ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 905, 2018-01-01 12:18

משה גפני: אני פותח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: הצעה לסדר היום בנושא הפסקת תקצוב סבסוד מעונות יום החל משנת 2018 והכבדת הנטל על הורים עובדים של חברי הכנסת מיקי לוי, ג'מעה אזברגה ואורי מקלב.

משה גפני: מיקי לוי, בבקשה.

מיקי לוי: תודה רבה אדוני.

מיקי לוי: מזה חודשיים, וגם בתחילת תקציב שנת 2017, עת אישרנו אותו כאן בוועדה, אמרתי שזה מצוין, כולנו נצביע בעד, בואו נהפוך את זה לחקיקה.

מיקי לוי: התחמקו.

מיקי לוי: באו והלכו חברי האוצר – פוליטיקאים, לא אתם – וברחו מההחלטה הזאת והפכו את זה להוראת שעה.

מוסי רז: אלה מעונות או צהרונים?

מיקי לוי: אלה צהרונים.

מוסי רז: אם כן, הנושא לא נכון.

מוסי רז: אלה לא מעונות.

<טמיר כהן: כולנו יודעים מה היה.

<טמיר כהן: הייתה איזו תקלה.

משה גפני: זה גם וגם.

<טמיר כהן: גם משפחתונים וגם צהרונים.

<טמיר כהן: הכול על השולחן.

מיקי לוי: לפני כחודש ימים התרעתי ועליתי על הדוכן בכנסת ואמרתי בשאילתה דחופה, חברים, אני רואה חוסר סבסוד.

מיקי לוי: מכל מה אני חופר, אני לא רואה סעיף תקציבי.

מיקי לוי: זה לא יתכן.

מיקי לוי: הפסיק אותי סגן שר האוצר חברי, שאני באמת מאוד מעריך אותו, עלה על הדוכן – הוצאתי את הפרוטוקול – ואמר:

מיקי לוי: הסר דאגה מלבך, יש תקציב לעניין הזה.

מיקי לוי: והנה, באנו לתחילת 2018 ובהיעדר תקציב, מכיוון שאנחנו מדברים על תקציב דו שנתי שכולנו התנגדנו לו, ואין תקציב למעונות.

מוסי רז: לצהרונים.

מיקי לוי: לצהרונים.

מיקי לוי: אני מתנצל.

מיקי לוי: אין סבסוד לצהרונים.

מיקי לוי: יש שלושים ימים כרגע שאולי, כי בדרך כלל משלמים חודש מפרע, ולא בסוף החודש.

אורי מקלב: חודש אחרי.

מיקי לוי: לא כמו שכירות חודש למפרע?

אורי מקלב: לא.

מיקי לוי: זאת אומרת, יש שלושים ימים עד שאפשר יהיה להסדיר את העניין.

מיקי לוי: אני משתדל באמת לא לפגוע לא בשר האוצר ובוודאי לא לפגוע בפקידי הממשלה שאני שומר על כבודם כאן אבל אני שואל מה זה, נטו כחלון או נטו בחירות.

מיקי לוי: זה לא בשבילכם, תתעלמו, זה בשביל הפרוטוקול.

מיקי לוי: אדוני, יבואו פקידי האוצר הבכירים, כולל נציגיו של שר האוצר, ויגידו לוועדה האם יש סבסוד לצהרונים כפי שנקבע או אין.

משה גפני: תודה.

משה גפני: אורי מקלב, בבקשה.

אורי מקלב: תודה רבה אדוני היושב ראש, אני מודה לך על קיום הדיון גם בימים של תקציב.

אורי מקלב: הנושא, כפי שנאמר כאן וכפי שגם נשאל כאן, על מה הדיון, על משפחתונים, על צהרונים או על מעונות.

אורי מקלב: הכותרת הייתה כפי שהזכרתם, הפסקת סבסוד צהרונים, אבל אנחנו, וגם אני דיברתי במליאת הכנסת, על עוד חלק מהפתרונות שיש לנשים עובדות.

אורי מקלב: הממשלה נותנת שלושה פתרונות כאשר הפתרון האחד הוא מעונות, לאחר מכן משפחתונים ולאחר מכן צהרונים כדי לתת מסגרת וסידור לילדי האישה העובדת, ילדים עד גיל גני הילדים או עד גיל חובה, עד גיל שלוש, כדי שהנשים תוכלנה לצאת לעבודה.

אורי מקלב: מעונות הם בעיה אחת, צהרונים הם בעיה אחת ויש משהו שנמצא באמצע ואלה הם המשפחתונים.

אורי מקלב: המשפחתונים אמורים לתת מענה באין מעונות, עוד מסגרת שהיא קטנה יותר, אבל היא מסגרת מפוקחת, מסגרת שיש לה רגולציה, מסגרת שיש לה הכשרה, מסגרת שנותנת את הפתרונות לאלפי ילדים ולאם העובדת את האפשרות שיהיה סידור לילדים שלה.

אורי מקלב: מה שקורה זה שבמשך חמש השנים האחרונות לא נפתח אפילו משפחתון אחד.

אורי מקלב: לא הורחבו המשפחתונים .

