הוועדה המשותפת לוועדת החינוך, התרבות והספורט ולוועדה המיוחדת לזכויות הילד לדיון בהצעת חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 5, 2018-01-17 09:47

יעקב מרגי: שלום לכולם, בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה של הוועדה המשותפת לוועדת החינוך, התרבות והספורט והוועדה המיוחדת לזכויות הילד לדיון בהצעת חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות.

יעקב מרגי: קודם כל אני פותח בהתנצלות למי שבא לדיון הקודם, אנחנו ניסינו להגיע להבנות אצלי בלשכה ולא הספקנו.

יעקב מרגי: שלחנו לכם את מירב בן ארי שתאמר לכם שהדיון לא יתקיים והתנצלות, אבל זה היה לטובת החקיקה הזאת, להגיע להבנות.

יעקב מרגי: הנוסח שהונח באתר הוועדה ובהסכמת הצדדים, אני מבין שגם על זה יהיו קצת דיונים כאן בוועדה.

יעקב מרגי: אני רוצה לומר, לסדר הדיון, סעיפים שהסכמנו עליהם, דנו בהם, בדיונים הקודמים, שהוסכם עליהם, לא נפתחים היום.

יעקב מרגי: יהיה דיון היום אך ורק על דברים שנוספו או נגרעו מהנוסח הקודם שסוכם עליו כאן בוועדה.

יעקב מרגי: לכן אני, ברשות החברים, ברשות היושבת ראש המשותפת שלנו, חברת הכנסת יפעת שאשא ביטון, אני אתן ליועצת המשפטית שתכניס אותנו לתמונה, להניח לנו את הדברים, לעשות סדר עם הדברים ונעשה כפי שאמרנו, כפי שנהגנו, נקרא את הנוסח הנוסף, או המתוקן, או מה שנקרא, ונעשה סבב התייחסויות.

יעקב מרגי: אחרי סבב ההתייחסויות נגיע לגיבוש, אם התגבשנו, ואז תהיה הצבעה, להעביר אותו לקריאה ראשונה.

יעקב מרגי: אני יכול לומר לכם, מחוץ לפרוטוקול, או לתוך הפרוטוקול, נאמר לי על ידי הנהלת הקואליציה שההסכמות האלה נכונות לקריאה ראשונה בלבד.

יעקב מרגי: לקריאה שנייה ושלישית החוק הזה יהיה טעון הסכמה של כל סיעות הקואליציה, בלי יוצא מן הכלל.

יעקב מרגי: עד היום ההסכמה הייתה תלויה בהבנות בין חבר הכנסת יואב קיש לבין חברת הכנסת שולי מועלם, שהם כביכול ייצגו שתי עמדות.

יעקב מרגי: אמרתי זאת, שייכנס לפרוטוקול, אין לי בעיה.

יעקב מרגי: זה נועד לשחרר קצת - - - הצעה לסדר?

בצלאל סמוטריץ': חצי משפט של תודה ענקית.

בצלאל סמוטריץ': הסוגיה היא מורכבת, סבוכה, עניינית, פוליטית, מה שאתה לא רוצה.

בצלאל סמוטריץ': קודם כל לנועה, היועצת המשפטית של הוועדה, שעשתה כאן בימים האחרונים עבודה, אני אומר לכם, אנשים פה צועקים, אין לכם מושג איזה עבודה מקצועית, ביום שישי, במוצאי שבת, בלילות, בימים.

יעקב מרגי: לומר להם באיזה שעה דיברנו אתמול בלילה?

בצלאל סמוטריץ': נועה, זה ראוי להערכה בעיניי ברמות מטורפת.

בצלאל סמוטריץ': כנ"ל מוריה.

בצלאל סמוטריץ': ובאמת, כשמסכימים, כשמתווכחים, כשצריך לעגל פינות ולרבע עיגולים ולהגיע להבנות.

בצלאל סמוטריץ': כמובן לך, מרגי, יושב הראש, ליפעת - - -

יעקב מרגי: אני יש לי משכורת, ב-1 בחודש נכנסת לי משכורת.

בצלאל סמוטריץ': היא אפילו קצת עולה.

יעקב מרגי: לא, היא לא עולה.

יעקב מרגי: זה ועדת הכספים, זה שרים וסגני שרים.

יעקב מרגי: ואם יעלה אני לא אתלונן.

בצלאל סמוטריץ': גם ליפעת.

בצלאל סמוטריץ': אני נחשפתי ליכולות הבין אישיות שלה באמת, לפשר ולהגיע להבנות ולמצוא - - - בקיצור ממש תודה לכל כל כל השותפים.

בצלאל סמוטריץ': התוצאה היא לא מושלמת, היא סבירה במסגרת הפשרות הפוליטיות כדי להתקדם ונתקן אותה בהמשך.

יעקב מרגי: זה בצלאל, מקשה מקשה מקשה, בסוף מודה.

יעקב מרגי: אני מאוד מודה לך על התודה.

יעקב מרגי: התודה במקום.

בצלאל סמוטריץ': אני חושב שהם ראויים.

יעקב מרגי: נועה, בבקשה.

<נועה ברודסקי-לוי: בוקר טוב.

<נועה ברודסקי-לוי: אני אציג את השינויים שהיו מהדיון הקודם בנוסח שמונח לפניכם שמייצג את העמדה או ההצעה של המציע עם חברי קואליציה נוספים, הפשרות שהגיעו אליהם בתוך הקואליציה.

<נועה ברודסקי-לוי: כפי שאתם רואים, סעיף 14א, לגבי האחריות ההורית, שהיה בדיון הקודם, ירד.

<נועה ברודסקי-לוי: זה סעיף שקובע מהי האחריות ההורית, הוא מדבר על הורים בפירוד ושגם לא בפירוד והוחלט כרגע להתמקד בנושא של הורים בפירוד בלבד ולהוריד את אותו סעיף.

<נועה ברודסקי-לוי: כל הסעיפים האחרים, בכל מקום שהיה כתוב 'אחריות הורית' חזר למונח אפוטרופסות, למעט מקום אחד שנשאר, ב-24(א), המונח אחריות הורית.

<נועה ברודסקי-לוי: אני אמרתי גם לחברי הכנסת שזה מעורר בעיניי שאלה, אז מה המשמעות של אחריות הורית שזה מופיע במקום אחד שם, ואני מציעה שבאמת, לפחות לדיונים לשנייה-שלישית, הוועדה תיתן על זה את הדעת, מה המשמעות של זה כשזה מופיע בצורה כזו.

יפעת שאשא ביטון: הרעיון רק, ברשותך, נועה, של ההוספה של האחריות ההורית זה כדי שנבין שזה לא מספיק להיות אפוטרופוס, זה לא מספיק שאני אמא או אבא, אלא שגם לכל אחד מהצדדים יש אחריות כלפי הילדים.

יפעת שאשא ביטון: זה גם חלק מהטענות של אנחנו נותנים באופן אוטומטי את הזכות של האפוטרופוס.

יפעת שאשא ביטון: אז היא שם, אבל חייבת להיות אחריות - - -

מרב מיכאלי: אף פעם לא הייתה טענה כזאת.

מרב מיכאלי: האפוטרופסות תמיד הייתה נתונה, מעולם לא היה בישראל ויכוח על אפוטרופסות, היא נלקחה רק במקרים ממש קיצוניים.

בצלאל סמוטריץ': חוץ מבוועדת שניט.

מרב מיכאלי: כל ההבדל בין אפוטרופסות לבין אחריות הורית ולבין משמורת פיזית.

מרב מיכאלי: את עושה עיוות של הדברים.

בצלאל סמוטריץ': ממש לא, מרב.

מרב מיכאלי: בכוונה, במסגרת הקמפיין שלך ושל סמוטריץ.

בצלאל סמוטריץ': ממש ממש לא.

יפעת שאשא ביטון: אני לא יודעת על איזה קמפיין מדובר, אבל הרעיון הוא, זה שזה אבא או זה שזה אמא - - -

מרב מיכאלי: כן, אנחנו מאוד מודות לך על ההסברים הרעיוניים.

יפעת שאשא ביטון: - - - יש להם, לכל אחד, גם את החובה לקחת אחריות הורית, נקודה.

יעקב מרגי: תודה, יפעת.

בצלאל סמוטריץ': אבל באמת, צר לנו ש - - -

יעקב מרגי: רבותיי, גם חברי הכנסת, אנחנו רוצים להיצמד לזמן.

יעקב מרגי: גם לכם הפעם לא עומדת הזכות לקריאות ביניים, יהיה סבב התייחסות מימין לשמאל, דווקא אתם תהיו האחרונים כי אתם יושבים בצד השמאלי.

יעקב מרגי: תאהבו, לא תאהבו, זה מה יהיה, נקודה.

<נועה ברודסקי-לוי: בכל אופן אני חושבת שזה כן דורש ליבון לקריאה שנייה ושלישית, כמובן כל הנושא של אפוטרופסות ואחריות הורית.

מאיר כהן: מה הליבון שזה דורש?

מאיר כהן: מה הסייגים שאת צופה?

<נועה ברודסקי-לוי: אם היינו נשארים רק עם המונח אפוטרופסות, כמו שהוא קיים עד היום, אז לא היינו קובעים שום שינוי בנושא הזה.

<נועה ברודסקי-לוי: ברגע שאני מציינת כן את האחריות ההורית בכל זאת, אז מתעוררת השאלה מה ההבדל בין המונחים האלה והאם - - -

יעקב מרגי: צריך לדון מה ההבדל המשפטי בין אפוטרופסות - - - אתה יודע שאחרי שאנחנו הכנסנו את הסעיף הזה של האחריות ההורית אני הופעתי, כיכבתי - - -

חנין זועבי: אבל למה - - -

יעקב מרגי: סליחה, אני מדבר.

יעקב מרגי: כיכבתי בכמה טורים שאני הפכתי את ההורים חשופים לתביעות הילדים.

יעקב מרגי: יש פרשנות משפטית כזו.

יעקב מרגי: לכן הנושא הזה טעון ליבון, מה המשמעות המשפטית, מה ההבדל בין אפוטרופסות לאחריות הורית, מה מחייב פה.

יעקב מרגי: זה לקראת השנייה והשלישית, לכן אני לא פותח את זה.

חנין זועבי: אבל למה הוא נכנס?

חנין זועבי: מה ההצדקה?

יעקב מרגי: אנחנו לא שם.

יעקב מרגי: היא רק מסבירה מה היה בדיון הקודם, אנחנו לא שם.

<נועה ברודסקי-לוי: בעיקרון לא אמור להיות הבדל בין אפוטרופסות לאחריות הורית, זה פשוט מסר בשימוש של המונח.

<נועה ברודסקי-לוי: אבל אני אומרת, ברגע שאני מתייחסת לשני המונחים בלי להסביר אותם אז זה מעורר שאלה.

מאיר כהן: נועה, יש הבדל, אחד משלים את השני או אחד גורע מהשני?

<נועה ברודסקי-לוי: בעיניי אחריות הורית אמורה הייתה להיות מונח שהוא זהה בגדול לאפוטרופסות.

<נועה ברודסקי-לוי: ברגע שאני בכל זאת מתייחסת לזה ולא יוצקת לזה תוכן אז בדיוק אני מעוררת את השאלות האלה ולכן אני חושבת שנהיה חייבים להתייחס לזה בהמשך.

יעקב מרגי: זה לשנייה ולשלישית.

<נועה ברודסקי-לוי: אני ממשיכה להקריא את השינויים.

<נועה ברודסקי-לוי: בדיון הקודם מופיע סעיף 23א, אנחנו לא מחקנו אותו, הוא פשוט נכנס בתוך סעיף 24(א), כן הובהר שם שזה רק לגבי הורים בפירוד ולא לגבי הורים שלא בפירוד.

<נועה ברודסקי-לוי: רק רציתי להבהיר שאין שינוי, הוא נכנס לתוך סעיף 24.

יעקב מרגי: חברות הכנסת, כשתשאלו שאלות על מה שנאמר, לא נחזור.

מרב מיכאלי: הכול מאוד ברור, אדוני.

יעקב מרגי: מרב מיכאלי, לא להפריע לי.

מרב מיכאלי: הכול מאוד מאוד ברור.

מרב מיכאלי: גברים בקואליציה עושים על חשבון נשים וילדות וילדים עסקים, זה מה שקורה פה.

בצלאל סמוטריץ': אוי אוי אוי נו.

יעקב מרגי: בצלאל, תן לי.

עליזה לביא: אני חיפשתי נוסח, לא היה.

מרב מיכאלי: היה, באמצע הלילה.

יעקב מרגי: רגע, רגע.

יעקב מרגי: שאלת שאלה, אני אענה.

יעקב מרגי: אני אומר לכם - - -

שולי מועלם-רפאלי: שלא יהיה משהו ש - - -

יעקב מרגי: אני אגלה אפס סבלנות וסובלנות.

