ועדת הכנסת, כנסת 20, פרוטוקול מספר 317, 2018-01-10 11:05

יואב קיש: שלום לכולם, בוקר טוב.

יואב קיש: אני פותח את הישיבה.

יואב קיש: אנחנו בנושא הרביזיה על החלטה שהתקבלה על פטור מחובת הנחה על חוק יסוד הממשלה: אצילת סמכות לסגן שר.

יואב קיש: חבר הכנסת יואל חסון ינמק את הרביזיה.

יואב קיש: 3 דקות לרשותך, בבקשה.

יואל חסון: תודה רבה, אדוני.

יואל חסון: אני קודם כל מצטער מאוד על כינוס ועדת כנסת בזמן מליאה.

יואל חסון: אני חושב שהאישור הזה לא היה צריך להינתן, אין פה דחיפות.

יואל חסון: זו באמת רק דחיפות פוליטית הישרדותית.

יואל חסון: זה מדהים, אגב, באמת אי אפשר להתעלם מהקצב של הדברים שאתם יודעים לעשות כשצריך וכשאתם רוצים וכשזה משרת אתכם פוליטית.

יואל חסון: באמת, לה אין את אותו קצב בנכים?

יואל חסון: למה עד עכשיו הנכים מחכים לקצבאות שלהם?

יואב קיש: אנחנו מדברים על הפטור מחובת הנחה.

יואל חסון: למה?

יואל חסון: אני מדבר על פטור.

יואל חסון: זו בדיוק הסיבה.

יואל חסון: למה הגשתי רביזיה?

יואל חסון: כדי להכניס לכם אולי קצת שכל ולגרום לכם לחשוב: רגע, בואו נוריד את הרגל מהגז.

יואל חסון: מה הדחיפות?

יואל חסון: תראו איך אתם – אני אומר לכם, הדברים האלה צועקים לשמים – איך אתם יודעים להיות יעילים, פעילים כשזה נוגע לכם, להישרדות הפוליטית, לאינטרסים הפוליטיים.

יואל חסון: ועל מה?

יואל חסון: מה היה קורה אם ביום שני בחוק הזה היה עובר?

יואל חסון: מה היה קורה?

יואל חסון: השמים היו נופלים?

יואל חסון: בתי החולים היו נסגרים?

יואל חסון: פתאום היו יותר מיטות בבתי החולים?

יואל חסון: מה היה קורה?

יואל חסון: שום דבר.

יואל חסון: דבר אחד היה קורה: היה עובר סוף שבוע גיהינום על ראש הממשלה.

יואל חסון: הממשלה שלו הייתה שוב על כרעי תרנגולת.

יואל חסון: הוא היה עומד שוב בפני הלחצים של החרדים והיה קורה עוד משהו, חברת הכנסת שולי מועלם, אם החוק הזה לא היה עובר היום או לא יעבור היום, היה בא ליצמן והיה עושה עוד פעם תנועת יד מזלזלת בראש הממשלה.

יואב קיש: אתה נדבקת בזה, אני רואה.

יואל חסון: מה לעשות?

יואל חסון: אי אפשר היה להתעלם מזה.

יואל חסון: תאמין לי, אני ראיתי את זה, אני לא אשכח את זה בחיים.

יואב קיש: אל תדאג.

יואב קיש: אני לא דואג בעניין הזה.

יואל חסון: הסיטואציה הזאת שהייתה בין ליצמן לבנימין נתניהו במליאה לפנות בוקר, אני לא יכול לשכוח אותה אף פעם.

יואל חסון: אני לא זוכר אי פעם מישהו באופן גלוי, כשהמצלמות מקיפות, עושה תנועת יד מזלזלת כזאת לראש ממשלה.

יואב קיש: אני שמח שאתה דואג לכבוד ראש הממשלה.

יואל חסון: אני דואג.

יואל חסון: בוודאי.

יואב קיש: אני יכול להגיד לך שאין צורך לדאוג.

יואב קיש: כבודו במקומו מונח.

יואל חסון: אתה מפריע לי, אתה מפריע לי.

יואב קיש: אז נא לסיים, בבקשה.

יואל חסון: אני מסיים.

יואל חסון: אני דואג, תתפלא.

יואל חסון: בנימין נתניהו הוא ראש הממשלה גם שלי ובנימין נתניהו, כל עוד הוא ראש הממשלה, הוא נושא בתפקיד הזה והתפקיד הזה חושב לי והמעמד של התפקיד הזה חשוב לי.

יואב בן צור: אבל מה שדיברתם עליו זה - - -

יואב קיש: סליחה, הוא מסיים, יואב.

יואב קיש: תודה רבה.

יואל חסון: אני מסכם.

יואב קיש: תסכם.

יואב קיש: יש לך חצי דקה.

יואל חסון: איך אפשר להגיד משהו בלי לסכם?

יואל חסון: מה יישאר בכל זאת - - -

יואב קיש: לא ברור שמשהו יישאר גם אחרי הסיכום, אבל בסדר.

יואל חסון: הסיכום שלי, אדוני, הוא סיכום פשוט: אתם שוב ושוב מתגלים בציניות הפוליטית שלכם, בזה שאתם מקדמים ביעילות דברים שנוגעים לכם פוליטית, שבאינטרס שלכם.

יואל חסון: כשזה נוגע לאינטרס הציבורי, הנכים ודברים דומים, אתם הולכים כל כך לאט, כל כך בעצלתיים שהם משלמים מחיר כבד.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: מי נגד הרביזיה?

יואב קיש: שירים את ידו.

יואב קיש: מי בעד?

יואב קיש: בעד הרביזיה – מיעוט

יואב קיש: נמנעים – אין

יואב קיש: הרביזיה נדחתה.

יואב קיש: אני סוגר את הישיבה.

יואב קיש: תודה.