אורי מקלב: אולי בקצה היה איזה שינוי אבל בגדול במשך חמש שנים, על אף הגידול, על אף הדרישה הגדולה, על אף החוסר הגדול במעונות, אנחנו עדים לכך שאין שום גידול.

משה גפני: כשאתה אומר מעונות, אתה מתכוון לשלושת הסוגים.

אורי מקלב: לא.

אורי מקלב: אני מדבר רק על משפחותונים.

אורי מקלב: מעונות הם המעונות הבנויים או מסגרות רשתות פרטיות.

משה גפני: אתה מדבר על המשפחתונים.

אורי מקלב: אני מדבר על המשפחתונים.

אורי מקלב: משפחתון היא מסגרת של חמישה ילדים פחות או יותר, שם יש מישהי שעל פי רוב או כמעט תמיד מפעילה את זה בתוך ביתה אבל האדם שנמצא שם, יש לו הכשרה, לאישה שמפעילה את זה יש הכשרה, יש פיקוח, התשלום מסובסד לפי הכנסות.

אורי מקלב: זה מסודר כמעט כמו במעונות אבל במסגרת יותר קטנה.

אורי מקלב: כשיש מחסור במעונות, האלטרנטיבה והפתרון הישים והמהיר יותר והזול יותר זה המשפחתון מכיוון שהיום קיים מצב בו יש הכשרה ויש רישוי לאלפי משפחתונים.

אורי מקלב: נשים שלא מפעילות את זה באופן פרטי, מחכות לכך שיהיה להן תקציב שיוכלו לאפשר לפתוח את המקום באופן רשמי.

אורי מקלב: לרשויות המקומיות – על פי רוב זה עבר דרך הרשות המקומית – אין תקציב נוסף ולכן זה נמצא באי תוספת משפחתונים שזה דבר שיכול להוות את המענה המיידי למצוקה שקיימת.

אורי מקלב: לבנות מעון, זאת בנייה, זה תהליך ארוך מאוד, זה תכנון, אלה קשיים, אלה תהליכים ארוכים מאוד, אבל משפחתון אחרי הכשרה, אחרי היישום המהיר הקל, אחרי שיש דברים זמינים, הוא זמין והוא נמצא אצלנו על המדף.

אורי מקלב: הוא מהווה אלפי פתרונות לאותם ילדים ואנחנו לא מיישמים את זה.

אורי מקלב: אני אומר לך למה ביקשנו לייחד את הדיון לנושא המשפחתון, אני שאלתי בשאילתה את שר העבודה והרווחה ואני אצטט לך חצי שורה שהוא אומר.

אורי מקלב: הוא דיבר על המעונות, שזה לא נוגע למשפחתונים, הוא מדבר על הבעיות ועל הקשיים במעונות, תכנון ובנייה.

אורי מקלב: "משפחתונים?

אורי מקלב: אני חושב שצריך לפנות קצת יותר ליושב ראש ועדת הכספים כדי להביא עוד תקציב".

אורי מקלב: אני לא יודע איך אתה מביא תקציב, אבל אם זה באמת נכון שכל הבעיה היא הדיבור בין ועדת כספים למשרד העבודה והרווחה, אז אני נמצא כאן.

אורי מקלב: אם זה לא נכון, צריך לדרוש או מהאוצר או ממשרד העבודה והרווחה כאשר בכסף לא גדול, שהוא פרומיל מהסכום ומהתקציב של המעונות, אפשר לתת פתרונות.

אורי מקלב: הפתרונות של המשפחתונים הם פתרונות טובים.

אורי מקלב: לא תמיד הפתרונות המקסימליים, לא תמיד האולטימטיביים, אבל פתרונות טובים.

אורי מקלב: אני רוצה לומר לך יותר מזה.

אורי מקלב: האלטרנטיבה לכך שהיום אין, מה עושים הורים?

אורי מקלב: יש הורים שמטלטלים את הילד חמישה קילומטרים בבוקר וחמישה קילומטרים אחרי הצהרים למקום שם נמצא סידור לילד שלו.

אורי מקלב: אנשים עוד לפני הלידה כבר דואגים למשפחתון ומשלמים את המחיר, תופסים מקום בתוך משפחתון כדי שאחרי חופשת לידה יהיה להם מקום.

<קריאה: זה אסור.

אורי מקלב: זה אסור, אבל זה מה שקורה בעת מצוקה.

אורי מקלב: נשים נמצאות במתח ואין להן אך הרוגע הנפשי לעבוד.

אורי מקלב: הפתרונות האחרים הם פתרונות יקרים מאד.

אורי מקלב: הולכים למקומות פרטיים, לא מפוקחים, יקרים מאוד, יכול להיות שהם גם לא מעט בעייתיים, להורה ולעובד אין את שלוות הנפש ואת מנוחת הדעת שהוא שולח את הילד למקום אליו הוא יכול לשלוח, וכשזה נמצא אצלו על המדף, ממש כאן על המדף, בסכומים של עשרה מיליון שקלים יכולים לפתור עכשיו מצוקה.