יעקב מרגי: חברותיי, אני אקרא לסדר.

יעקב מרגי: גם בחקיקה אקרא לסדר, פעם ראשונה, שנייה, שלישית ואני אוציא.

יעקב מרגי: מרב, אני אוציא.

יעקב מרגי: אני נחוש בדעתי להביא את ההסכמות להצבעה.

מרב מיכאלי: אין הסכמות.

מרב מיכאלי: זה לא אמיתי, ההסכמות האלה.

יעקב מרגי: סליחה, תשמעי אותן, את אפילו לא שמעת אותן.

עליזה לביא: אני הפצתי נוסח אתמול בלילה, לא היה.

יעקב מרגי: שעה אחרי שחיפשת היית מחפשת והיית מוצאת.

עליזה לביא: בשמונה אני חיפשתי ולא היה.

עליזה לביא: פניתי לוועדה, אמרו מחר בבוקר.

יעקב מרגי: עליזה, תודה.

יעקב מרגי: בבקשה.

מרב מיכאלי: אין לנו טענות לוועדה - - - שמנהל את הוועדה, הבעיה היא לא בוועדה.

יעקב מרגי: מרב, תודה.

יעקב מרגי: שמענו, תודה.

יעקב מרגי: בבקשה, תסבירי.

<נועה ברודסקי-לוי: אני מתקדמת.

<נועה ברודסקי-לוי: בסעיף 25(ב), ברישא, רק לשם הבהרה, כי בדיון הקודם היו הנוסחים השונים של חבר הכנסת קיש ושל חברת הכנסת שולי מועלם רפאלי.

<נועה ברודסקי-לוי: הנוסח כאן הוא 'טובת הקטין כשיקול ראשון במעלה' ועד רשימת הפרמטרים.

<נועה ברודסקי-לוי: לגבי רשימת הפרמטרים, מוצגות כאן שתי גרסות, יש כאן חמישה פרמטרים שמוסכמים ואז יש שתי גרסאות לגבי חמישה פרמטרים שונים.

<נועה ברודסקי-לוי: חשוב לי להבהיר לגבי הנושא של הגרסאות שהמשמעות של הנחה כזאת בקריאה ראשונה של גרסאות היא שבעצם מצביעים על שתי הגרסאות ביחד, זאת אומרת לא שהמליאה אחר כך מחליטה על גרסה א' או על גרסה ב', אלא המליאה מאשרת, הוועדה עכשיו ואם זה עובר למליאה, אז המליאה, מאשרת את שתי הגרסאות.

חנין זועבי: אז תסבירי מה הפרמטרים המוצגים.

<נועה ברודסקי-לוי: אולי בכלל כדאי שנקרא את סעיף 25?

יעקב מרגי: כן.

יעקב מרגי: אם הוא השתנה, תקריאי אותו.

<נועה ברודסקי-לוי: אז תיכף אני אגיע אליו, אני רוצה להגיד בכל זאת את הסוף כי זה בכל זאת לב העניין, אני אגיד את השינויים של הסעיף האחרון ואני אחזור לסעיף הזה, המרכזי.

<נועה ברודסקי-לוי: לגבי הסעיף האחרון, סעיף 25א רבתי, שם יש שינוי בכך שירד הנושא של פיצוי הקטין, נשאר רק פיצוי להורה השני והאפשרויות האחרות לגבי הפרת הסכם הורות או הסדר הורות.

<נועה ברודסקי-לוי: זה משהו שעלה כבר בדיון הקודם, האם נכון לשים פיצוי על קטין או לא.

<נועה ברודסקי-לוי: כבר אז הכיוון היה להוריד את זה, אז זה ירד.

<נועה ברודסקי-לוי: אז אני חוזרת לסעיף 25, שהוא - - -

יעקב מרגי: יש פה רעש בוועדה וזה מפריע.

<נועה ברודסקי-לוי: אני עכשיו בנושא של הפעוט.

עליזה לביא: 1 עד 3.

עליזה לביא: פעוט זה - - -

יעקב מרגי: עליזה, היא מתאמצת עם מיתרי הקול שלה ואתם לא אכפת לכם, כל אחד פה מדבר בצד.

יעקב מרגי: אני אומר לאורחים מסביב לשולחן, מי שידבר אני אוציא אותו, וגם סביב השולחן, אני אקרא לו לסדר, אם זה חבר כנסת, ואני אוציא אותו, ואורחים, נא להקשיב.

<נועה ברודסקי-לוי: שינוי קטן נוסף, 25א(א), בפסקאות (2) ו-(3) לגבי מינוי צד שלישי, שהוא מגשר או לגבי מטפל, שכן בית המשפט יתחשב באורך חייו של ההורה כשהוא מחליט לאיזה מטפל או מגשר להעביר.

<נועה ברודסקי-לוי: אני חוזרת לסעיף 25, שהתחלנו לדבר עליו, לגבי הפרמטרים ולגבי הנושא של הגיל.

<נועה ברודסקי-לוי: תיכף אני אקריא את הפרמטרים ואת הסעיף לגבי החזקה, אבל אני רוצה להסביר גם לנושא החזקה עצמה.

<נועה ברודסקי-לוי: מה שמוצג בפניכם זה גרסה שלפיה לגבי פעוט תחול חזקת הגיל הרך במובן זה שהוא יימצא רוב הזמן אצל אמו, אם אין סיבות להורות אחרת.

<נועה ברודסקי-לוי: לא מופיעה הגדרה למונח פעוט, שזה משהו שהוועדה תצטרך להידרש אליו לקראת קריאה שנייה ושלישית.

<נועה ברודסקי-לוי: כחלק מההסכמות שהגיעו אליהן היה שהופיע בדברי ההסבר שהכוונה שפעוט ייקבע בין גיל שנה לבין גיל שלוש שנים, זה מה שהובא בדברי ההסבר, כמו שאמרתי.

<נועה ברודסקי-לוי: בנוסח עצמו מופיעה המילה פעוט, בלי הגדרה.

מרב מיכאלי: איזה מין הסכמה זאת אם אין את ההגדרה מה זה פעוט?

יעקב מרגי: לא, לא.

יעקב מרגי: כשאני אתן התייחסות תתייחסו.

יעקב מרגי: עכשיו אף אחד לא מתייחס, היא מקריאה, נקודה, נגמרו הימים הטובים.

<נועה ברודסקי-לוי: (ה) בבוא בית המשפט לקבוע הסדר הורות יביא בית המשפט בחשבון את טובת הקטין כשיקול ראשון במעלה ובכלל זה יתחשב, בין היתר, בכל אלה: (1) מצבו הגופני והנפשי של הקטין, צרכיו ההתפתחותיים וכישוריו המשתנים בהתאם לגילו, ואם הוא ילד עם מוגבלות, גם צרכיו המיוחדים.

<נועה ברודסקי-לוי: עכשיו אני עוברת לשתי גרסאות לעניין פסקה (2).

<נועה ברודסקי-לוי: גרסה א': (2) זכותם של הורי הקטין למימוש אפוטרופסותם המשותפת, כך שחלוקת הזמן בין הורי הקטין תהיה שווה ככל האפשר ותענה על הצורך של הקטין לגדול עם שני הוריו.

גרסה ב': (2) הצורך של הקטין בשמירה על יציבות והמשכיות בחייו בהתאם לגילו ומידת התפתחותו'.

גרסה ב': עכשיו אני אקריא את פסקאות (3) עד (6), הן מוסכמות, אין לגביהן גרסאות.

יהודה גליק: רק תסבירי את ההבדל בין שתי הגרסאות של (2), את יכולה להסביר מה ההבדל ביניהן?

יואב קיש: רגע, תן לה להקריא.

יעקב מרגי: יהודה, אני אמרתי לכולם, כרגע זה הקראה.

יעקב מרגי: מי שירצה אחר לשאול שאלות, תרשום לך את השאלה, מה לא הבנת.

יעקב מרגי: אני לא אתחיל לעשות דיון על כל - - - בבקשה.

יעקב מרגי: אתה לא יודע שאמירה פה זה דיון?

יעקב מרגי: אני אומר 'בוקר טוב' עכשיו, זה יפתח דיון.

<נועה ברודסקי-לוי: אני אגיד אולי במשפט - - -

יעקב מרגי: לא, את תקריאי.

יעקב מרגי: אנחנו ניצמד לעיקרון.

יעקב מרגי: תקריאי ואחר כך - - -

<נועה ברודסקי-לוי: רצון הקטין בהתאם לגילו ולכשריו המתפתחים; קיום קשר ישיר וסדיר עם כל אחד מהוריו; קיום קשר עם כל בני משפחתו.

<נועה ברודסקי-לוי: מידת הנכונות של כל אחד מההורים לשתף פעולה עם ההורה השני ולכבד את אפוטרופסותו, לרבות נכונותם להבטיח את מימוש הקשר של הקטין עם ההורה השני ועם בני המשפחה.

<נועה ברודסקי-לוי: אני עוברת עכשיו לגרסאות, לעניין פסקאות (7) עד (10).

<נועה ברודסקי-לוי: גרסה א'.

<נועה ברודסקי-לוי: איתנותו הכלכלית של כל אחד מההורים ויכולתו להעניק ביטחון כלכלי לקטין תוך התחשבות במידת השתכרותו בשנתיים שקדמו לפירוט.

<נועה ברודסקי-לוי: יצירת סביבה יציבה לקטין.

<נועה ברודסקי-לוי: בית המשפט לא יביא בחשבון את אופן הטיפול ומידת הטיפול שהעניקו ההורים לקטין בשנתיים שקדמו לפירוד.

<נועה ברודסקי-לוי: פעל אחד ההורים לניכור ההורה השני, יפעל בית המשפט להגדלת זמני שהייה אצל ההורה המנוכר.

יעקב מרגי: אלה סעיפים (7)-(10) לפי גרסה א'.

<נועה ברודסקי-לוי: נכון.

<נועה ברודסקי-לוי: גרסה ב'.

<נועה ברודסקי-לוי: מידת יכולתו של כל אחד מההורים לממש את אפוטרופסותו.

<נועה ברודסקי-לוי: ההשלכות המעשיות הקשורות במימוש ההסדר לחיי היומיום של הקטין.

<נועה ברודסקי-לוי: אופן הטיפול ומידת הטיפול שהעניק כל אחד מההורים לקטין בשנתיים שקדמו לפירוד.

<נועה ברודסקי-לוי: חשיפת הקטין להורה אלים או שהיה אלים כלפי מי מבני המשפחה.

<נועה ברודסקי-לוי: בזה הסתיימו הגרסאות.

<נועה ברודסקי-לוי: (ג) על אף האמור בסעיף קטן (ב) בית המשפט יקבע את הסדר ההורות כאמור באותו סעיף קטן ובלבד שפעוט יהיה מרבית הזמן אצל אמו תוך הבטחת קשר קבוע משמעותי ורציף עם האב, והכול אם אין סיבות הקשורות בטובת הילד להורות אחרת.

<נועה ברודסקי-לוי: (ד) ההחלטה הסופית של בית המשפט בעניין הסדר ההורות לפי סעיף זה תינתן בתוך שישה חודשים מיום הגשת הבקשה, אלא אם כן החליט בית המשפט, מטעמים מיוחדים שיירשמו, להאריך את התקופה האמורה.

<נועה ברודסקי-לוי: (ה) בהסדר הורות יתייחס בית המשפט ככל הניתן לכל הפרטים שקבע השר בתקנות לעניין הסכם הורות ורשאי הוא לקבוע מנגנון מתאם ליישוב מחלוקות עתידיות בין ההורים באשר לאופן יישום ההסכם שניתן - - - באמצעות צד שלישי שככל האפשר מקובל על ההורים, בכלל זה מטפל מקצועי או מגשר.

יעקב מרגי: עד כאן.

יעקב מרגי: אנחנו קראנו את שאר הסעיפים.

<נועה ברודסקי-לוי: כן, את שאר הסעיפים קראנו.

יעקב מרגי: תסבירי מה שרצית להסביר ונתחיל את הדיון, בקצרה.

<נועה ברודסקי-לוי: אז אני אענה על השאלה שנשאלתי.

<נועה ברודסקי-לוי: לגבי פסקה (2) גרסה א' מדגישה את העניין של ההורות המשותפת של ההורים תוך שאיפה לכמה שיותר זמן שווה בחלוקה בין שניהם, וגרסה ב' מדגישה את השמירה על היציבות בחיי הקטין, בהתאם לגיל שלו ולהתפתחות שלו.

<נועה ברודסקי-לוי: אחר כך גם בהמשך, כמו שאמרנו, יש שתי גרסאות לגבי (7) עד (10), שיש ביניהן גם הבדלים משמעותיים.

<נועה ברודסקי-לוי: גרסה א' גם מדגישה את הנושא של האיתנות הכלכלית של כל אחד מההורים ובעצם מדגישה שלא יילקח בחשבון הנושא של מה שקשור לטיפול לפני הפירוד.

