זה לא היה עירייה, יש לך בעיה עם זה.

<רוזטה ברמן: באמת יש לי בעיה עם זה.

<אבי בניאטוב: אז באמת אנחנו צריכים - - -

תמר זנדברג: למה?

<רוזטה ברמן: לגבי מחלות שצברנו.

<רוזטה ברמן: נגיד שאני מתחילה עכשיו בעמותה, אז אני בעצם מתחילה מ-0, גם ימי חופש, גם ימי מחלה, הכל נמחק, הכל מהתחלה.

תמר זנדברג: רגע, אבל מה זאת אומרת?

תמר זנדברג: מה שנצבר עד עכשיו, אתם מקבלים את זה באיזושהי צורה?

תמר זנדברג: פיצויים?

<רוזטה ברמן: נגיד מחלה לא מקבלים בשום צורה - - -

תמר זנדברג: אבל מחלה אפשר לצבור משנה לשנה?

<יוליה שטראים: לא, בכל מקום ברשות לא.

<רוזטה ברמן: נגיד ימי חופש רצינו שיעשו העברה ולא מעבירים- - -

תמר זנדברג: ימי חופש אפשר לגרור משנה לשנה?

<יוליה שטראים: לא, הם היו צריכים – לפי החוק לא.

תמר זנדברג: רגע, רק שניה - - -

<קריאה: לפי חוקי המדינה אפשר עד מכסה מסוימת, אני לא יודעת איך זה ב - - -

<יוליה שטראים: אבל דיברנו, ביקשנו לקחת את החופש או לקחת כספים.

<יוליה שטראים: ברגע שהם פיטרו אותם, כבר אי אפשר להתגבר על זה.

<יוליה שטראים: הם צריכים לשלם להם – נשאר למישהו 7 ימים, ממישהו 3 ימים, הם מקבלים כסף על זה.

תמר זנדברג: שניה.

תמר זנדברג: במרכיב הפיצויים שקיבלתם, היו ימי חופשה בתוך הפיצויים?

<רוזטה ברמן: עוד לא עשינו סגירה, כלומר לא קיבלנו עדיין שום דבר.

<יוליה שטראים: עם המשכורת האחרונה הם עכשיו יקבלו הכל, אבל זה שם.

<רוזטה ברמן: רצינו שיעבירו פשוט את הכל כמו שזה, אבל - - -

תמר זנדברג: פה זו כבר שאלה – תראו, פה זו כבר שאלה מה היה בתנאי ההעסקה?

תמר זנדברג: האם היה אפשר לגרור ימי חופש או ימי מחלה משנה לשנה?

תמר זנדברג: וגם אם לא, אז הייתם צריכים לקבל את ה – בפדיון הפיצויים כביכול.

תמר זנדברג: בעצם הפיצויים זה תחליף לוותק, שמים איזשהו קו, מקבלים את זה במקום בימים בשווה כסף, ואז ממשיכים.

תמר זנדברג: נשאלת רק השאלה: הוותק, הדבר היחיד שהוא בעצם ממשיך לשחק תפקיד, זה לצורך השתלמויות מקצועיות וכאלה דברים.

<יוליה שטראים: אני לא חושבת ש – חופש, בגלל שלא היו עובדי עירייה.

<יוליה שטראים: בעירייה יש חופש בפסח ושבוע פה, לעובדי עירייה לא היה אותו חופש.

<רוזטה ברמן: היו לנו מספיק ימי חופש כדי שנוכל להתאים את זה לעובדי עירייה.

תמר זנדברג: רגע, אבל - - -

<יוליה שטראים: בגלל זה אני הסברתי.

<יוליה שטראים: אני רציתי לקבל את האנשים נקיים, שהם מתחילים איתי דף חדש.

<יוליה שטראים: הוותק וקרן ההשתלמות של מישהו של 3 חודשים, אין להם חודש הפסקה, אין להם יום הפסקה.

<יוליה שטראים: מ-1.1.2018 אני ממשיכה.

תמר זנדברג: אוקי, רק שאני אבין - - -

<יוליה שטראים: אני בודקת, יכול להיות שמישהו בגיל מסוים ירצה משהו חדש לשים, אנחנו נשמע אותם - - -

תמר זנדברג: אני רק מסכמת.

תמר זנדברג: הוותק מבחינת קרן השתלמות – ויועצות משפטיות, תקנו אותי אם אני טועה, הוותק מבחינת קרן השתלמות, קופות גמל וכל הדברים האלה, בעצם ממשיך, מכיוון שזו אותה קופה - - -

<יוליה שטראים: קרן השתלמות, מה זה קרן השתלמות?

<יוליה שטראים: קרן השתלמות ל-6 שנים.

<יוליה שטראים: פעם היה שכל 6 שנים העובד חייב לפדות, היום אין.