אורי מקלב: בשולי הדברים, לא זו אף זו שאין מקום, אלא גזרה היא גזרה ומתברר שיש משפחתונים בהם יש מקומות ריקים.

אורי מקלב: תשאל אותי אדוני היושב ראש למה אם יש מקומות ריקים, מה לא ממלאים אותם ואומר לך.

אורי מקלב: יש איזה נוהל – אני חושב שזה נוהל ולא תקנות – שלא יישמו אותו או לא ביקשו ליישם אותו רק השנה הזאת שצריך להיות תמהיל של גיל.

אורי מקלב: דהיינו, לא יכול להיות מצב שיש יותר משלושה ילדים עד גיל שנה.

אורי מקלב: רק שני ילדים.

אורי מקלב: , מה לעשות במקומות של זוגות צעירים שבמקרה עכשיו למשפחתון הזה אין יותר משני ילדים בגיל של מעל שנה והיא לא יכולה לקבל עוד תינוק כיוון שאי אפשר לקבל יותר משני ילדים עד גיל שנה.

אורי מקלב: אולי זה טוב כשיש, אבל כשאין, גם פתרונת כאלה צריכים ליישם.

משה גפני: תודה.

משה גפני: ארגון ההורים.

<ישראל אליסף: מכיוון שיש כאן שני נושאים וגם נושא המעונות עלה כאן, אני מתפרץ לדלת פתוחה.

משה גפני: בשעתו היה את בג"ץ פרי ובית המשפט פסק שמכירים בהוצאות מטפלת למס הכנסה.

משה גפני: אז בא אלי משרד האוצר ואמר שזה יחול רק על נשים, על אחוז קטן מהנשים העובדות, כאלה שמגיעות לסף המס, והם ביקשו שנבטל את בג"ץ פרי ובתמורה לזה אם יסבסדו – לא רק יסבסדו, גם יבנו – את שלושת הדברים יחד, גם מעונות, גם משפחתונים וגם צהרונים.

משה גפני: הם אמרו שיסבסדו את זה וסבסדו את זה.

משה גפני: כנראה שמה שקרה עכשיו זה שהתחילה שחיקה או שמספר הילדים גדל.

<ישראל אליסף: אני אתייחס.

<ישראל אליסף: קודם כל, הבג"ץ הזה, חבל מאוד שירדו ממנו.

<ישראל אליסף: טעות חמורה בגלל שאין מה לעשות, כי היום במדינת ישראל 2018, שני בני הזג צריכים לצאת לעבודה, ואם אתה לא יוצא לעבודה, אתה לא יכול לחיות.

<ישראל אליסף: כדי לצאת לעבודה אתה חייב לשים במשפחתון את הילד שלך.

<ישראל אליסף: זאת אומרת, זאת חייבת להיות הוצאה מוכרת.

<ישראל אליסף: לא יכול להיות שבן אדם קונה כלי עבודה כדי לעבוד וזה כן מוכר לו ולשים את הילד אצל מטפלת, זה לא מוכר.

מוסי רז: יש הבדל בין סבסוד להוצאה מוכרת.

מוסי רז: אלה שני דברים אחרים לגמרי.

<ישראל אליסף: שני דברים שונים, אבל כדי לצאת לעבודה אני צריך לשים את הילד שלי אצל מטפלת, אז מה שונה המטפלת מכלי עבודה של כל בעל מקצוע?

משה גפני: זה לא הדיון.

משה גפני: האם שגינו או לא שגינו, כל אחד יעשה את החשבון.

<ישראל אליסף: בתוצאה בוודאי שגו.

<ישראל אליסף: אמרו שייבנו עשרות מעונות אבל בפועל כ-23 אחוזים מהאוכלוסייה נמצאים במעונות היום.

<ישראל אליסף: משפחתונים זה עוד מספר זניח.

משה גפני: רק שלא יישאר המצב הזה שאתה אומר.

משה גפני: היות ואני הייתי היושב ראש גם בקדנציה ההיא, אני אומר לך שהם התחייבו על בנייה והם התחייבו על סבסוד, וזה היה.

משה גפני: אני מדבר על פני שמונה שנים.

משה גפני: מה שקרה זה שהכול נשחק.

<ישראל אליסף: לא יכול להיות שאנחנו אחרי שמונה שנים והיום בפועל התוצאה הסופית היא שרק 23 אחוזים נכנסים.

<ישראל אליסף: אני רוצה לגעת בשתי נקודות מאד כואבות בנושא המעונות.

<ישראל אליסף: ממש הרמתם לי להנחתה.

<ישראל אליסף: אנחנו בקשר עם מנהל אגף למעונות יום במשרד הרווחה עמיר מדינה, וחבל שהוא לא כאן.

<חיים הלפרין: אני מייצג אותו.

<ישראל אליסף: בסדר.

<ישראל אליסף: אני בקשר הרבה זמן עם עמיר מדינה על הנושא ונשמע כמישהו שרוצה לעשות שם שינוי גדול.