<נועה ברודסקי-לוי: גרסה ב' מדגישה את נושא היציבות וגם את ההשלכות של מימוש ההסדר ועל מידת הטיפול ואופן הטיפול שהיו לפני הפירוד ומתייחסת לנושא של חשיפת הקטין להורה אלים.

יעקב מרגי: קודם כל משרדי הממשלה, משרד הרווחה, משרד המשפטים, העמדות שלכם.

<מוריה כהן בקשי: קודם כל אנחנו שמחים שהגיעו להסכמות משמעותיות.

<מוריה כהן בקשי: יש פה הרבה שאלות שהן שאלות של תפיסת עולם, שיקול דעת - - -

מרב מיכאלי: איזה הסכמות?

יעקב מרגי: לשנייה ולשלישית, כפי שאמרתי בפתיח.

<מוריה כהן בקשי: - - - ושהם באמת דברים שאפשר לחשוב כך ואפשר לחשוב אחרת.

<מוריה כהן בקשי: יש פה דברים שאנחנו הבאנו ויש דברים של נוסחים אחרים.

<מוריה כהן בקשי: אני רוצה כן להעיר אולי שתי הערות.

<מוריה כהן בקשי: אחת זה שיש שני נושאים שביקשנו שיידונו לשנייה-שלישית, אז אנחנו מציעים שיוזכר גם כאן, אני חושבת שגם די הייתה הסכמה לגביהם, הנושא של שיתוף בין ההורים במימוש האחריות ההורית, זאת אומרת איך מקבלים החלטות כשהורים פרודים בחיי היומיום והנושא של הגירה ומעבר.

<מוריה כהן בקשי: כמובן לא לעכשיו.

<מוריה כהן בקשי: נושא נוסף, אני יכולה לומר, התבקשתי לעשות שיעורי בית לגבי הנושא של פיצוי לקטין עצמו.

<מוריה כהן בקשי: גם אנחנו סבורים שזה לא נדרש.

יעקב מרגי: זה ירד, אבל טוב שהבהרת את זה.

מרב מיכאלי: שמה לא נדרש?

מרב מיכאלי: סליחה.

<מוריה כהן בקשי: אני אומרת שזה לא - - -

יעקב מרגי: הייתה שאלה לגבי - - -

<מוריה כהן בקשי: שבמסגרת הפרת הסכם הורות יהיה פיצוי לקטין, כפי שהייתה ההצעה.

<מוריה כהן בקשי: דבר נוסף שאני רוצה לומר לגבי הפרמטרים עצמם.

<מוריה כהן בקשי: בפרמטרים עצמם, כמו שאמרתי, יש שאלות שהן שאלות של באמת תפיסת עולם וכל אחד בתפיסתו.

<מוריה כהן בקשי: יש לנו קושי עם סעיף אחד, זה הסעיף של האיתנות הכלכלית של כל אחד מההורים ויכולתו להעניק ביטחון כלכלי לקטין תוך התחשבות במידת השתכרותו בשנתיים שקדמו לפירוד.

<מוריה כהן בקשי: אנחנו סבורים - - -

יעקב מרגי: סעיף (7) בגרסה א'.

<מוריה כהן בקשי: אנחנו קיבלנו את זה מאוחר בלילה אתמול ו - - -

יעקב מרגי: זה נושא כבד.

יהודה גליק: תנו לה לדבר.

<מוריה כהן בקשי: קיימנו התייעצויות בצד המקצועי בשאלה הזאת, אנחנו סבורים שהעובדה שהורה הוא עשיר או עני, היא לא צריכה להיות זאת שתקבע איפה הילד יימצא.

<מוריה כהן בקשי: אנחנו סבורים שיש במדינת ישראל הבטחת הכנסה, יש סיוע, עולם המזונות - - -

<קריאה: מה זה?

יעקב מרגי: סליחה, תיקחי כדור או מים ותירגעי ותשמעי.

יעקב מרגי: אני מסוגל לשמוע הכול.

<קריאה: כל הכבוד לך.

יעקב מרגי: לא להפריע.

יעקב מרגי: אני לא אתן להפריע.

יעקב מרגי: היא מסבירה למה יש בעיה, אז את חולקת עליה?

<קריאה: אני חושבת שמדברים פה ב - - - דברים איומים - - -

יעקב מרגי: מוריה, בבקשה לסיים את דברייך.

<מוריה כהן בקשי: העולם של עולם המזונות הוא עולם שנגזר גם מימי השהות, אבל גם מיכולות כלכליות של - - -

יעקב מרגי: אני לא אתן לפוצץ את הדיון, נקודה.

יעקב מרגי: השקענו שבועות כדי להגיע ל - - -

<מוריה כהן בקשי: - - - וטוב שכך, אבל ההחלטה, להבדיל מהמזונות, שהם נגזרים מיכולות כלכליות, ההחלטה איפה הילד יימצא צריכה להיות מתוך טובת הילד ולא מתוך שאלה של יכולת כלכלית.

בצלאל סמוטריץ': כן, אבל זה לא חלק מטובת הילד?

בצלאל סמוטריץ': אחד מעשרה שיקולים, זה לא חלק מטובת הילד?

יעקב מרגי: לא, חבריי.

שולי מועלם-רפאלי: בצלאל, איך יכול להיות שאיתנות כלכלית של שנתיים קודם תופסת, אבל טיפול בילד שנתיים קודם לא תופס.

רחל עזריה: זה מה שיביא לזה שיוציאו ילדים מהוריהם בלי קשר לגירושים.

יעקב מרגי: לא, לא, חברי הכנסת.

יעקב מרגי: אני במשרדי הממשלה.

יעקב מרגי: מוריה, סיימת?

יהודה גליק: אני לא יכול להבין - - -

יעקב מרגי: משרד המשפטים.

רחל עזריה: יהודה, אל תיתמם עכשיו, זה לא מתאים לך.

שולי מועלם-רפאלי: יהודה - - - זה לא מתאים לך.

רחל עזריה: ייקחו ילדים מהוריהם, זה מה שהם - - -

יעקב מרגי: רחל, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

רחל עזריה: ייקחו ילדים מהוריהם בלי קשר לגירושים.

יעקב מרגי: אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

רחל עזריה: תעשה מה שאתה רוצה.

יעקב מרגי: קריאה שנייה, פעם שנייה.

יעקב מרגי: משרד המשפטים.

<רקפת עצמון: משרד הרווחה.

<רקפת עצמון: רקפת עצמון, עובדת סוציאלית ראשית לעניין סדרי דין.

<רקפת עצמון: יש לי שלוש התייחסויות, מעבר למה שמוריה אמרה, ואני בהחלט איתו.

מאיר כהן: את בהחלט מה?

<רקפת עצמון: מקבלת את כל מה שמוריה אמרה לגבי התוספת של הדיונים בקריאה השנייה והשלישית, גם לגבי שיתוף בין ההורים וגם לגבי הגירה ומעבר.

<רקפת עצמון: אני רוצה להתייחס למה שהתייחסה מוריה לעניין האיתנות הכלכלית.

<רקפת עצמון: גם אני חושבת שטובתו של הילד לא יכולה להיות קשורה לאיתנות כלכלית, זה לא יכול להיות מה שיכריע באיזה אופן מטפלים בילד.

<רקפת עצמון: התייחסות נוספת שאני מבקשת להוסיף, בסעיף קטן (10) - - -

יואב קיש: גם הטיפול הקודם יכול להשפיע.

רחל עזריה: ואתה וידאת את זה בנוסח - - -

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: בבקשה.

<רקפת עצמון: התייחסות נוספת היא לסעיף קטן (10), שבו נאמר 'יפעל בית המשפט להגדלת זמני השהות אצל ההורה המנוכר'.

<רקפת עצמון: זו אמירה כללית, היא חייבת להיבחן בהתאם לטובתו של הילד וזו אמירה גורפת שלא בהכרח תשקף את טובתו של הילד ולכן אני לא יכולה לקבל - - -

חנין זועבי: איזה אמירה?

יואב קיש: לא, אבל כתוב 'טובת הילד כשיקול ראשון במעלה', אז מה?

בצלאל סמוטריץ': הכול זה סל של שיקולים בתוך טובת הילד, מה אתם רוצים?

מרב מיכאלי: יש הורה מנוכר לילד, נשלח את הילד אליו, נתקע אותו איתו, עם ההורה המנוכר.

מרב מיכאלי: הגיוני מאוד, טובת הילד פר אקסלנס.

יואב קיש: מי שניכר אותו זה ההורה השני.

רחל עזריה: או שכן או שלא.

רחל עזריה: זה לא חלק בחקיקה, או שכן או שלא.

מרב מיכאלי: חבל לעבור דרך ההורה המנוכר, אפשר ישר לסיביר.

יעקב מרגי: מרב, פעם ראשונה.

מרב מיכאלי: או לחולות.

יעקב מרגי: פעם שנייה.

רחל עזריה: הוא לא בא לקחת את הילדים מהגן - - -

יעקב מרגי: רחל עזריה, פעם שלישית, את יכולה להירגע בחוץ.

יעקב מרגי: בהצבעה אני אקרא לך.

יעקב מרגי: (חברת הכנסת רחל עזריה יוצאת ממליאת הוועדה).

מאיר כהן: אני רוצה להגיד משהו.

יעקב מרגי: רק ניתן למשרד הרווחה לסיים.

<רקפת עצמון: התייחסות שלישית שאני מבקשת להתייחס, זה לסעיף (ד), שאני מקבלת אותו מאוד, שצריכה להיות הכרעה תוך שישה חודשים, אבל במציאות הקיימת היום, שבו יש רשימות המתנה לתסקירים של עו"ס לעניין סדרי דין ההבהרה של החוק הזה תחייב התייחסות ליותר תסקירים, ולא רק שצריך לסיים את רשימות ההמתנה, כמו שקיימות, אלא חייבים להוסיף כוח אדם שיהיה מסוגל לעשות - - -

מאיר כהן: המון.

<רקפת עצמון: - - - את הפעולות ה - - -

יעקב מרגי: לא יחוקק החוק הזה בלי שיינתנו המענים האלה.

יעקב מרגי: הנה אני אומר לך, כל עוד אני עומד בראש הוועדה.

יעקב מרגי: לשנייה ושלישית לא יחוקק החוק הזה אם לא יינתנו המענים הנדרשים.

מרב מיכאלי: אבל ככה אמרו לנו גם אחרי הטרומית.

יעקב מרגי: נאמר לפרוטוקול.

מרב מיכאלי: ככה הבטיחו לנו גם לטרומית.

עליזה לביא: אתה לא תמיד תהיה יו"ר ועדת חינוך, איך אתה יכול להחליט את זה?

יעקב מרגי: סליחה, אמרתי אם.

מרב מיכאלי: איך שזה עובד ראשונה תהיה לזה רציפות.

יעקב מרגי: למה יש לך שמיעה סלקטיבית, כדי להפריע לי?

עליזה לביא: היא לא סלקטיבית - - -

יעקב מרגי: אמרתי אם.

יעקב מרגי: נקודה.

יעקב מרגי: משרדי ממשלה נוספים כאן?

<אייל מדן: כן, משרד האוצר.

יעקב מרגי: בבקשה.

<אייל מדן: להצעה, כפי שהיא עכשיו, יש עלות תקציבית של בין 27 ל-30 מיליון ₪ וכרגע אין לה מקור תקציבי.

<אייל מדן: בהתאם למה שאמר משרד הרווחה, עורכי דין להגשת תסקירים, גם סיוע ביחידות הסיוע וגם במשרד המשפטים תוספת שופטים.

<אייל מדן: על כן ה - - -

יעקב מרגי: ואכן הכנסת תיקח זאת בחשבון בבואה להצביע.

<נועה ברודסקי-לוי: זה הופך את ההצעה לתקציבית.

<אייל מדן: היא צריכה לעבור גם ועדת שרים.

יעקב מרגי: העברנו חוקים אזוטריים ב-61, נעביר גם את זה.

<נועה ברודסקי-לוי: חשוב להבהיר את זה, זה אומר - - -

יעקב מרגי: ברור, ברור.

<מוריה כהן בקשי: לגבי פסקה (10), אנחנו סבורים שהאופן שבו הדבר בא לידי ביטוי בסעיף 25(א), ברישא, שבית המשפט רשאי לשנות הסדרי הורות ממשהו שהוא קטגורי, היא נכונה יותר.

<מוריה כהן בקשי: אכן לפעמים יש מקום לעשות את השינוי במצבים של ניכור הורי, לשנות את ההסדרים, אבל - - -

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חברי הכנסת.

יעקב מרגי: מאיר, בבקשה.

מאיר כהן: אדוני, אני מעיין בשתי הגרסאות בהצעת החוק.

מאיר כהן: יש כאן שני דברים שאני מציע לכל המתווכחים לא להצביע עליהם.