<יוליה שטראים: את יכולה להשאיר 12-18 - - -

תמר זנדברג: לא, אני שואלת על ה – אם היא הפרישה 4 שנים – רגע, רק שניה, תני לי רק שניה להבין - - -

<יוליה שטראים: ברגע שיש הפסקה, הנה, הוא עבד אצלי 10 חודשים, שילמתי לו את קרן ההשתלמות.

<יוליה שטראים: הוא התפטר, עזב, מצא מקום אחר.

<יוליה שטראים: אחרי 3 חודשים – הפסקה של 3 חודשים, אי אפשר להמשיך.

<קריאה: הפרשת מעביד צריכה להימשך - - -

<יוליה שטראים: אבל כשלא היה לו מעביד.

<יוליה שטראים: אני מעביד חדש, פותחת לו את הקופה - - -

<קריאה: פותחת או ממשיכה לאותה קרן?

תמר זנדברג: את פותחת או ממשיכה באותה קרן?

<יוליה שטראים: ממשיכה אותה קרן.

תמר זנדברג: אותה קרן, בלי הפסקה?

<יוליה שטראים: הפיצויים - - -

תמר זנדברג: אז מה הבעיה?

<אבי בניאטוב: זה מה שרצינו, שיהיה כתוב.

תמר זנדברג: אוקי, וזה כתוב- - -

<יוליה שטראים: אני לא יכולה לכתוב, אין לי הסכם בינתיים, היום אני התחלתי- - -

תמר זנדברג: אוקי, אז אני מסכמת רגע.

תמר זנדברג: עכשיו יש לנו פה פרוטוקול - - -

<יוליה שטראים: למה עשיתי?

<יוליה שטראים: לקבל את כל הביטחון שלהם וגם ביטוח של – אני שלחתי את האנשים, חתמתי איתם כולם, כל ה-4, את הטופס 101 שהם כבר עובדים שלי.

תמר זנדברג: על מנת שהרצף יהיה.

<קריאה: היא אומרת שלא.

<קריאה: חוץ ממני רק.

<יוליה שטראים: אבל ביקשו ממך לחתום.

תמר זנדברג: אוקי, היום ה-1.1.2018 - - -

<יוליה שטראים: אני התקשרתי ואמרתי רוזי, למה?

<יוליה שטראים: בדקתי אותה, היחידה – היא עובדת חצי משרה, עובדת עירייה.

<יוליה שטראים: חצי שני היא תעבוד אצלי.

<יוליה שטראים: אני רציתי להיות שקטה ועדינה, ולא לעשות לה בלגן עם מה שעשו המתנ"סים.

<יוליה שטראים: רציתי לבדוק וביקשתי ודיברתי איתך, אמרתי לך שהכל בסדר.

<יוליה שטראים: ברגע שאת אמרת לי - - -

<רוזטה ברמן: אני לא חתמתי.

<יוליה שטראים: את לא חתמת, תבואי למזכירה ותחתמי גם עכשיו.

תמר זנדברג: אוקי, מישהו מה - - -

<יוליה שטראים: בגלל זה ביקשתי ממך להגיד את זה.

תמר זנדברג: אז הנה, את רואה?

תמר זנדברג: אז הדיון עזר לנו.

תמר זנדברג: מישהו מהעובדים רוצה עוד להוסיף משהו?

תמר זנדברג: אני מסכמת את הדיון.

תמר זנדברג: קודם כל, אני מודה לכולם על ההשתתפות, ותודה במיוחד לחיפאים שהגעתם כל כך מרחוק, ועוד ביום כזה.

<יוליה שטראים: ותודה לעובדים שהם באו.

תמר זנדברג: קודם כל, תודה לעובדים על כל העבודה שהם עושים, ותודה לך גם שבאת וגם מה שעשיתם.

תמר זנדברג: אני רק מסכמת, פשוט שיהיה לפרוטוקול ושנדע מה סיכמנו.

תמר זנדברג: קודם כל, מהיום, שזה ה-1.1.2018, עובדי המתנ"ס – עובדי - - -

<יוליה שטראים: העובדים של רשות הסמים עברו לעיר ללא אלימות - - -

תמר זנדברג: רגע, העובדים שמטפלים בתחום הסמים והאלכוהול בעיר חיפה, עברו מהעסקה על ידי המתנ"ס להעסקה לתכנית או לתאגיד העירוני עיר ללא אלימות, אשר באחריות שלך, סגנית ראש העיר.

תמר זנדברג: זה כולל את כל העובדים שעבדו בתכנית עיר ללא אלימות, נכון?

<יוליה שטראים: כן, אלה שממשיכים.

תמר זנדברג: יש עוד ארבעה עובדים שציינת, 3 או 4 עובדים שיתחילו את העסקתם בפברואר 2018.

תמר זנדברג: אני חוזרת על התנאים: ככה, התנאים הסוציאליים שקשורים לקרן השתלמות, קופת פנסיה וגמל, מכיוון שההעסקה נקלטה והיא בעצם רציפה, ימשיכו להיות הפקדות לאותה קופה, כך שרצף ההפקדה של העובדים לאותן הקופות לא ייפגע, זה אחד.