<ישראל אליסף: אם יש רק 23 אחוזים, זאת אומרת של-77 אחוזים אין מקום והם מחפשים מקום, ואז נוצרות שתי בעיות: האחת, אין קריטריון בהנחיות של משרד הרווחה לרישום אזורי, בניגוד למערכת החינוך הרגילה מגיל שלוש, בה בן אדם שגר בשכונה מסוימת יש לו קדימות על פני מישהו שגר מחוץ לשכונה.

<ישראל אליסף: לצורך העניין, אני גר בשכונת הר נוף בירושלים, כל אימא חד הורית מגילה ומפסגת זאב שעובדת במשרדי הממשלה באזור כנפי נשרים, לא רוצה לשים את הילד שלה בשעה 7:00 בבוקר היכן שהיא גרה אלא היא מעדיפה לצאת לפני הפקקים ולבוא למעון שלנו וללכת לעבודה מוקדם יותר.

<ישראל אליסף: זה דוחק את אנשי השכונה וגורם לכך שאין להם מקום.

<ישראל אליסף: בעיה שנייה היא שאין רישום מגזרי ואני מבקש מאדוני היושב ראש לא לקפוץ עלי אבל לחרדים לצורך העניין, על פי הסטטוס קוו, יש מערכת חינוך נפרדת וזה מוכר החל מגיל שלוש, והם עומדים על שלהם, ואף אחד לא מצפה שחרדים יקבלו לתוך מוסדות החינוך שלהם חילוניים וממלכתי-דתי.

משה גפני: אני מאוד אוהב שמגיעים לחרדים אבל לוקח זמן עד שמגיעים.

<ישראל אליסף: אני אסביר את עצמי.

משה גפני: מה יש להסביר?

משה גפני: אנחנו מדברים על כל האוכלוסייה ולא רק על החרדים.

<ישראל אליסף: אדוני היושב ראש, אני אסביר.

<ישראל אליסף: כארגון של כל הציבור, גם של החרדים, תכף תבין שאני לא נגד החרדים אלא להפך.

משה גפני: לא אמרתי נגד.

<ישראל אליסף: תבין למה העליתי את זה, כי זה משהו מאוד חשוב.

משה גפני: בבקשה, אבל אם אפשר, בקצרה.

<ישראל אליסף: אני אקצר.

<ישראל אליסף: בשלבי החינוך החל מגיל שלוש, יש חינוך מגזרי, יש חינוך ממלכתי, מלכתי-דתי וחרדי.

<ישראל אליסף: בגילי לידה עד שלוש אין מגזריות.

<ישראל אליסף: לצורך העניין, אם אני אבוא ואגיד שמעון מסוים הוא רק של חרדים או רק של חילונים, זה לא יהיה מקובל במשרד הרווחה.

<ישראל אליסף: אבל מה, במקרה שננסה להיכנס לצהרון חרדי בשכונה חרדית, שאם ייכנס שם מישהו חילוני, הוא ידחק את הבחור החרדי, אני אומר לכם, וזה מוכח, אני יכול להוכיח את זה, הוא לא ייכנס.

<ישראל אליסף: לא רק שהוא לא ייכנס אלא הטפסים שלו בכלל לא יגיעו למשרד הרווחה, ובצדק, החרדים צודקים.

<ישראל אליסף: לא יכול להיות שבמקום אחר נותנים להם חינוך נפרד וכאן ידחפו להם אנשים אחרים.

<ישראל אליסף: את החרדים אני לגמרי מבין ומסכם, אבל לא יכול להיות שזה יעבוד רק לצד אחד כי לצד השני, במעונות כמו של ממלכתי-דתי בשכונות מעורבות, חצי מהמעון הוא אוכלוסייה חרדית וזה דוחק אנשים אחרים מלהיכנס.

<ישראל אליסף: אלה שני דברים שחייבים לתת עליהם את הדעת.

<ישראל אליסף: מילה אחת על הצהרונים.

משה גפני: זה הנושא.

משה גפני: עכשיו אתה מתחיל את הדיון?

משה גפני: לא הבנתי.

משה גפני: החרדים לא עניינו כאן את אף אחד.

משה גפני: עם כל הכבוד, זה לא דיון על סדרי הניהול של המעונות והמשפחתונים.

משה גפני: זה דיון בנושא שהעלו החברים, דיון על כך שיש חסר.

משה גפני: אז מה אתה מספר לי מה יש בהר נוף?

משה גפני: מעניין אותי?

<ישראל אליסף: זה לא רק בהר נוף אלא בכל מקום יש חסר.

<ישראל אליסף: הפתרון של חבר הכנסת מקלב הוא פתרון מעולה, המשפחתונים.

<ישראל אליסף: עד שיבנו מעונות, תסבסדו משפחתונים.

<ישראל אליסף: לגבי הסבסוד של הצהרונים, אני רוצה לומר משהו.

<ישראל אליסף: עליתי קודם לכן בשידור על כך עם חברת הכנסת שאשא ביטון שאמרה שזה רק עניין פרוצדורלי הכסף יגיע.

<ישראל אליסף: יש לנו ניסיון רב עם זה.

<ישראל אליסף: צהרוני ציל"ה, כל שנה אמרו לנו שהם ייפתחו בזמן ויש כסף אבל בפועל הם נפתחו באיחור של חודשיים, בחודש נובמבר, למעט בשנה האחרונה.