מאיר כהן: אנחנו לא נוכל, בין אם אתה תומך - - -

יעקב מרגי: תקשיב, שבע פעמים ייפול צדיק וקם.

מאיר כהן: אדוני היושב ראש - - -

יעקב מרגי: לא, התייחסתי לבקשתו של יהודה גליק.

מאיר כהן: בין אם אני תומך או לא תומך, לא משנה מה דעתי, אני חושב שכנסת ישראל יכולה להצביע, גם לקריאה ראשונה, על סעיף (7) שמדבר על האיתנות הכלכלית, וגם על סעיף (9) שמדבר על כך שבית המשפט - - -

יעקב מרגי: או להוריד את שניהם.

מאיר כהן: בדיוק.

מאיר כהן: להערכתי צריך להוריד את שניהם.

מאיר כהן: אני מבין שהסעיף שהוא בעצם - - -

יעקב מרגי: יש פה חפיפות.

מאיר כהן: זה סעיף (9), אופן הטיפול ומידת הטיפול שהעניק כל אחד מההורים.

מאיר כהן: יכול להיות שיבוא הורה ויגיד, בצדק, 'אני עבדתי, אשתי לא עבדה, אז מה שקורה, בגלל שאני יצאתי לעבוד ועבדתי במשמרות ואשתי לא עבדה - - -

יעקב מרגי: יש לזה עוד השלכות נוספות.

יעקב מרגי: כל מוסד המזונות.

מאיר כהן: לכן אני מציע, אני רוצה להצביע בעד פשרה, אבל אני לא יכול להצביע על הסעיפים האלה.

יעקב מרגי: הערתך חשובה ונשמעה.

יעקב מרגי: יפעת, בבקשה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, כבוד היושב ראש, ותודה רבה לך, חבר הכנסת מאיר כהן, שהצגת בעצם את האמירה הזו כי היא לגמרי נכונה.

יפעת שאשא ביטון: ואני לא אהיה פוליטיקלי קורקט, אני ראשית אומר שכל מה שיש כאן הוא תוצאה של פשרה, אם היה תלוי ברמה האישית, היינו מבטלים את החזקה בכלל.

יפעת שאשא ביטון: אני מבינה שיש פה קושי, מדובר במהפכה באמת שהיא מאוד מאוד משמעותית וכנראה שצריך לעשות אותה בצעדים קצת יותר קטנים, ואני לגמרי איתכם, ולכן עשינו את הדרך הזו.

יפעת שאשא ביטון: הסעיפים האלה, של האיתנות הכלכלית, אתן צודקות, כולכם צודקים, אין להם מקום בהצעת החוק הזו.

יפעת שאשא ביטון: הם הגיעו אתמול בלילה כדי להמחיש את האבסורד שבסעיף (9), כפי שאתה, חבר הכנסת מאיר כהן, הצגת.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא יכולים להתייחס, לא לזה ולא לזה.

יפעת שאשא ביטון: ככל שזה תלוי בי, הנה אני אומרת לכם, וזה גם בפרוטוקול, שני הסעיפים צריכים פשוט - - -

עליזה לביא: נוספו לאבסורד?

עליזה לביא: נוספו כדי להיות אבסורד?

עליזה לביא: אני לא הבנתי.

יפעת שאשא ביטון: כן.

יהודה גליק: תני לה לדבר.

עליזה לביא: לא, אני שואלת.

יעקב מרגי: לא להפריע, היא תסביר לך.

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת עליזה לביא, יש פה סעיף - - - בדיונים המוקדמים, ומי שהיה בהם לא יכול להיתמם, כי הוא היה חלק מההחלטה הזו, נקבעו סעיפים נוספים על ידי חברת הכנסת שולי מועלם, שזה בסדר, והבנו שאנחנו לא יכולים להגיע להסכמות איתם לקריאה ראשונה ונאמר שבמקביל להם נוכל להציג שלושה סעיפים אחרים.

יפעת שאשא ביטון: זה מה שנעשה.

יפעת שאשא ביטון: הסעיפים האלה הם לחלוטין לא מקובלים עלינו.

יפעת שאשא ביטון: סעיף (9) שאומר 'אופן הטיפול ומידת הטיפול שהעניק ההורה לילד בשנתיים שקדמו לגירושים', אני חושבת שהם לא רלוונטיים - - -

<קריאה: לא רלוונטיים?

<קריאה: בטח מה רלוונטי בלטפל בילד?

<קריאה: היא מדברת על הילד, זה ילד.

יפעת שאשא ביטון: הם לא משקפים מציאות - - - לא, אי אפשר - - -

יעקב מרגי: אני מבקש לתת לה לסיים.

יפעת שאשא ביטון: תוכלו להגיב אחר כך, לכל מה שאני אומרת.

יעקב מרגי: זה לא יהיה בעמידה ובטח לא בקריאות ביניים.

יפעת שאשא ביטון: בעצם בשביל להמחיש את האבסורד הזה ולהבהיר שאין לו מקום פה הונח סעיף אבסורדי אחר, ואני מודה שהוא אבסורדי.

יפעת שאשא ביטון: ככל שתלוי בי אני אומרת שוב, שני הסעיפים האלה צריכים להימחק מהחוק ומבחינתי אין שום בעיה שייעשו כבר לקריאה הראשונה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: בבקשה, שולי.

שולי מועלם-רפאלי: תודה רבה, אדוני.

שולי מועלם-רפאלי: האמת, זה קצת מזעזע וזה מזעזע כי עשיתם תרגיל.

שולי מועלם-רפאלי: הרי הפעלתם אלימות על הייעוץ המשפטי של הכנסת בדרישה שאני קודם אביא את הסעיפים שלי והתלבטתי אתמול בערב האם יש לזה מטרה טקטית ובדיעבד אני מבינה שזאת האלימות שהופעלה.

שולי מועלם-רפאלי: אתם ביקשתם קודם לראות את הסעיפים שלי - - - תנו לי לדבר עד הסוף ואז אני אגיד.

יעקב מרגי: בבקשה, אף אחד לא יפריע לך.

שולי מועלם-רפאלי: אתם ביקשתם לקרוא את הסעיפים שלי ואז כתבתם את הסעיפים המזעזעים האלה כי ברור שמי שטיפל בילד שנתיים קודם לא יילקח בחשבון, אבל האיתנות הכלכלית תילקח בחשבון שנתיים קודם.

יפעת שאשא ביטון: ממש לא.

שולי מועלם-רפאלי: כי טובת הילד היא המטרה שלכם.

יפעת שאשא ביטון: אבל היא מעוותת.

שולי מועלם-רפאלי: כי המסר להורים במדינת ישראל הוא אם אתה עני אתה לא יכול להיות הורה ואתה מוזמן לקנות הורות בכסף.

שולי מועלם-רפאלי: זה סעיף (7), הורות נקנית בכסף.

שולי מועלם-רפאלי: הדבר הזה לא יעבור.

יפעת שאשא ביטון: או שהורות נקנית - - -

יעקב מרגי: יפעת, אין לי בעיה, תריבו, תקשקשו.

שולי מועלם-רפאלי: הדבר הזה לא יעבור לעולם בכנסת ישראל.

שולי מועלם-רפאלי: הצעת החוק הזאת, גם אם היא תעבור בקריאה ראשונה, תיקבר, כי אתם לא רואים את טובת הילד, אתם רואים דברים שלא יכול להיות שאתם מביאים לדיון הזה.

שולי מועלם-רפאלי: אתם שיקרתם אותי, אתם התנהגתם באלימות ובבריונות.

שולי מועלם-רפאלי: הדבר הזה שבו הייתה דרישה של חבר הכנסת קיש - - -

יעקב מרגי: תודה.

שולי מועלם-רפאלי: לא, אני אדבר עד הסוף.

שולי מועלם-רפאלי: לראות קודם כל את הסעיפים שלי ואז להביא את הסעיפים שלו, הם שקרים ואנחנו לא ניתן לזה להמשיך.

שולי מועלם-רפאלי: עוד נקודה אחת אני רוצה להגיד.

שולי מועלם-רפאלי: ברור לחלוטין שאין הסכמה על הגיל וכנראה גם לא תהיה, וכמו שנקבע עם יושב ראש הקואליציה הנוכחי והקודם, הצעת החוק הזאת לא תתקדם בלי הסכמות.

יעקב מרגי: אמרתי את זה בפתיח, היית?

שולי מועלם-רפאלי: סליחה, לא הייתי כי היינו בוועדה.

יעקב מרגי: אז אמרתי זאת בצורה מפורשת.

שולי מועלם-רפאלי: אם למישהו נדמה - - -

יעקב מרגי: של כל חברי הקואליציה.

שולי מועלם-רפאלי: אם למישהו נדמה שהאלימות והכוחנות שהופעלו לקריאה הטרומית ולקריאה הראשונה ימשיכו, הגענו לסוף.

שולי מועלם-רפאלי: השיטה המלוכלכת שבה פעלתם, היכולת להפעיל שוט - - -

יעקב מרגי: אמרת זאת.

יעקב מרגי: תודה, שולי.

שולי מועלם-רפאלי: - - - כיושב ראש ועדה, הוא לא משהו שאנחנו יכולים לתת לו מקום בכנסת ישראל.

יעקב מרגי: שולי, תודה.

שולי מועלם-רפאלי: אני מצפה ממך, אדוני היושב ראש, לא לתת מקום לסעיף (7).

יעקב מרגי: סעיף (7) הוא בעייתי ונדון עליו.

יעקב מרגי: בבקשה, בצלאל.

בצלאל סמוטריץ': אדוני יושב הראש, כל הפוסל במומו פוסל, אמרו חז"ל.

בצלאל סמוטריץ': נדמה לי שדי להקשיב לטונים ולסגנון ולמילים כדי להבין באיזה צד - - -

מרב מיכאלי: ותשמע אותי איך אני חמוד ורך.

יעל כהן-פארן: אנחנו נשים היסטריות.

שולי מועלם-רפאלי: בצלאל, כמי שמגן על בתי הדין הרבניים ההתעלמות שלך מפסיקה של כל הדיינים מדהימה אותי פעם אחר פעם.

שולי מועלם-רפאלי: אבל כנראה אנחנו דתיים לסירוגין ופוסלים לסירוגין.

יעקב מרגי: שולי, תודה.

רחל עזריה: השוביניזם זה יותר חשוב מיהדות.

יעקב מרגי: רחל, אני הבלגתי על השלישית, אז אל תנצלי את זה.

בצלאל סמוטריץ': אני חוזר ואומר, כל הפוסל במומו פוסל.

מרב מיכאלי: זה נכון גם לגבי הומואים, כשאתה פוסל אותם?

יעקב מרגי: מרב, פעם שלישית.

יעקב מרגי: את רוצה לקחת אוויר בחוץ?

בצלאל סמוטריץ': עם פילטר או בלי?

יעקב מרגי: בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': כל הסעיפים שחברת הכנסת מועלם העלתה בכתב ליועצת המשפטית של הוועדה נאמרו על ידה כבר בפגישה המשותפת שלנו - - -

שולי מועלם-רפאלי: אז למה חבר הכנסת קיש התעקש אתמול לא להגיש את הסעיפים שלו עד שהוא לא יראה את שלי?

שולי מועלם-רפאלי: למה חבר הכנסת - - -

יעקב מרגי: שולי, שולי.

יעקב מרגי: בצלאל, אל תענה.

יעקב מרגי: שולי, אני קורא אותך לסדר.

שולי מועלם-רפאלי: בצלאל, למה חבר הכנסת קיש התעקש אתמול לא להגיש את הפרמטרים שלי עד שהוא יראה את שלי?

יעקב מרגי: שולי, אמרת דברים קשים והוא שתק ושמע.

שולי מועלם-רפאלי: זה בסדר, גם אני אשתוק.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: עליזה, פעם ראשונה ופעם שנייה.

עליזה לביא: מה אתה רוצה, אני דיברתי?

יעקב מרגי: את מפריעה לי.

יעקב מרגי: מי שיפריע ייצא.

יעקב מרגי: סובלנות צריכה להיות הדדית, לשמוע גם דברים לא נוחים.

בצלאל סמוטריץ': כל התוספות הללו של חברת הכנסת מועלם הועלו על ידה גם בעל פה וגם בכתב, לא הייתה לנו שום הפתעה.

בצלאל סמוטריץ': גם התוספות שלנו הועלו, אפילו על ידי, בצורה יותר דרמטית וכל נוכחי הפגישה יודעים את זה, באותה פגישה בעל פה.

בצלאל סמוטריץ': אני אפילו הכנסתי פנימה את המושג מזונות והייתה התנגדות ולכן ריככנו את נוסח הסעיף.

בצלאל סמוטריץ': אני לא רוצה כרגע להיכנס לשאלה האם - - - אבל צריך לזכור, הסעיף בנוי ככה שיש בו את טובת הילד כשיקול מרכזי ובכלל זה סל שלם של עשרה סעיפים שאין אף אחד מהם שהוא ואין בלתו.