תמר זנדברג: שתיים, לגבי תנאים סוציאליים של ימי מחלה, ימי חופש ודברים מן הסוג הזה, לפי חוזה העסקה הקודם, הם היו אמורים לקבל את זה במסגרת פדיון הפיצויים.

תמר זנדברג: ככל שלא, יש להם עילת תביעה ביחד עם ההסתדרות או מה שלא יהיה, את תסייעי להם לבדוק.

תמר זנדברג: כל הדבר הזה היה אמור להיות מגולם בחבילה, לפי הסכם העסקה שעליו הם עבדו כל השנים עם החברה הקודמת.

תמר זנדברג: זה שתיים.

תמר זנדברג: שלוש - - -

<יוליה שטראים: עד שלושה חודשים מיום הפיטורים, עד שלושה חודשים אפשר לראות את זה.

תמר זנדברג: אוקי, אז את זה אתם תבדקו.

תמר זנדברג: שלוש, הדבר האחרון בעצם שנותר והוותק רלוונטי לגביו, זה הנושא של הקורסים וההשתלמויות שהם יוכלו לצאת, וזה - - -

<יוליה שטראים: ברגע שהם מבקשים, להפך, כי יש לנו לא רק - - -

תמר זנדברג: יפה, אז זה בדיוק מה שרציתי לבקש ממך, שלפנים משורת הדין, גם מה שלא – מה שנגיד צריך וותק ולא יהיה להם לפי ההסכם החדש, את תבחני את הנושא מבחינה מקצועית.

תמר זנדברג: למשל עובד שהוא עם תואר שני ויש לו – את מכירה את האיכות המקצועית שלו ומתרשמת שהוא יכול וצריך לצאת להשתלמות מסוימת, בין של איגוד העובדים הסוציאליים, או לא יודעת, כל גוף אחר, את תשקלי את זה לגופו של עניין.

<יוליה שטראים: בגלל שהם מדריכים, חלק מהפעולות שלהם כלפי אנשים אחרים – הם חייבים להיות בהשתלמויות האלה.

תמר זנדברג: מצוין.

תמר זנדברג: אם ככה, זה מקובל עליהם העובדים?

תמר זנדברג: סגנית ראש העיר מקובל עלייך?

תמר זנדברג: הרשות למלחמה בסמים, אני מבקשת מכם – אתם מבחינתי פה כאיזשהם ערבים לעניין, כי בסוף העובדים האלה באו מכם, והמחויבות שלנו ככנסת היא דרככם שהדברים ימשיכו.

תמר זנדברג: אני לא מדברת משפטית, אני מדברת ציבורית.

תמר זנדברג: לכן זה לא עניין ליועצת המשפטית.

תמר זנדברג: אנחנו כנסת, אנחנו לא בית משפט.

תמר זנדברג: בכנסת יש לנו מחויבות לבני אדם, לציבור שאנחנו משרתים אותו.

<קריאה: רק להבהיר גם את העניין המשפטי, אנחנו לא המעסיקים שלהם.

תמר זנדברג: אני לא אמרתי.

תמר זנדברג: ראית, הקראתי בדיוק בסיכום מי המעסיקים, הכל בסדר.

<יוליה שטראים: הם צריכים לדעת, וזה יהיה בלגן עוד קצת – הרשות – נאוה, את צריכה להסביר להם שכל שנה אנחנו חותמים על חוזה לשנה.

<יוליה שטראים: בגלל זה אני לא יכולה לעשות את הוותק שהיה.

<יוליה שטראים: הרשות למלחמה בסמים נגמרה.

<יוליה שטראים: מ-1.1.2018 אנחנו – חוזה יהיה מ-7.2.2018.

תמר זנדברג: אז מה יקרה בחודש הזה?

<יוליה שטראים: אמרתי להם, האחריות עליי.

<יוליה שטראים: תכנית של סמים ואלכוהול נכנסת מ-7.2.2018 לתוקף.

<יוליה שטראים: אני לא מדברת על תקציבים.

<יוליה שטראים: החוזה – אני חותמת כל שנה עם כל תכנית, בגלל שיכול להיות ששנה הבאה יגידו לנו שהתכנית לא מוצלחת.

<יוליה שטראים: אנחנו גם מכירים את ראשי העיר שלא רוצים את הנושא של סמים.

תמר זנדברג: איך אמרת?

תמר זנדברג: הכל יכול להיות.

תמר זנדברג: אפשר גם ללכת ברחוב ויכה אותנו ברק.

תמר זנדברג: אם יקרה, נתכנס ונדון.

<יוליה שטראים: אבל אני מבטיחה, כמה שנים אני אהיה שם?

<יוליה שטראים: לי קודם כל חשובים העובדים.

<יוליה שטראים: בלי עובדים מקצועיים אני לא יכולה לעשות שום דבר.

תמר זנדברג: אוקיי.

תמר זנדברג: אני מודה לכולם, הישיבה נעולה, תודה רבה.