<ישראל אליסף: אז עכשיו תסלחו לנו שאנחנו לא רגועים.

<ישראל אליסף: אנחנו רוצים לראות שיש סעיף תקצעיבי שמסבסד את הצהרונים כך שלא יקרה מצב שהילדים נשארים בבית.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חבר הכנסת מוסי רז, בבקשה.

מוסי רז: ממש בקצרה.

מוסי רז: אתמול עפו כאן מיליונים ומאות מיליונים.

משה גפני: מה זה מיליונים?

משה גפני: מיליארדים.

מוסי רז: מיליארדים.

משה גפני: לא להעליב את האוצר.

מוסי רז: בעצם, סליחה שאני אומר, ואמרתי, היינו חותמת גומי.

מוסי רז: אני עשיתי חישוב – יכול להיות שטעיתי בחישוב – ויש כאן 300 מיליון שקלים שאמורים לממן ארבעים אלף ילדים.

מוסי רז: חילקתי ב-600 כפול 12.

מוסי רז: ארבעים או חמישים אלף ילדים למשך עשרה חודשים.

מוסי רז: הדבר הזה הוא קריטי משום שהסבסוד הזה מאפשר לאנשים לצאת לעבודה.

מוסי רז: אנחנו כל הזמן אומרים, בעיקר באוכלוסיות מסוימות אבל בכלל, צאו לעבודה ובעצם אם הם צריכים לשלם עבור הילדים, הם לא יצאו.

מוסי רז: לכן הדבר הזה הוא מאוד קריטי.

מוסי רז: יכול להיות שאנחנו יכולים לקיים את הדיון לקראת דיוני התקציב אבל אנחנו צריכים משהו יותר מהיר, ליזום משהו לבסיס התקציב בעתיד.

מוסי רז: ההצעה שהוצעה נשמעת לי די הגיונית.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: יערה שילה.

<יערה שילה: ב-6 ביוני הובטחו 13 מיליון שקלים על ידי השר חיים כץ עבור 150 משפחתונים.

<יערה שילה: בסופו של יום זה לא קרה.

<יערה שילה: המשפחתונים האלה הם קריטיים כי 77 אחוזים מהילדים גדלים במסגרות פירטיות.

<יערה שילה: ככל שהאוכלוסייה חלשה יותר, מצב הילדים קשה יותר.

<יערה שילה: אם לא נתעורר, נמצא בדור הבא הרבה ילדים בסיכון ונצטרך להוציא עליהם הרבה יותר כסף.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: משרד האוצר.

מיקי לוי: האוצר.

מיקי לוי: אם יש כסף, הדיון מבוטל.

משה גפני: אתה רפרנט חינוך וגם רווחה?

<שאול קירשנבאום: לא.

<שאול קירשנבאום: רפרנט חינוך.

<שאול קירשנבאום: סבסוד צהרונים ברשויות באשכולות חברתיים כלכליים מארבע עד עשר נעשה מכוח החלטת ממשלה 2659 שקבעה שהתכנית תפעל עד דצמבר 2017.

<שאול קירשנבאום: ההחלטה קבעה כי המשך כיסוי התכנית ייעשה בממשלה שתקצה את תקציב הרזרבה.

<שאול קירשנבאום: תסקיר החוק שפורסם לפני כחודש קבעה שהחלוקה תיעשה מאוחר יותר וכעת צפויה להיות ב-11 בינואר עם אישור התקציב.

מיקי לוי: זאת אומרת, יש תקציב לגבי הצהרונים?

<שאול קירשנבאום: בשבוע הבא הממשלה אמורה להעלות את ההחלטה וככל שהתקציב יסוכם.

אורי מקלב: באיזה סכום מהרזרבה?

<שאול קירשנבאום: הסכום אמור להיות כפי שסוכם בתכנית בהתחלה.

אורי מקלב: הם יכולים לתת פחות ואז הסבסוד יהיה פחות.

<קריאה: 300 מיליון שקלים.

<שאול קירשנבאום: כיום התכנית לשנת הלימודים היא זהה, כמו שהיה בתחילת השנה.

משה גפני: מה המצב כרגע?

<שאול קירשנבאום: המצב כרגע הוא שכל התקציב מתחילת השנה ועד דצמבר ניתן במלואו ושולם, וגם חודש דצמבר שהיה אמור להיות משולם בינואר כבר שולם להם בדצמבר.

משה גפני: חלק גדול מההורים, אין להם את המשפחתונים.

משה גפני: כל המקומות תפוסים.

<שאול קירשנבאום: אני מדבר על הצהרונים.

משה גפני: אמר השר חיים כץ, הקריא חבר הכנסת אורי מקלב, שהוא צריך עוד כסף.

<שאול קירשנבאום: צהרונים של חינוך.

<שאול קירשנבאום: זה נושא אחר.

אורי מקלב: הוא עונה על הצהרונים.

<שאול קירשנבאום: תכנית ניצנים של הצהרונים עליה הכריז גם שר האוצר במאי שנה שעברה - - -

אורי מקלב: הוא אומר שהתקציב יהיה מהרזרבה.