בצלאל סמוטריץ': לא קונים בכסף, לא קונים בקריירה, לא קונים בדברים אחרים.

יעקב מרגי: אבל יש פה אמירה קשה.

בצלאל סמוטריץ': רק רגע, שנייה.

בצלאל סמוטריץ': עוד אחד מהרבה שיקולים שהם קשורים לטובת הילד.

בצלאל סמוטריץ': האם אני אוהב את זה?

בצלאל סמוטריץ': בוודאי שלא.

מרב מיכאלי: אז למה שמת את זה?

יעקב מרגי: מרב, הוא מדבר.

בצלאל סמוטריץ': באותה מידה אני גם לא אוהב הרבה מאוד מהסעיפים ששולי הכניסה, שלדעתי הם תרגיל שנועד בסוף להנציח את המצב הקיים.

בצלאל סמוטריץ': הרי מה זה שמירת היציבות בחייו של הילד?

בצלאל סמוטריץ': טוב, אם הוא עד גיל שנתיים הוא אצל האמא אז הוא יישאר אצלה גם עד גיל 100 כי הרי צריך יציבות.

בצלאל סמוטריץ': אני אמרתי יותר מפעם אחת - - -

שולי מועלם-רפאלי: לעניות דעתנו הוא אצל האמא עד גיל 4.

יעקב מרגי: שולי, את לא חייבת להגיב.

יעקב מרגי: אני קבעתי שאת לא חייבת להגיב.

בצלאל סמוטריץ': אני אמרתי כבר יותר מפעם אחת שאני, אני אומר את זה על עצמי, אמנם לא העיפרון המחודד ביותר בקלמר, אבל גם לא הצד של המחק, טיפש אני לא, ובסדר - - -

יעקב מרגי: אהבתי.

בצלאל סמוטריץ': אהבת?

בצלאל סמוטריץ': אתה יכול לאמץ.

יעל כהן-פארן: הוא חוזר על עצמו, זו כבר בדיחה - - -

יעקב מרגי: את משתתפת איתו בהרבה דיונים, אצלי הוא לא מופיע, הוא אוהב את הישיבות שאצל גפני.

בצלאל סמוטריץ': אז אל מול סעיפים בעיניי לא רלוונטיים, לא אמיתיים, לא משקפים את טובת הילד שהכניסה שולי, הכנסנו גם אנחנו סעיפים שלשיטתנו יש להם מקום.

בצלאל סמוטריץ': מן הסתם יהיה כאן דיאלוג, כפי שצוין, אגב, לא אלים, בלי צעקות, בלי כפייה, יהיה כאן דיאלוג - - -

יעל כהן-פארן: איזה דיאלוג?

שולי מועלם-רפאלי: כמו שהיה עד עכשיו, חבר הכנסת סמוטריץ, אותו דיאלוג.

בצלאל סמוטריץ': יהיה כאן דיאלוג, בעזרת ה' אמיתי וענייני לקראת הקריאה השנייה והשלישית.

מרב מיכאלי: בדיוק, זה בהסכמה.

בצלאל סמוטריץ': בלי זכות וטו לאף אחד וכך - - -

מרב מיכאלי: בהסכמה, זה בדיוק בהסכמה.

יעקב מרגי: יהודה, רק אם יש לך מה לומר, לא חייב.

יהודה גליק: יש לי.

יהודה גליק: בוקר טוב לכולם ולכולן.

יעקב מרגי: תהיו מתוקים.

מסעוד גנאים: כולל החמוצים.

יהודה גליק: בוקר טוב לכולם, שיהיה לכולם יום של הארת פנים.

יעקב מרגי: רק תאיץ את הקצב, כי אני עומד לאבד את הסבלנות.

יהודה גליק: חברים, בחוק הזה שהוא כל כולו עוסק במצב שהגענו לפירוד, כל כך חשובה ההקשבה זה לזה.

יהודה גליק: יש פה כל כך הרבה דברים שהם כל כך חשובים.

יהודה גליק: ראשית, אני באמת לא מבין איך יכול להיות קבוצה של נשים שכל הזמן מדברים על שוויון שוויון שוויון, כשמדברים על המילה מימוש אפוטרופסות משותפת, זה משהו שמפריע להם ולכן בגרסה ב' הם הורידו.

יהודה גליק: הרי כל הרעיון שאנחנו מדברים פה הוא על שיתוף, כל הרעיון הוא שאנחנו רוצים שלילד הזה יהיו שני הורים, שווים, אנחנו רוצים שיתוף.

יהודה גליק: אני לא מבין למה ההתעקשות בגרסה ב' להוריד את המושג שיתוף.

יהודה גליק: הרי כל החוק הזה התחיל - - -

יעקב מרגי: הבנו, מה עוד?

שולי מועלם-רפאלי: יהודה, כי זה עבד הפוך.

יעקב מרגי: שולי, שולי.

שולי מועלם-רפאלי: לא, אדוני, הוא טועה.

שולי מועלם-רפאלי: קודם אני הבאתי את זה ואז חבר הכנסת קיש הביא את שלו.

יעקב מרגי: שולי, הוא הבין את זה, תאמיני לי שהוא הבין.

שולי מועלם-רפאלי: אז למה הוא אומר את זה ככה?

יעקב מרגי: בבקשה, יהודה, תמשיך.

יהודה גליק: אני מנסה.

יהודה גליק: אני מזכיר עוד פעם, החוק הזה מתחיל בסעיף ראשון שהשאיפה שלנו היא להגיע לדרכי שלום, לאחר מכן, אני אומר שוב - - -

<קריאה: הוא רוצה שגם היא תוריד - - -

שולי מועלם-רפאלי: אני לא אוריד את זה.

יפעת שאשא ביטון: כן, לזה נועד הסעיף, אמרתי את זה לפרוטוקול, לא שמעת?

יפעת שאשא ביטון: אז הנה אני אומרת שוב, ואם זה לא בפרוטוקול, שיכתבו עכשיו.

יהודה גליק: יש לי שלוש הערות, זאת הייתה ההערה הראשונה, ברשותכם.

יהודה גליק: אני מבטיח לכם שלוש הערות קצרות.

יהודה גליק: אחת אמרתי.

יהודה גליק: השנייה, האמירה, שולי, שאם זה לא יעבור בהסכמה זה לא יעבור, זאת האמירה הכי אלימה שאני שמעתי מאז שהגעתי לפה היום.

שולי מועלם-רפאלי: למה?

שולי מועלם-רפאלי: אבל זה הסיכום שמקובל על כולם.

מרב מיכאלי: מה אתה אומר?

מרב מיכאלי: הכי אלימה?

שולי מועלם-רפאלי: כי מה אתה חושב, שצריך להעביר את זה לא בהסכמה?

יהודה גליק: תגיד לי, יש החלטה שכל מילה שאני מוציא מהפה אני מקבל תגובה?

שולי מועלם-רפאלי: אתה שאלת אותי, עניתי.

יעקב מרגי: שולי.

שולי מועלם-רפאלי: עניתי לו, הוא שאל.

יעקב מרגי: אל תפנה אליה.

יעקב מרגי: תפנה אליי, אל הפרוטוקול.

יהודה גליק: אז אני אומר, פה מדובר על האשמה באלימות.

יהודה גליק: אני לא ראיתי פה אלימות, אבל מישהו בא ואומר 'אם לא תהיה הסכמה זה לא יעבור', זה נשמע אמירה שהיא לא מכבדת, זאת אמירה, מותר לחלוק ומותר להגיע גם ל - - - בדיוק בשביל זה מקיימים ועדות.

יהודה גליק: הערה שלישית, המילה איתנות כלכלית, נדמה לי שמוסכם על כולם שיש בה טיפה בעיה, אבל היכולת להעניק ביטחון כלכלי, זה מה שכתוב, לא כתוב מי עשיר יותר, לא כתוב מי עני יותר.

יהודה גליק: אני למשל, יש לי שתי ילדות באומנה - - -

יעל כהן-פארן: אל תיתמם, זו המשמעות.

יהודה גליק: יש אצלי שתי ילדות שאני מגדל אותן באומנה, שהוציאו מהמשפחה שלהן, לא בגלל שההורים שלהן רעים, ההורים שלהם נהדרים, נפלאים, מצוינים, אלא בגלל שהיה שם זוג הורים שלא ידעו לנהל ולהעניק כלכלה, מה זאת אומרת?

יהודה גליק: לא ידעו להעניק את הביטחון, לא ידעו מה לעשות עם הכסף שלהם, היו הורים חלשים.

יהודה גליק: ברוך ה', הם עד היום בקשר עם הילדים והכול נהדר.

יהודה גליק: עכשיו פה לא מדובר על להוציא ילד ממשפחה ולנתק אותו, מדובר שכשדנים באיך מחלקים את השיתוף בין ההורים, אז כן יש התחשבות באחד מתוך עשרה סעיפים, ביכולת להעניק ביטחון כלכלי.

יהודה גליק: לא כתוב כמות כסף בבנק, לא כמות גובה ההכנסה, כתוב יכולת להעניק ביטחון כלכלי.

יהודה גליק: אני לא חושב שזה סוף העולם וזו בושה לכנסת.

יעקב מרגי: תודה, יהודה.

יעקב מרגי: חנין, בבקשה.

חנין זועבי: אדוני היושב ראש, למושג של שיתוף ההורים בחינוך הילדים, אני חושבת שאין ויכוח כאן, אבל צורת השיתוף פה הפכה למין ריב על ריבונות.

חנין זועבי: יש אובססיה בכלל בכנסת פה מי הריבון והקורבן הוא המולדת, הארץ, פה הקורבן הוא התינוק.

יהודה גליק: הכיבוש משחית.

חנין זועבי: כן, הריבונות, יש אובססיה של - - -

מאיר כהן: לא משנה מה יהיה היא תגיע לזה.

יהודה גליק: אין עלייך, חנין.

חנין זועבי: עכשיו, מי הריבון על התינוק הזה?

מסעוד גנאים: אולי זה כיבוש גברי.

חנין זועבי: יש שוביניזם.

חנין זועבי: אני מופתעת מיושבת ראש הוועדה לזכויות הילד, את משתמשת בדמגוגיה של פמיניזם ואת צריכה להיות בכובע של לשמור על זכויות הילד ושם המלחמה שלך ותני לפמיניסטיות ולנציגי הפמיניסטיות ולנשים להגיד מה זה פמיניזם.

יעקב מרגי: מה הכנסת את נציגות הפמיניסטיות?

חנין זועבי: השיתוף מתחיל אחרי שאתה מבטיח את זכויות הילד, אחרי שאתה מבטיח את טובת הילד, לא לפני.

חנין זועבי: אתה לא רב על התינוק, אתה לא יכול לריב על הילדים, אתה לא יכול להפוך את השיתוף למין ריב בין האישה לבין הגבר והכול הכול על חשבון הילד.

חנין זועבי: חזקת הגיל הרך, קודם כל מגדירים מה זה טובת הילד, אחר כך מגדירים מה זה שוויון, אחר כך מתחילים במשחק הזה של שוויון.

יהודה גליק: אבל טובת הילד זה שוויון.

חנין זועבי: אתם הכנסתם, אתם מכניסים, וגם אם אתם לא רוצים את המושג של ביטחון כלכלי, עצם המושג הזה מראה עד כמה האובססיה של הריבונות, של השוביניזם של הגברים - - -

יעקב מרגי: חנין, כשאת אומרת דברי טעם אף אחד לא יפריע לך.

חנין זועבי: מה שהם אמרו, זאת אומרת, העניים לא יכולים לחנך, וזאת אומרת חינוך הוא קודם כל ביטחון כלכלי.

חנין זועבי: זה לא רגשות, זה לא יציבות, זה מראה מה ההיגיון.

חנין זועבי: לא הכול ריבונות, יש אהבה, תאהב את המולדת ואז תגדיר מה זה ריבונות ותאהב את הילד ואז תגדיר מה זה שיתוף בין נשים לבין גברים.

יואב קיש: נלמד ממנה על אהבת מולדת וממרב מיכאלי על אהבת ילדים.

יעקב מרגי: תודה, חנין.

יעקב מרגי: מסעוד גנאים, בקצרה.

מסעוד גנאים: כן, בקצרה.

מסעוד גנאים: תודה רבה, אדוני היושב ראש.

מסעוד גנאים: אין ספק, מהתחלת הדיונים האלה - - -

יעקב מרגי: מאיר, מיצינו, נכון?

יעקב מרגי: הסעיפים האלה, עוד לא גמרנו, נגיע אליהם.

מאיר כהן: כן, אני לא - - -

יעקב מרגי: אני אקבל החלטה, יש מנדט ליושב ראש - - -

מסעוד גנאים: טובת הילד זה לנגד עינינו, של כולנו.

