ועדת המשנה לקידום עסקים קטנים ובינוניים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 2, 2018-01-01 08:30

רועי פולקמן: בוקר טוב.

רועי פולקמן: סליחה על העיכוב.

רועי פולקמן: אני מתנצל.

רועי פולקמן: תודה לכולם שהגיעו לכאן בשעה 8:30 ותודה לחברי הכנסת שגם הם הגיעו לכאן הבוקר.

רועי פולקמן: אנחנו עושים פולו אפ לנושא שדנו בו בסוף המושב הקודם במסגרת ועדת המשנה של ועדת הכלכלה לנושא עסקים קטנים.

רועי פולקמן: נושא שאנחנו מתעסקים אתו הרבה זה נושא המכרזים בשלטון המקומי.

רועי פולקמן: יש לנו שני נושאים מרכזיים על סדר היום.

רועי פולקמן: האחד, הסוגיה של דמי השתתפות במכרז.

רועי פולקמן: אני אזכירשהעברנו הצעת חוק בגיבוי החשב הכללית, החשבת הכללית דאז, שאומר שעסקים קטנים לא ישלמו השתתפות במכרזים.

רועי פולקמן: אנחנו בעידן דיגיטלי וברוב המכרזים אין ממש עלויות משמעותיות בצדם ולכן מי שרוצה לגשת למכרז, מה שלעסק קטן יכול להיות עניין מורכב ויקר, לא יצטרך לשלם כסף.

רועי פולקמן: ההערכה שלנו אז הייתה שמדובר בחיסכון של כ-15 מיליון שקלים לעסקים הקטנים.

רועי פולקמן: באותה ישיבה קודמת דיברנו על העובדה שבשלטון המקומי יש שתי בעיות מרכזיות כאשר האחת היא שיש שונות אדירה, ובעיקר במידה מסוימת שליפות מהמותן.

רועי פולקמן: משרד הכלכלה, הרשות לעסקים קטנים, עשה סקירה של עלויות מכרזים ברשויות שונות ואנחנו רואים

רועי פולקמן: שאין לזה שום קשר לעלויות האמיתיות.

רועי פולקמן: יש עירייה שתגבה 300 שקלים למכרז ועד 3,000 שקלים לאותו מכרז או למכרזים דומים.

רועי פולקמן: כמובן מגיעות אלי גם הרבה מאוד פניות מעסקים קטנים שאומרים שפתאום מדובר ב-5,000 שקלים, ב-10,000 שקלים, ב-4,000 שקלים.

<קריאה: כל מספר זוכה.

רועי פולקמן: בלי קשר לגובה המכרז.

רועי פולקמן: יש רשויות שמבחינתן זאת שיטת הכנסה מסוימת והבינו שאפשר.

רועי פולקמן: כאן אני חייב לשבח את הצוות של מרכז השלטון המקומי שלקח את העניין הזה ברצינות ואמר שהם מסכימים שיש כאן בעיה, בעיקר בשונות האדירה הזאת בגלל שאין קריטריונים ואין הגדרות והם יחפשו דרך לעשות כאן סדר.

רועי פולקמן: קודם כל, תודה.

רועי פולקמן: איתי, אתה מוביל את העניין הזה.

רועי פולקמן: תודה על הנכונות להתקדם.

רועי פולקמן: יש כמה הצעות שנמצאות על השולחן ונדבר עליהן היום, אבל יש הסכמה בין כולם שצריך לעשות איזשהו סדר, אולי מדרגות.

רועי פולקמן: אין כאן כוונה לפגוע במקומות שבאמת יש עלויות לשלטון המקומי אבל גם אין כוונה ליפול על העסקים הקטנים עם עלויות לא נדרשות.

רועי פולקמן: הנושא השני שאליו נתייחס קצת יותר בקצרה הוא הסוגיה של התאגידים העירוניים וחוק חובת המכרזים.

רועי פולקמן: גם זה נושא שכבר שנים רבות נדון בצורך לעשות הסדרה בתאגידים העירוניים, שוב, לא לסרבל אותם וכולי, אבל לייצר איזה שהם כללים, הוראות ברורות.