אורי מקלב: הוא לא אומר כמה.

אורי מקלב: בשנה שעברה זה היה 300 מיליון.

אורי מקלב: הוא מתחמק מלומר מה הסכום.

<שאול קירשנבאום: הסכום השנתי אמור לעמוד על 900 מיליון שקלים לשנת לימודים.

<שאול קירשנבאום: 300 מיליון היו עבור שליש שנה.

<שאול קירשנבאום: הצפי שיהיו עוד 600 מיליון.

משה גפני: כמה יהיו בהחלטת הממשלה?

<שאול קירשנבאום: צריכים להיות עוד 600 מיליון שקלים ככל שההחלטה תאושר.

<קריאה: למה זה לא מספטמבר?

<שאול קירשנבאום: ההחלטה היא חלק מהתקציב כולו.

<שאול קירשנבאום: הרשויות לא נפגעו כי הועבר אליהן כמקדמה התשלום של חודש דצמבר, לא כמקדמה אלא שולם להן מוקדם יותר כדי שהן לא ייפגעו.

<שאול קירשנבאום: לגבי משפחתונים, אפשר להעביר את השאלה לרפרנט שמטפל בזה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: משרד החינוך.

<משה שגיא: אנחנו מעריכים שהתקציב יאושר במהלך החודש ואז הבעיה תיפתר.

משה גפני: מה המצב כרגע?

<משה שגיא: המצב כרגע הוא שהרשויות קיבלו תשלום בגין חודש דצמבר.

<משה שגיא: התשלום הבא צריך להיות ב-1 בפברואר.

אורי מקלב: אתה מדבר על הצהרונים.

<משה שגיא: אני מדבר רק על צהרונים.

<משה שגיא: משרד החינוך מטפל בצהרונים ולא מטפל בכל השאר.

<משה שגיא: אנחנו מעריכים שבמסגרת הדיונים שיהיו במהלך החודש, התקציב יאושר ונוכל לשלם את התקציב.

<משה שגיא: זאת הנחת העבודה שלנו.

מיקי לוי: אם זאת לא חוצפה, אתה יכול למסור לו את מספר הטלפון שלך כדי לדבר אתך ב-15 לחודש?

מיקי לוי: אמרת שאתם מניחים שהתקציב יגיע.

מיקי לוי: אני רוצה לוודא את זה.

<משה שגיא: יש לך כאן את מי שמתקצב.

<משה שגיא: אתה יכול להתקשר אלי.

מיקי לוי: ברשותך אדוני, אני מבקש שמנהל הוועדה יקבל דיווח מהאוצר ביום ראשון ה-13 לחודש.

משה גפני: בסדר גמור.

משה גפני: טמיר, בסדר.

משה גפני: ב-13 לחודש נבקש לדעת מה היה בהחלטת הממשלה.

מוסי רז: ה-13 לחודש נופל בשבת.

מיקי לוי: ב-14 לחודש.

<חיים הלפרין: אנחנו מבחינתנו ערוכים עם קול קורא מעודכן לינואר עד יוני.

<חיים הלפרין: ברגע שתהיה החלטת ממשלה מתוקצבת, אנחנו נפעל.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: משרד הרווחה.

<חגי פורגס: עלו כאן הרבה נושאים.

<חגי פורגס: אני מקווה שאני אענה על כולם.

משה גפני: בוא נעשה סדר.

משה גפני: משרד החינוך עוסק רק בנושא של הצהרונים.

משה גפני: אתם עוסקים במשפחתונים.

<חגי פורגס: מעונות יום ומשפחתונים.

משה גפני: משפחתונים.

משה גפני: אני מבקש לדעת לגבי המשפחתונים.

משה גפני: אמר שר העבודה והרווחה שחסר לו כסף, בערך עשרים מיליון שקלים כפי שהוא אמר בהתחלה ועכשיו הקריאו כאן קצת פחות אבל הוא צריך את יושב ראש ועדת הכספים.

משה גפני: האמת היא שגם אני צריך את יושב ראש ועדת הכספים ואני לא מוצא אותו.

משה גפני: תסביר לי מה האמירה הזאת של השר.

משה גפני: חסר כסף?

<חגי פורגס: אני אומר.

<חגי פורגס: הרבה שנים תקציב המשפחתונים לא גדל ולכן מספר המשפחתונים שמופעלים ברחבי הארץ לא גדל אלא נשאר קפוא.

<חגי פורגס: השר הגיע, שם את כל כובד משקלו על נושא הרחבת ההיצע ובין היתר הוא טיפל גם במשפחתונים והוא השיג סכום תקציבי שיכול להרחיב את מערך המשפחתונים בלמעלה ממאה משפחתונים כל שנה, 2017 ו-2018.

<חגי פורגס: בשנת 2017 כבר נתנו אישורים לפתיחת למעלה ממאה משפחתונים חדשים, בתחילת 2018 יגיע התקציב ונאשר פתיחה של עוד למעלה ממאה משפחתונים.

<חגי פורגס: זה מה שהשר הצליח להשיג בסיכום התקציבי האחרון.