מסעוד גנאים: גירוש זה לא דבר קל, זה רעידת אדמה בשביל הילד.

מסעוד גנאים: אולי דרך הסידור שאנחנו עושים, האיזון שאנחנו מנסים לעשות אחרי זה, מנסים לעשות את חייו יותר, להחזיר אותם לטבעיים יותר אחרי רעידת האדמה הנפשית שקרתה לו.

מסעוד גנאים: לכן אני בדעה עם אלה שביקרו באופן מאוד קשה את שני הסעיפים האלה, של האיתנות הכלכלית ושל עניין, מידת ואופן הטיפול.

מסעוד גנאים: אני גם מייעץ לשמוע לנציגי המשרדים, משפטים ורווחה, מה שהם אמרו.

מסעוד גנאים: תודה.

מסעוד גנאים: לא רוצה להאריך.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: מרב מיכאלי, את רואה, הסבלנות משתלמת.

מרב מיכאלי: אל"ף, מהניסיון של חברתי שולי מועלם, פה הסבלנות לא משתלמת, בגלל שבסוף דורכים עלייך, אבל מה שתגיד, אדוני היושב ראש.

יעקב מרגי: התחושות שלך הן שלך, אף אחד לא יכול לקחת לך אותן.

מרב מיכאלי: אני רוצה להגיד, אל"ף, שוב הדבר הזה שהקואליציה הזאת הנהיגה, מחוקקים רק בקואליציה, ההסכמות רק בתוך הקואליציה, רק מה שהקואליציה מסכימה עם עצמה או לא מסכימה עם עצמה, אין יותר אנשים במדינה הזאת, הם לא מיוצגים על ידי מי שלא יושב בקואליציה, פשוט מדהים הדבר הזה.

מרב מיכאלי: אפילו לא מנסים להסתיר את זה, רק הקואליציה מחוקקת במדינת ישראל וחצי מדינת ישראל, שמיוצגת באופוזיציה, שתחפש את החברים שלה.

מרב מיכאלי: אין שם נשים, אין שם גברים, אין שם ילדות וילדים, אין שם גירושים, ממש מדהים.

מרב מיכאלי: על פניו הם מדברים על טובת הילדה והילד, וגם, צריך להגיד, מדברים על זכותם של גברים להורות וזכותם של אבות להורות, דבר שאני לא רק מסכימה לו, אני נאבקת עליו בעצמי.

מרב מיכאלי: אני באתי ליואב קיש כבר מזמן, מאוד, והצעתי לו לחתום יחד איתי על הצעת חוק עבת כרס שמטפלת בכל הקריטריונים של המשמורת והמזונות - - -

יואב קיש: עכשיו זה לא בסדר שאני לא מסכים איתך?

יעקב מרגי: יואב, יואב, תודה.

מרב מיכאלי: אני הצעתי לו לחתום ביחד על הצעת חוק שמפרטת את כל ה - - -

יואב קיש: אני לא חושב כמוך.

יעקב מרגי: יואב, אמרת, פעם אחת.

מרב מיכאלי: מפרטת את כל הקריטריונים - - -

יעקב מרגי: תגיד, עברת שבוע דימוי שבי בקורס טיס?

יואב קיש: כן.

יעקב מרגי: איך אתה לא שורד את זה?

יואב קיש: שורד.

יעקב מרגי: סליחה על ההפרעה.

רחל עזריה: לא קוראים לסדר?

רחל עזריה: יש כאילו - - - איך ההגדרות?

יעקב מרגי: אם הוא יפריע בצורה מתמשכת, פעם שנייה ושלישית.

עליזה לביא: לא, כי אני הלכתי ליהודה ודיברתי מאחורה וכבר קיבלתי - - -

יעקב מרגי: לא, אבל קדם לזה ארבע דקות.

עליזה לביא: לא קדם כלום.

עליזה לביא: אתה מתייחס אחרת אלינו - - -

יואב קיש: ברשותך, לא אמרתי כלום - - -

יעקב מרגי: יואב, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

עליזה לביא: אתה מתייחס אלינו אחרת בצורה עקבית.

יעקב מרגי: חס ושלום.

רחל עזריה: אני רק נכנסתי לדיון ו - - -

יעקב מרגי: היית בכל הדיונים, עליזה, כאן?

עליזה לביא: כמעט בכולם.

יעקב מרגי: אז בגלל שלא בכולם, רק בכמעט, אין לך את הזכות להעיר לי.

עליזה לביא: מה לעשות?

עליזה לביא: אתה קבעת את הדיון הזה - - -

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: תודה.

רחל עזריה: לא מתאים לך, מרגי.

מאיר כהן: חבר'ה, זו פעם ראשונה שראיתי יושב ראש קורא לסדר ליושבת ראש - - - זה בסדר, הוא לא - - -

יעקב מרגי: לא, הם לא רואים, יש שמיעה סלקטיבית והגעתי למסקנה שגם ראייה סלקטיבית.

יעקב מרגי: בבקשה, מרב מיכאלי.

יעקב מרגי: אני אחזור להיות יעקב מרגי אחרי קריאה ראשונה.

מרב מיכאלי: אני רוצה להחזיר את ההקשר.

מרב מיכאלי: אני לא רק שאני בעד טובת הילדה והילד, אלא אני בעד זכותם של אבות להורות מלאה משמעותית ובדיוק בגלל זה הצעתי ליואב קיש להגיש איתי ביחד הצעת חוק עבת כרס שמתייחסת לכל האספקטים של משמורת ומזונות במקרה של פרידה.

מרב מיכאלי: אגב, הצעת חוק שמתייחסת גם לחלוקת האחריות ההורית בתוך נישואים ורק אחר כך בפרידה, כי יש בכל זאת גם מצב שאנחנו רוצות לחשוב עליו במונחי נורמלי ובריא לפני גירושים, והוא לא הסכים.

מרב מיכאלי: בהצעה הזאת, אגב, לא הייתה חזקת הגיל הרך, בהצעה הזאת לא היה גיל 6 ובכל זאת הוא סירב.

מרב מיכאלי: אני לא רואה את יואב קיש ואת הגברים שנאבקים על זכויותיהם בהקשרים האלה, נאבקים על הזכות לחופשת לידה שוויונית, דבר שהוא משמעותי פי מיליון בקשר לילדות ולילדים ובטובת הילדה והילד.

מרב מיכאלי: אני לא רואה אותם נאבקים על זכותם להיות אלה שלוקחים לפחות חלק מהשבוע את המשרה החלקית והולכים לקחת את הילדות והילדים מהגן ומבית ספר - - -

רחל עזריה: - - - איך הם יורדים עליי שאני מחוקקת את החוקים האלה.

מרב מיכאלי: אבל לעומת זאת הם מביאים פתאום, שים לב מה קורה בנוסח של יואב קיש כאן, יש תנועת מלקחיים, מצד אחד הוא רוצה להחשיב את המצב הכלכלי, את האיתנות הכלכלית, כולל ההשתכרות, שנתיים לפני הפרידה, כשאנחנו חיות וחיים במציאות שבה לפי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה במדינת ישראל נשים משתכרות כמעט 40% פחות מגברים, זאת אומרת ברור לנו מה ההטיה פה, אבל בסעיף הבא הוא מבטיח את זה מהצד השני ואומר, לא יביא בחשבון באותן שנתיים את מידת הטיפול בילדה והילד, שזה 90% נופל על הנשים, בין השאר הסיבה שהן מרוויחות 40% פחות מגברים בזמן הזה בדיוק.

מרב מיכאלי: זאת אומרת אנחנו נוודא משני הצדדים שהנשים לא נלקחות בחשבון, שהזכויות של האימהות לא נלקחות בחשבון, גם בכסף שהן לא יוכלו להרוויח בזמן שהן מטפלות בילדים וגם לא בטיפול שהם עשו בילדים בזמן שהם לא הרוויחו את הכסף הזה.

מרב מיכאלי: נוודא שלילדים אין זכות להישאר עם האמא שטיפלה בהם עד הגירושים.

מרב מיכאלי: יואב קיש, בסעיפים האלה נזלה לך החוצה כל הנקמנות, כל שנאת הנשים, ממש נזלה, נחשפת בערוותך.

מרב מיכאלי: בערוותך נחשפת בצורה הכי מכוערת שיש.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: סיימת לדבר ברגע זה.

בצלאל סמוטריץ': איזה כיף שאין אלימות.

יעקב מרגי: עליזה לביא, בבקשה.

יעקב מרגי: אנחנו לא סובלניים כלפי - - -

בצלאל סמוטריץ': שיח נעים, אין אלימות.

יעקב מרגי: סובלנות היא חד צדדית, סובלנות זה כשנעים לי לשמוע, סובלנות כשטוב לי וכשאני מרגיש טוב.

יעקב מרגי: סובלנות כשלא טוב לי ולאחרים טוב זה לא סובלנות.

עליזה לביא: אדוני היושב ראש, אני רוצה לחזור לחבר הכנסת יעקב מרגי, כמו שאמרת שאתה תחזור להיות יעקב מרגי, אני רוצה לדבר אליך כמו תמיד, כמו שאתה תמיד.

עליזה לביא: הופקדה בידך החלטה מאוד משמעותית וחשובה, זו המשמרת שלך.

עליזה לביא: אני רוצה לדבר אל הלב שלך בשני מישורים.

עליזה לביא: אחד, בפרקטיקה של הקידום של החוק הזה, בפרקטיקה, במה שקרה כאן, במופע האימים שאנחנו רואים מול עינינו באחת מהסוגיות המורכבות, הקשות והרגישות ששנים רבות על השולחן.

עליזה לביא: כולנו חווינו אלימות, תאמין לי, ואתה יודע את זה, גם בכנסת הקודמת וגם בכל הדיונים נחשפנו.

עליזה לביא: אני קודם כל - - -

יעקב מרגי: אלימות לא מרתיעה, שלא תרתיע אתכם, גם אותי היא לא מרתיעה.

עליזה לביא: זה לא עניין של להרתיע, אבל אני לא יכולה להגיד ש - - -

מרב מיכאלי: היא לא מרתיעה, היא מצליחה.

רחל עזריה: היא לא מרתיעה, היא פשוט בלתי נסבלת.

מרב מיכאלי: היא פשוט מצליחה.

רחל עזריה: אף אחד לא מוחה נגדה.

יהודה גליק: תנו לה לדבר.

יעקב מרגי: אני אספר לך מה ההפגנות שחטפתי מתחת לבית בנושאים כאלה ואחרים?

עליזה לביא: אבל, חבר הכנסת מרגי - - -

יואב קיש: היא מפריעה חופשי, אני לא מוציא מילה כל הדיון.

עליזה לביא: אני חושבת שרבות מאיתנו סביב השולחן הזה - - -

יעקב מרגי: החזרתי אותך ואת מפריעה לי?

עליזה לביא: מעולם לא חווינו אלימות, הכפשות, החפצה, כל מה שאתה רק יכול לדמיין בעולם הווירטואלי ובעולם הפיזי כמו שחווינו סביב החוק הזה ואני קודם כל רוצה לחזק את חברתי שולי מועלם, שכרגע עומדת בפני הרבה מאוד דברים לא נעימים.

עליזה לביא: זה דבר ראשון.

עליזה לביא: אנחנו מדברים על עולם תקין, אלימות, שיח, איפה?

עליזה לביא: אין פה, לא דיאלוג ולא שיח, ותראה לאיזה מצב הגענו וזה קורה במשמרת שלך.

עליזה לביא: במה?

עליזה לביא: בסוגיה שהיא באה לתת סיוע של מדינה במקום שיש אי הסכמות ופעמים לא מעטות אלימות ועוד כל מיני דברים בין מי שאהבו אחד את השני.

עליזה לביא: ואנחנו מדברים פה על ילדים ואנחנו לא רואים, לצערי הרב, את טובת הילד, לא בהתייחסות ובדרך ובעובדה שאני אתמול בשמונה יוצאת מהכנסת ואין נוסח ומגיעים עם נוסח שגם במשרד המשפטים, עם סעיפים דרקוניים ומפלצתיים שאני לא יודעת באיזה בית יוצר נכתבו ובאיזה התכתבות אישית מול דעות אחרות בתוך הקואליציה - - - אדוני, אסור שהחוק הזה, גם לא בקריאה הזאת, יעבור.

עליזה לביא: זה נרשם?

יעקב מרגי: אוקיי, תודה.

יעקב מרגי: נרשם בפרוטוקול.

יעקב מרגי: כל מילה שלך - - -

עליזה לביא: אני אומרת לך, אני רוצה לחזור שוב, אני לא רוצה להשתמש במילים קשות, אני רוצה לחזור לדבר ללב שלך.

יעקב מרגי: אז הלב שלי עונה לך כרגע, לפני הצבעה, תקשיבי - - -

עליזה לביא: רגע, תקשיב שנייה.

עליזה לביא: תן לי לסיים ותענה לי.