<רועי כהן: הבטיחו לנו שיביאו את התקנות.

רועי פולקמן: כן.

רועי פולקמן: יש כבר עיקרי עבודה שנעשתה במשרד הפנים ואני מקווה שיוצרו כאן עיקרי הדברים.

רועי פולקמן: שוב, עדיין לא הועברו התקנות אבל אנחנו כאן כדי ללחוץ כדי שהן יגיעו.

רועי פולקמן: בשני הנושאים האלה המטרה היא לעשות הסדרה.

רועי פולקמן: גם אם נדרשת שונות, גם אם יש אילוצים בשלטון המקומי, ואנחנו קשובים לעניין הזה, אנחנו עדיין לא רוצים הפקרות שבסוף פוגעת בעסקים הקטנים כי הרשויות המקומיות הן מרכיב מאוד מאוד חשוב בהכנסות של הרבה מאוד עסקים קטנים.

רועי פולקמן: אם כן, זה הנושא שלנו על סדר היום.

רועי פולקמן: אני חושב שאנחנו קרובים לפיצוח, לפחות בעניין של עלויות המכרזים, ואני מקווה שנתקדם גם היום.

רועי פולקמן: תודה לכולם שהגיעו.

רועי פולקמן: חברי הכנסת רוצים להתייחס עכשיו או רוצים קודם לשמוע את העקרונות שיוצגו על ידי משרד הפנים ומרכז השלטון המקומי?

עודד פורר: אני מעדיף להתייחס כי אנחנו נעים בין הוועדות וההצבעות.

עודד פורר: תודה ובוקר טוב.

עודד פורר: אני חושב שהדיון הזה הוא קריטי וחשוב.

עודד פורר: השונות שיש בין דיני המכרזים ברשויות המקומיות לבין דיני המכרזים במדינה, משפיעה בעיקר על עסקים קטנים.

עודד פורר: אני נחשפתי בתקופה האחרונה לכמה סוגיות שעלו בעניין הזה ומכיוון עסקים קטנים אל מול השלטון המקומי.

עודד פורר: האחת נוגעת ברשויות ערביות.

עודד פורר: מסתבר שברשויות הערביות מפרסמים את המכרזים אך ורק בשפה הערבית.

עודד פורר: זאת אומרת, אם אתה לא יכול לקרוא את השפה הערבית או לא מכיר או לא יודע, אין לך שום יכולת לגשת למכרזים האלה.

<קריאה: או סיורים של קבלנים בימי שבת.

עודד פורר: אני חושב שזה לא עומד במסגרת החוק ולדבר הזה אנחנו חייבים להידרש.

עודד פורר: הנה, עולה כאן עניין של סיורי קבלנים ביום שבת ואת זה לא הכרתי.

עודד פורר: אי אפשר לעשות דבר כזה.

עודד פורר: אי אפשר לעשות סיורי קבלנים ביום שבת ברשויות הערביות, אי אפשר לפרסם את המכרזים רק בשפה הערבית.

עודד פורר: אין שום סיבה שהמגזר הערבי יהיה חסום בפני קבלנים דוברי עברית.

עודד פורר: זה לא נתפס ולא הגיוני.

עודד פורר: זה חייב להשתנות.

עודד פורר: אני חושב שזה יכול להשתנות בהנחיות של משרד הפנים כי אם נידרש לזה בחקיקה, נעשה את זה בחקיקה.

עודד פורר: דבר שני, בעניין הזה אני הגשתי הצעת חוק, הוא העובדה – מעבר לאגרות, כי הרי זה לא מתחיל ונגמר רק באגרות אלא יש את האגרות אבל אז אומרים לך שאם אתה רוצה לעיין במסמכי המכרז, אתה צריך לבוא למשרדי הרשות.

עודד פורר: למה?

עודד פורר: למה שבן אדם בעידן הדיגיטלי לא יוכל להחליט כשהוא יושב במשרד שלו אם הוא רוצה לגשת למכרז או לא.

<רועי כהן: הבאנו לכאן דוגמה חיה.

עודד פורר: לעניין הזה יש משמעות אקוטית.