<חגי פורגס: זה משהו שלא קרה לדעתי לפחות חמש שנים.

<חגי פורגס: מספר המשפחתונים לא נפרץ וזאת עבודה שלא נעשתה הרבה זמן והשר כאן שם את כובד משקלו על הנושא הזה וזה קורה.

משה גפני: אני משבח את השר על כך שהוא השיג תקציב לעניין הזה.

משה גפני: יש מצב שבו המדינה גדלה וברוך השם מספר הילדים גדל וככל שנוקפת עוד שנה ועוד שנה ונשים יוצאות לעבוד - - -

<יערה שילה: בהשוואה לאחוז הנשים ב-OECD הוא הכי גבוה בעולם.

אורי מקלב: גם בציבור החרדי.

משה גפני: בכל אופן, חסר כסף כדי לסבסד את כל המכשירים שהם יוצרים את המציאות הזאת בה נשים יכולות לצאת לעבוד.

משה גפני: אתם מנהלים משא ומתן עם האוצר?

משה גפני: מה אתם עושים?

<חגי פורגס: הסיכום התקציבי לשנים 2017 ו-2018 בהקשר הזה, אגב, היה סכום מאוד משמעותי שלא היה הרבה זמן כמוהו.

<חגי פורגס: עכשיו, 2019, הנושא בהחלט יעלה בדיונים.

משה גפני: עד 2019 יכול להיות שהמשיח יבוא ויהיה בסדר.

אורי מקלב: כמה הדרישה?

אורי מקלב: כמה אושרו?

אורי מקלב: אולי נקבל קצת מספרים לגבי העבר?

משה גפני: חבר הכנסת מקלב מבקש את זה.

משה גפני: שאול, אני רוצה לומר לך שבעבר היו דיונים ביני לבין האוצר והיינו באים והיינו אומרים שאנחנו חושבים שצריך עוד עשרים מיליון שקלים והיו מחפשים מקור תקציבי לעניין ואני אומר לך שגם עכשיו צריך עוד עשרים מיליון שקלים.

משה גפני: זאת תמונת המצב.

משה גפני: אני מבקש שתחזור אלי עם תשובה.

<שאול קירשנבאום: אני אעביר את זה לצוות שמטפל.

משה גפני: כן.

משה גפני: אני מבקש לדעת .

משה גפני: גם תשובה שלילית היא תשובה.

משה גפני: אני מבקש תשובה.

משה גפני: בעבר, הייתי יושב עם אגף התקציבים, ולזה התכוון השר חיים כץ, והייתי אומר שיש חסר תקציבי משמעותי ואם רוצים שנשים תצאנה לעבוד ושיוכלו לשים את הילדים שלהן במקומות מפוקחים ושהמחיר לא יהיה גבוה וישתלם להן לצאת לעבודה, צריך להוסיף כסף.

משה גפני: יש לזה משמעות תקציבית, יש לזה משמעות חברתית וכלכלית וכולי.

משה גפני: זה עונה על הדרישות של מטרת הממשלה בעניין הזה.

משה גפני: אני מבקש תשובה, האם יש על מה לדבר.

משה גפני: אם יש על מה לדבר, נעשה ישיבה.

משה גפני: אם אין על מה לדבר, זאת גם תשובה.

משה גפני: יגיע לכאן תקציב 219 ואני אגיד שגם אתי אין על מה לדבר.

משה גפני: אני הוכחתי בשבוע האחרון שהכול הדדי.

משה גפני: מה אתה מבקש לדעת?

אורי מקלב: את הנתונים.

אורי מקלב: כמה משפחתונים, מה החסר?

<חגי פורגס: הביקושים הם גבוהים.

אורי מקלב: באיזה מספרים מדובר?

אורי מקלב: אנחנו אוהבים לשמוע כאן מספרים.

אורי מקלב: זאת ועדה שמדברת מספרים.

<חגי פורגס: בפנייה האחרונה שהשר הציג את התקציב שביקשנו מרשויות לפנות אלינו לבקש למשפחתונים, הביקושים עמדו על כ-500-600 משפחתונים חדשים.

<חגי פורגס: אנחנו מספקים למעלה ממאה משפחתונים בשנה.

משה גפני: כמה כסף חסר כדי לענות על הביקוש?

אורי מקלב: או כל מאה משפחתונים, מה הסכום הדרוש?

<חגי פורגס: מאה משפחתונים, סדר גודל של שמונה מיליון שקלים.

משה גפני: כמה חסר?

<חגי פורגס: הביקושים שאנחנו מקבלים עמדו על אזור ה-500-600 משפחתונים.

משה גפני: שאין להם פתרון.

<חגי פורגס: מאה קיבלו.

<חגי פורגס: מאה יקבלו עכשיו כשיגיע התקציב ל-2018.

<חגי פורגס: היתר לא יקבלו לצערנו.

משה גפני: היתר, זה 400.

משה גפני: זאת אומרת, אנחנו מדברים על 32 מיליון שקלים.

<חגי פורגס: אני מזכיר שבעבר היה נושא כזה והתקציבים קוצצו.