יעקב מרגי: משפט סיכום.

עליזה לביא: אני רוצה לבקש ממך ואני רוצה את זה לפרוטוקול, זה קורה במשמרת שלך, אחריות הילדים על הכתפיים שלך, אל תביא את החוק הזה להצבעה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אני אתייחס בסוף.

יעקב מרגי: יעל פארן.

בצלאל סמוטריץ': להם מותר הכול.

יעקב מרגי: בצלאל.

בצלאל סמוטריץ': אני דורש את כבודך, זו חוצפה שאין כדוגמתה.

יעקב מרגי: עזוב, בסדר.

בצלאל סמוטריץ': שם מותר, רק אנחנו אלימים.

יעקב מרגי: אני אענה.

יעקב מרגי: בבקשה.

יעל כהן-פארן: אני מגיעה לדיון הזה די בישורת האחרונה, אבל התחושה שאני מביאה כאן זה שמה שקורה בהליכי גירושין, כל האמוציות, כל האלימות הרבה פעמים, אתה אומר ככה, אז אני אגיד ככה, כל אחד זז לקצוות שלו כדי להשיג משהו, בדיוק קורה כאן בהליך החקיקה.

יעל כהן-פארן: אם אני מסתכלת על הגרסאות שהן פשוט, זה נראה שמישהו ראה את גרסה ב' אז הוא הביא משהו בהפוכה בגרסה א', כדי לסתור אותה, כדי שלא יהיה מה שכתוב בגרסה ב' והדברים שמופיעים כאן.

יעל כהן-פארן: למשל 'בית המשפט לא יביא בחשבון את אופן הטיפול ומידת הטיפול שהעניקו ההורים לקטין בשנתיים שקדמו לפירוד'.

יעל כהן-פארן: לא יודע, בעיניי, אני מסתכלת על זה, ובאמת לא הייתי בדיונים הסגורים, אני רואה כאן משהו שהוא בדיוק מה שקורה בבתי המשפט, כל אחד מביא את ההקצנה שלו.

יעקב מרגי: תודה.

יעל כהן-פארן: רגע, לא סיימתי.

יעל כהן-פארן: היציבות פה היא קודם כל טובת הילד.

יעקב מרגי: היא לא נעלמה מהחוק.

יעקב מרגי: מילת היציבות לא נעלמה.

יעל כהן-פארן: הפערים שיש בגרסאות, אני לא מבינה על מה מצביעים.

יעקב מרגי: אל תצביעי אם את לא מבינה.

יעקב מרגי: את תעשי שקר בנפשך אם תצביעי.

יעל כהן-פארן: לא, אדוני יושב הראש, אני שואלת אותך - - -

יעקב מרגי: תתנגדי אם את - - -

יעל כהן-פארן: אדוני היושב ראש, אני שואלת אותך על מה מצביעים, גם על גרסה א' וגם על גרסה ב'?

יעקב מרגי: אז הגעת באיחור.

יעל כהן-פארן: אני יודעת שהגעתי באיחור ולכן אני שואלת - - -

יעקב מרגי: אז שמישהו יסביר לה בחוץ עד להצבעה.

יעל כהן-פארן: לא, לא, ההסבר שקיבלתי זה שלא ברור.

יעל כהן-פארן: אל תזלזל בי עד כדי כך - - -

יעקב מרגי: אני לא מזלזל, יעל.

יעל כהן-פארן: לא, אני שלחתי נציגים כדי שאני אדע מה קורה פה, אז אל תזלזל.

יעקב מרגי: אני לא מזלזל, אני אומר לך את זה בצורה הכי ברורה.

יעקב מרגי: לא אמרתי את זה בזלזול.

יעל כהן-פארן: אני שואלת בצורה הכי ברורה - - - לא, אז אני לא קיבלתי תשובות על מה אנחנו מצביעים פה היום והדבר השני, שמאוד ברור לי שלהגדיר פעוט ואז בדברי ההסבר להגיד משהו בין 1 ל-3, זה עוול הכי הכי נורא שאתם עושים בחוק הזה.

יעל כהן-פארן: תודה רבה.

<קריאה: זה גם לעג לרש.

יעקב מרגי: לא, עכשיו אני מדבר.

יעקב מרגי: מי שיפריע לי ייצא.

יעקב מרגי: עודד, אתה רוצה להתייחס?

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: בבקשה, רחל.

רחל עזריה: יש לנו בהצעת החוק הזו כל הזמן את המתח בין הפוליטיקה לבין עולם המעשה ואני חושבת שהשיא הגיע בסעיף על האיתנות הכלכלית.

רחל עזריה: יש לכם איזה משחק פוליטי שהוא ממש מגניב ביניכם, שהכנסתם ברגע האחרון איזה סעיף ועשיתם לשולי מועלם חסמב"ה חסמב"ה חסמב"ה ועכשיו אתם ממש מגניבים כי יש לכם כאילו סעיף שיכול להיות קונטרה לסעיף אחר.

רחל עזריה: אבל בואו נודה על האמת, לא מדובר פה לא בסעיפים ולא בחסמב"ה חסמב"ה, מדובר פה בתינוקות ובילדים ואתם ברגע הזה, שוב אני חוזרת, התגלתה ערוותכם ונחשף שכל מה שאתם רוצים זה להראות שדפקתם אותם, שהראיתם להם, שהוכחתם להם.

מרב מיכאלי: ממש.

רחל עזריה: ובסוף זה כל הסיפור.

רחל עזריה: להכניס סעיף כזה על איתנות כלכלית - - - תקשיב, כבוד היו"ר, אנחנו יודעים מי האוכלוסיות העניות במדינת ישראל ואנחנו יודעים בדיוק מי מייצג את האוכלוסיות העניות.

רחל עזריה: יושבים פה אנשים פריבילגים שמדברים על איתנות כלכלית, אתה מבין שמהר מאוד סעיפים כאלה זולגים לחוקים אחרים, ואומר פה יהודה גליק על משפחת אומנה, אתם מבינים שהסעיף הזה בסופו של כך יגרום לכך שיוציאו ילדים מביתם - - -

בצלאל סמוטריץ': בסעיף 14א שהם הביאו, 'היה ביכולתו של ההורה לספק לקטין את הצרכים שלו'.

רחל עזריה: מעולם איתנות כלכלית - - -

יעקב מרגי: טוב, אוקיי, תודה.

רחל עזריה: לא, סליחה, אני אסיים את המשפט.

רחל עזריה: מעולם איתנות כלכלית - - -

בצלאל סמוטריץ': אתם כתבתם את סעיף 14א.

יעקב מרגי: בצלאל, אתה מפריע לי.

יעקב מרגי: בצלאל, אני קורא אותך לסדר.

רחל עזריה: מעולם איתנות כלכלית לא הייתה מדד לשום דבר בהורות במדינת ישראל.

רחל עזריה: אני לא מאמינה, כבוד היו"ר, כנציג של המגזר החרדי, שהוא בעשירונים הנמוכים יותר - - -

יעקב מרגי: אני נציג של עם ישראל.

רחל עזריה: מעולה.

רחל עזריה: אני לא מאמינה שאת, יפעת, ממפלגת 'כולנו', כשאנחנו מדברים על צמצום פערים - - -

יעקב מרגי: טוב, עכשיו תעברי על כל המפלגות, נו, בחייך.

רחל עזריה: לא יכול להיות - - -

יעקב מרגי: תודה.

רחל עזריה: סליחה, אני אסיים את דבריי.

יעקב מרגי: בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': אני בגלל זה הוצאתי לכם את הסעיף הזה.

רחל עזריה: ביום שבו רק לאנשים עם איתנות כלכלית ועם עושר כלכלי יהיה את הזכות לגדל ילדים - - -

יפעת שאשא ביטון: מה שאת עושה עכשיו זה דמגוגיה, כי את יודעת - - -

רחל עזריה: זאת תהיה מדינה שלא רק שאנחנו לא נוכל לחיות בה ולא רק שהוריי לא היו יכולים לגדל, לא אותי ולא את חמשת אחיי, שישה ילדים - - -

יפעת שאשא ביטון: לא, אני חייבת להגיד - - -

יעקב מרגי: הבנו, אמרת.

יואב קיש: לא, את לא יכולה - - -

רחל עזריה: זה יהיה היום - - - לא, סליחה, אני אסיים.

רחל עזריה: זה יהיה היום שהחוק הזה - - -

יפעת שאשא ביטון: אגב, זאת האלימות שחווינו בכל הדיונים.

יפעת שאשא ביטון: זאת האלימות.

רחל עזריה: החוק הזה מנוגד לשולחן ערוך בתורה.

יפעת שאשא ביטון: כל הדיונים זאת האלימות.

רחל עזריה: להכניס את הסעיף הזה זה מנוגד לכל מה שאי פעם היהדות במדינת ישראל הייתה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: תקשיבו, אני אומר, אני קצת אחרוג ממנהגי - - -

רחל עזריה: אגב, הדיון הזה לא בשידור, למה?

יעקב מרגי: תני לי לדבר.

יואב קיש: היא לא נותנת - - -

יעקב מרגי: תני לי, אל תפריעי לי.

יואב קיש: היא לא נותנת כי זו האלימות הכי גדולה פה.

עליזה לביא: תראה לאן הבאת אותנו.

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת לביא, את לא יודעת מה אנחנו עברנו, את הצעקות האלה והאלימות הזו.

יואב קיש: שקרים, זה בלתי נסבל.

יפעת שאשא ביטון: ואפילו נאמרו עליי דברים קשים, אני רוצה להגיד לפרוטוקול.

יעקב מרגי: אבל אני ברשות דיבור.

יפעת שאשא ביטון: לא, אבל יש גבול כמה אתה יכול לספוג ולשתוק ואחר כך להגיד שאנחנו אלימים.

יפעת שאשא ביטון: ואף אחד מסביב לשולחן ובחוץ לא יודע את האמת ואת כל מה שאנחנו חווינו בתהליך - - -

יעקב מרגי: תודה.

עליזה לביא: אבל איזה - - -

רחל עזריה: שמו את הפנים שלך - - -

יעקב מרגי: רחל עזריה, אני אוציא אותך.

יפעת שאשא ביטון: לא, חברת הכנסת לביא, כי את לא יודעת מה היה שם.

יפעת שאשא ביטון: לא, תקשיבי, עליזה - - -

יעקב מרגי: עליזה, אני אוציא אותך.

יעקב מרגי: אתם בקריאה שלישית, אני אוציא אתכם.

יואב קיש: יפעת, הם רוצים לפוצץ, אל תיתני להם.

יפעת שאשא ביטון: לא.

יפעת שאשא ביטון: אז כנראה לעולם לא תדעו את האמת.

יפעת שאשא ביטון: מה שהיה שם.

רחל עזריה: שמו את הפנים שלך על - - -

יפעת שאשא ביטון: גם את, רחל, כי את משקרת ביודעין.

יעקב מרגי: סליחה, רחל.

יעקב מרגי: סליחה, תקשיבו.

יעקב מרגי: אף אחת פה ואף אחד פה לא יטיף לי מוסר על ניהול דיון, של יושרה בניהול דיון, וגם אלה שזועקות כאן את זעקת הקוזאק הנגזל.

יעקב מרגי: קיבלתם פה דיון לעילא ולעילא.

יעקב מרגי: פעם אחר פעם.

מרב מיכאלי: כן, רק אין לו משמעות בתוצאות.

יעקב מרגי: אל תפריעי לי.

יעקב מרגי: החוצה, פעם שלישית, החוצה.

יעקב מרגי: בהצבעה אני אכניס אותך אם יש לך זכות.

יעקב מרגי: (חברת הכנסת מרב מיכאלי יוצאת ממליאת הוועדה).

יעקב מרגי: שאף אחד לא יטיף לי מוסר בהליך חקיקה.

יעקב מרגי: אם אני לא הייתי יושב פה החוק הזה היה עובר לקריאה ראשונה מזמן, בצורה אחרת, בשורה אחת, חזקת הגיל הרך שנתיים, הוא היה עובר, כשאתן משחקות בנדמה לי.

יעקב מרגי: לפחות אחת שתטיף לי מוסר, תסתכלי לי בלבן בעיניים ותגיד לי שהיא לא משחקת בנדמה לי.

יעקב מרגי: הרי אתן יודעות שהחוק הזה לא יעבור כפי שהוא עכשיו, אז אל תבלבלו לי במוח.

יעקב מרגי: ואתן גם יודעות, ותסתכלו במראה על עצמכן, אתן לא רוצות את החוק הזה בכל ורסיה, לא משנה איך שלא יהיה.

יעקב מרגי: אז אל תטיפי לי מוסר, לא הטפתי לך מוסר.

יעקב מרגי: נתתי לכל אחת לדבר כשידעתי, לכל אחת, מה מסתתר אחרי דבריה.

יעקב מרגי: אל תטיפו לי מוסר על הליך חקיקה.