משה גפני: למשרד הרווחה חסרים 32 מיליון שקלים למשפחתונים.

אורי מקלב: כמה זה סבסוד של מעון?

אורי מקלב: מה עלות מעון לשנה?

<חגי פורגס: בניית מעון היא בממוצע שלושה מיליון שקלים.

אורי מקלב: מעון אחד, רק הבנייה.

אורי מקלב: גם הסבסוד כל שנה והוא הרבה יותר.

אורי מקלב: תראה באיזה סכומים מדובר.

משה גפני: משרד החינוך, כמה כסף חסר לצהרונים?

<משה שגיא: עד סוף השנה 600 מיליון שקלים.

משה גפני: אתם יודעים מה הביקוש.

משה גפני: אתם יודעים מה מבקשים.

<משה שגיא: אין מגבלה.

<שאול קירשנבאום: אין מגבלה.

<שאול קירשנבאום: כל מי שעומד בקריטריונים לתכנית, הוא זכאי לקבל.

משה גפני: אם כן, זה רק משרד הרווחה.

אורי מקלב: רק במשפחתונים.

אורי מקלב: יש גם מחסור במעונות.

מיקי לוי: בהעברות תקציביות מעל שישה מיליארד שקלים, מה הבעיה לתת את זה?

משה גפני: קירשנבאום, מה שחסר, אלה 32 מיליון שקלים.

משה גפני: אם אנחנו רוצים לענות על הביקוש של המשפחתונים במשרד הרווחה, אנחנו צריכים עוד 32 מיליון.

משה גפני: אני מבקש שתחזור לצוות שעוסק בזה ואני מבקש תשובה אם אפשר בזמן קצר, האם יש על מה לשבת.

משה גפני: אם אין על מה לשבת, אני לא נהנה לשבת עם אנשי אגף התקציבים.

משה גפני: אני לא פקיד ממשלתי שאני חייב לשבת.

משה גפני: אני יושב אם יש תכלית לישיבה הזאת.

משה גפני: אם יש תכלית לישיבה הזאת, אני מבקש שתגידו.

משה גפני: אם אין תכלית לישיבה הזאת, אז יש דרכים אחרות.

משה גפני: רבותיי, אורי, אני מסכם את הדיון.

משה גפני: אני חייב לסיים.

אורי מקלב: מילה אחת.

אורי מקלב: התברר היום שיש מקומות ריקים בתוך משפחתונים בגלל התמהיל.

משה גפני: במהלך הדיון התברר שיש חסר במשפחתונים, חסר שהוא בסביבות 32 מיליון שקלים שנותנים 400 משפחתונים שאין אותם על אף הביקוש.

משה גפני: אנחנו מבקשים ממשרד האוצר לשבת על העניין הזה ולראות האם ניתן לכסות את הפער.

משה גפני: אני מקווה שבמשרד החינוך, כפי שאתם אומרים, אין בעיה עם הנושא של הצהרונים אלא אם כן אתם יודעים אחרת.

משה גפני: בעניין הזה אין לנו השגה.

משה גפני: משרד הרווחה, אנחנו מבקשים לשנות את התמהיל.

משה גפני: כתוב שאחד הדברים שהקדוש ברוך הוא שונה זה מי שלא מכיר בטובתו של חברו ויש לו בכלל גאווה כזאת גדולה כשאין מאחוריה ולא כלום.

משה גפני: אם הייתם נותנים את כל הכסף ולא היה ביקוש מכיוון שהכול היה מכוסה, אז אתה בא ועושה תמהיל.

משה גפני: אתם לא רוצים שיהיו יותר משני ילדים בגיל שנתיים.

משה גפני: זה יפה.

משה גפני: במקרה הזה אתה אומר בעצמך, וזה בסדר, שחסר כסף.

משה גפני: אני אוהב את הדבר הזה כי אתו צריך להתמודד.

משה גפני: חסר כסף.

משה גפני: יש ביקוש ואין לו פתרון כי בסיכום התקציבי עם משרד האוצר, זה המקסימום אליו הגעתם והשגתם, אני מסכים, תקציב יפה אבל כל עוד המצב הוא שיותר אנשים נמצאים בחוץ מאשר נמצאים בתוך המשפחתון, צריך לשנות את התמהיל, לבדוק אותו מחדש ולראות האם הוא עונה על מה שאנחנו חיים בו.

משה גפני: אי אפשר לחיות כמו עשיר כשאתה עני.

<חגי פורגס: בימים הקרובים אנחנו נפרסם תיקון לתמהיל הזה ונקווה שכולם יהיו שבעי רצון.

אורי מקלב: טוב מאוד.

אורי מקלב: בשורה טובה.

משה גפני: אני מבקש לציין גם את זה, שנציג משרד הרווחה אמר שבימים הקרובים הם עומדים לשנות את התמהיל.

משה גפני: לגבי משרד האוצר, אני מבקש ישיבה אתם לגבי תוספת תקציב.

משה גפני: אני מודה לכם על שהעליתם את הנושא לדיון.

משה גפני: אני מודה לכם על התשובות הענייניות.

משה גפני: הישיבה נעולה.

משה גפני: תודה רבה.