יעקב מרגי: יש לכן הרבה מה ללמוד בדברי הימים של הכנסת איך אני מנהל הליכי חקיקה ואיך התייחסתי לחקיקה.

יעקב מרגי: עכשיו תקשיבו טוב טוב.

יעקב מרגי: סעיף (7) לא יהיה בחוק הזה.

יעקב מרגי: האפשרות האחת ויחידה שיעבור לקריאה ראשונה, כפי שאמרתי בתחילת הדיון, יש החלטה של הנהלת הקואליציה, החוק הזה לא יקודם לשנייה ושלישית ללא הסכמה של כל סיעות הקואליציה.

יעקב מרגי: מי שלא מבין מה זה אומר אני אסביר לו מה זה אומר, שאין סיכוי שיגיעו להסכמה אי פעם.

יעקב מרגי: הנה, זה לא חוק המרכולים, אחד אומר ככה, אחד אומר ככה ומדליפים מה הוא אומר.

עליזה לביא: אז למה להצביע?

יעקב מרגי: סליחה, אל תשאלי אותי למה.

יעקב מרגי: כי הכנסת עוסקת 80% מהזמן שלהם בסמנטיקות של סיעות הבית וכל סיעות הבית לוקות בזה.

יעקב מרגי: פתאום פה נפל לכם היושרה והצביעות, גם כן ביחד.

עליזה לביא: זה טובת הילד, זה לא חוק הפריימריז ולא חוק ההמלצות.

יעקב מרגי: טובת הילד לא נמצאת במקום אחד, תסלחי לי.

יעקב מרגי: כנגד כל טענה שלך יש טענה שנגד.

יעקב מרגי: לפחות תהיי הוגנת עם עצמך ונהיה הוגנים עם עצמנו, שיש דעה לכאן ולכאן ונכבד אותך, לא נתייחס לאחד כבריון והשני נאור.

יעקב מרגי: ודעותיי ידועות על החוק הזה.

יעקב מרגי: עכשיו נגמר הדיון.

יעקב מרגי: היועצת המשפטית תאמר כמה הבהרות ואני מביא את זה להצבעה בלי סעיף (7).

<קריאה: לא, יעקב, הייתה פה הצעה - - -

יפעת שאשא ביטון: אז גם סעיף (9) יורד.

שולי מועלם-רפאלי: לא, לא, לא - - -

בצלאל סמוטריץ': מרגי, מרגי - - -

יעקב מרגי: מי שיפריע לי אני אוציא אותו.

שולי מועלם-רפאלי: אדוני - - -

יעקב מרגי: לא, לא, לא.

בצלאל סמוטריץ': הייתה הסכמת קואליציה.

בצלאל סמוטריץ': אתה לא יכול לעשות את זה, למה אתה מתקפל על צעקות?

בצלאל סמוטריץ': אני לא מבין.

יואב קיש: או ששלה יורד או שלנו לא.

בצלאל סמוטריץ': או שהכול יורד או שהכול עובר עכשיו.

יואב קיש: בלי סעיף (9), סעיף (9) שלהם.

יעקב מרגי: חכה, אני בכלל לא אמרתי את זה.

יעקב מרגי: (7) לא יהיה.

יואב קיש: גם (9) לא יהיה.

יעקב מרגי: בסדר, בסדר.

יעקב מרגי: רגע.

יואב קיש: מרגי, זה מחטף.

יואב קיש: או הכול או שיורד (7) ו-(9).

יפעת שאשא ביטון: תסבירו להם את התהליך שהיה בחדר.

יפעת שאשא ביטון: כשאנחנו רצינו את כל הסעיפים האלה, חשוב שהם יידעו, אנחנו ראינו - - -

יואב קיש: - - - מרגי צריך להחליט.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו רצינו את כל הסעיפים האלה להביא לקריאה שנייה ושלישית - - -

שולי מועלם-רפאלי: זה שקר.

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת שולי, זה לא נכון.

שולי מועלם-רפאלי: זה שקר, זה שקר.

יפעת שאשא ביטון: את התעקשת - - -

שולי מועלם-רפאלי: זה שקר.

יפעת שאשא ביטון: רגע, סליחה.

יעקב מרגי: תני לה לנהל את הדיון.

שולי מועלם-רפאלי: זה שקר.

שולי מועלם-רפאלי: אני גמרתי להגיד אמן אחרי השקרים שלכם.

יפעת שאשא ביטון: חבר'ה, מי שמשקר - - - אז צריך להקליט אתכם.

יפעת שאשא ביטון: זה פשוט לא ייאמן.

יואב קיש: האלימות והשקרים שלכם עברו כל גבול, אלימות ושקרים שעברו כל גבול.

שולי מועלם-רפאלי: לא, לא, כמו שאמרתי לחבר הכנסת קיש, מהיום כל - - -

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת מועלם, זה לא הוגן.

יפעת שאשא ביטון: שולי, את הבטחת, את התעקשת על הסעיפים האלה.

יעקב מרגי: רגע, תנו לי רגע.

יעקב מרגי: תקשיבו.

יפעת שאשא ביטון: אני לא מאמינה, פשוט לא מאמינה.

יעקב מרגי: תקשיבו.

חנין זועבי: הם אמרו שהם לא רוצים עם (7), אנחנו לא - - -

בצלאל סמוטריץ': אני מסכים עם (7).

בצלאל סמוטריץ': מה פתאום?

רחל עזריה: השתגענו לגמרי.

בצלאל סמוטריץ': אני מסכים עם (7), יהודה מסכים עם (7), מה פתאום?

יעקב מרגי: רבותיי, אני בסוף אחליט.

יעקב מרגי: תקשיבו טוב טוב.

יעקב מרגי: צריכה להתקבל הסכמה, או שאני מצביע - - - רגע, מי שיפסיק אותי באמצע לפני שסיימתי לא יקבל זכות וייצא החוצה.

יעקב מרגי: עד שאני לא מסיים את ההצעה שלי, שאף אחד לא יפריע לי.

יעקב מרגי: (7) בגדול לא יהיה, איך הוא לא יהיה?

יעקב מרגי: זה או שאני מצביע עכשיו, אפשרות אחת, (1) עד (6), שיש עליהם הסכמה, בקריאה ראשונה, לשתי הגרסאות, ובקריאה שנייה ושלישית יידונו הסעיפים האחרים.

<קריאה: אני מתנגדת.

יעקב מרגי: אמרתי, אל תפריעי לי עד הסוף.

יעקב מרגי: או שאני מוריד את (7) ואת (9), למה?

יעקב מרגי: כי (9) נמצא בסעיף (2), יציבות - - -

יואב קיש: לא (2), סעיף (9) - - -

יעקב מרגי: רגע, (9) אצלה נמצא בסעיף (2).

יואב קיש: לא, אצלה - - - (9), הוא צודק.

חנין זועבי: יציבות.

יעקב מרגי: מדברים על יציבות, למה להכניס את (9).

יואב קיש: נכון.

יעקב מרגי: יש פה גם מוקש שצריך להתמודד איתו.

יעקב מרגי: לכן אני מבקש, קודם כל היועצת המשפטית, מה שרצית להבהיר, ואחר כך נקבל החלטה.

שולי מועלם-רפאלי: אדוני, כיוון שהייתה הסכמה בתוך הקואליציה, אם אתה משנה מההסכמה אני אצביע נגד, אני אגיד את זה עכשיו ליושב ראש הקואליציה.

יעקב מרגי: תודיעי לו.

יעקב מרגי: אדרבא, אם הוא ינחה אותי אחרת אני - - - המנדט שלי מיו"ר הקואליציה.

שולי מועלם-רפאלי: הסיכום, בצלאל, היה - - -

בצלאל סמוטריץ': אני גם רוצה את זה.

שולי מועלם-רפאלי: מעולה.

יואב קיש: אז מצביעים על הכול.

יעקב מרגי: יואב, תן לי, אין לך אותי על הכול.

יעקב מרגי: נקודה.

יעקב מרגי: מעבר לזה שאני יושב ראש.

<נועה ברודסקי-לוי: ביקשתי קודם להתייחס, לפני שהיושב ראש אמר שהוא מוריד את (7).

<נועה ברודסקי-לוי: אני רציתי להגיד שגם מבחינתנו - - -

יעקב מרגי: אז הוא לא קיים עכשיו.

יעקב מרגי: אם ירצו להחליט - - -

<נועה ברודסקי-לוי: פערים כלכליים כבסיס ל - - -

יעקב מרגי: אוקיי, רבותיי.

<קריאה: הוא אמר שאם זה לא בהסכמה לא להביא להצבעה.

יואב קיש: אז ההסכמה זה על הכול.

יהודה גליק: ההסכמה זה על הכול.

עליזה לביא: אדוני, אני מבקשת התייעצות סיעתית.

יואב קיש: אבל הוא אמר שמצביעים.

בצלאל סמוטריץ': על הכול ואחר כך יהיה שנייה ושלישית.

מרב מיכאלי: אנחנו מבקשות התייעצות סיעתית לפני ההצבעה.

יעקב מרגי: לא נותן.

יעקב מרגי: יש ועדת האתיקה, ועדת הפרשנות, לא נותן.

עליזה לביא: למה?

יעקב מרגי: לא נותן.

יעקב מרגי: תעשו מה שאתן רוצות.

יהודה גליק: יש פה רצון לפוצץ את הישיבה.

יהודה גליק: יש פה הצעה של הסיעה שלכם, מאיר כהן הציע הצעה.

יהודה גליק: אני מקבל את ההצעה של האופוזיציה.

יעקב מרגי: רבותיי, אני אעשה הצבעה ראשונה.

יעקב מרגי: אני מקבל החלטה, הרי ממילא תהיה רביזיה, מסתמא.

יעקב מרגי: אני מצביע על כל הנוסח - - -

יעל כהן-פארן: אדוני, אבל ביקשנו התייעצות סיעתית.

יעקב מרגי: לא נותן לך אותה.

יעל כהן-פארן: מה זה לא נותן לנו?

יעל כהן-פארן: היועצת המשפטית - - -

יעקב מרגי: (7) ו-(9) אני מוריד.

יעקב מרגי: אני לא מחליט (7), נקודה.

יואב קיש: (7) מגרסה א' ו-(9) מגרסה ב'.

יעקב מרגי: כל הסיעות 5 דקות התייעצות סיעתית.

יעקב מרגי: מאחר שאנחנו מחויבים להסכמות ואני חייב גם לסיים את הדיון ב-11:00 בדיוק, אין לנו אישור להאריך את הדיון, אז תקשיבו טוב טוב, חברי הכנסת.

יעקב מרגי: מאחר שההסכמות עם כל הסיעות על הגרסאות כפי שהוגשו, למרות האמירה החד משמעית שלנו, לסעיף (7) אין מקום.

יואב קיש: גם (9).

יעקב מרגי: רגע.

יעקב מרגי: תן לי.

יעקב מרגי: סיימתי לדבר?

יעקב מרגי: לדעתי סעיף (7) בגרסה א' אין לו מקום.

יעקב מרגי: סעיף (9) של גרסה א' וגרסה ב', צריך לקיים דיון, שוב, אם אין בזה כפילויות ואין בזה אמירות גם חד משמעיות ומסנדלות ומפריעות לבית המשפט לקבוע אחרת ממה שהיה, למרות האמירה החד משמעית שאמרתי, ש-(7) לא יהיה, מאחר שההסכמות הן כל הנוסח כפי שהוא הונח בוועדה אנחנו מצביעים על כל הנוסח, כולל כל הסעיפים, כשאנחנו מודיעים חד משמעית שלקריאה שנייה ושלישית, אני בכל אופן, לא אעביר את החוק הזה עם סעיף (7).

יואב קיש: אוקיי.

יואב קיש: תצביע לקריאה ראשונה.

יעקב מרגי: מי בעד הנוסח כולו כפי שהוא?

שולי מועלם-רפאלי: בושה וחרפה.

מרב מיכאלי: בושה בושה בושה.

יעקב מרגי: 7.

יעקב מרגי: מי נגד?

יואב קיש: יש פה כפילות, אתם 5, לא יכול להיות - - -

יעקב מרגי: לא, 6.

יואב קיש: 5 יש להם.

יעקב מרגי: הרשימה המשותפת, 1 רק.

יעקב מרגי: זה לא חינוך, גנאים, רק חנין.

יעקב מרגי: עוד פעם, מי נגד?

יעקב מרגי: 5 נגד.

יעקב מרגי: מי נמנע?

יעקב מרגי: אין נמנעים.

יעקב מרגי: בעד – 7

יעקב מרגי: נמנעים – אין הצעת חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות (תיקון – שינוי חזקת הגיל הרך), התשע"ז-2017 – אושרה

יעקב מרגי: הצעת החוק תועלה לקריאה ראשונה כפי שנקבע.

שולי מועלם-רפאלי: בושה וחרפה.

יעקב מרגי: תודה.