רועי פולקמן: למדינה חייבים לפרסם גם דיגיטלי.

עודד פורר: אמת.

עודד פורר: אני הגשתי הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות בהקשר הזה של חובה לפרסם באינטרנט את כל מסמכי המכרז לעיון.

עודד פורר: אני מבין שמישהו לפני שהוא ניגש למכרז, יש איזושהי אגרה - שגם היא צריכה להיות מאוד מאוד מינימלית – שאתה משלם כשאתה ניגש למכרז והיא גם צריכה להיות הולמת את היקף המכרז.

עודד פורר: לא יכול להיות שעל מכרז של כמה אלפי שקלים, דורשים ממך כמה אלפי שקלים אגרה.

עודד פורר: זה משהו שהדעת לא סובלת.

עודד פורר: אבל גם לא יכול להיות שאם יש לי עכשיו משרד בפריפריה, יש לי משרד בגליל, אבל אני עסק קטן – גם כשלי היה עסק, הסתובבתי בכל הארץ והיכן שנתנו לי עבודה, לשם נסעתי, ואם הייתי צריך לנסוע לקריית שמונה, נסעתי לקריית שמונה, ואם הייתי צריך לנסוע לאילת, נסעתי לאילת, לערד ולאן שצריך – שיושב בפריפריה, בצפון או בדרום, לא יכול להיות שאני לא יכול לגשת למכרזים של רשויות כי הן לא מפרסמות אותם באינטרנט, או אם הוא רוצה רק לבדוק אם הוא רוצה לגשת, הוא צריך להקדיש יום עבודה שלם, לנסוע לרשות ואז שם גם לא בהכרח נותנים לו בהכרח לצלם.

עודד פורר: מסמכי מכרז צריכים להיות באינטרנט, צריכים להיות נגישים להורדה באינטרנט ואחר כך, כשאתה ניגש למכרז, שם יש את הנושא של האגרות.

עודד פורר: אבל החסמים מתחילים עוד הרבה לפני האגרות ואני חושב שזה נושא אקוטי שצריך לטפל בו ואפשר לטפל בו בחקיקה מהירה.

עודד פורר: לסיים את הסיפור הזה ולהוריד אותו מסדר היום.

עודד פורר: יש גם הצעת חוק משותפת שלך ושלי לקידום מכרזים של העדפה מתקנת לעסקים קטנים אבל זה פחות נוגע לשלטון המקומי כי זה תיקון לחוק חובת המכרזים בכלל.

עודד פורר: האנומליה הזו שיש שני חוקים של מכרזים, היא בעייתית.

עודד פורר: אני מבקש שזה יהיה על סדר היום של הוועדה חוץ מהאגרות.

עודד פורר: החסם שלפני כן -תנו לראות את המכרזים ותנו לראות אותם בשפה העברית.

רועי פולקמן: צודק.

רועי פולקמן: תודה.

רועי פולקמן: הערות חשובות.

רועי פולקמן: אתה באמת מלווה את הנושא הזה הרבה.

רועי פולקמן: אני אשמח אם משרד הכלכלה יפתח.

רועי פולקמן: רועי, אתה תדבר אחר כך.

רועי פולקמן: אני רוצה להודות גם לשר הכלכלה וכמובן לסוכנות לעסקים קטנים, יחידה מובחרת, שמלווה לפחות בשנה האחרונה באופן מאוד קרוב בקרה על נושא המכרזים.

רועי פולקמן: זה גם היה חלק מאותה החלטה, מאותה חקיקה שעשינו בה הגדרנו מהו עסק זעיר, מהו עסק קטן, איך צריכים להתנהל המכרזים ואז גם הגדרנו שצריכה להיות בקרה.

רועי פולקמן: אני שמח שכבר יש לכם איזשהו דוח ואני אשמח שתציג את עיקרי הממצאים כי הם מעניינים.

<יוסי עדס: הסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים.

<יוסי עדס: הבקרה שאנחנו עושים באופן שוטף היא על המכרזים של המדינה עליהם יש לנו סמכות לעשות את הבקרה והפיקוח.

<יוסי עדס: לגבי הרשויות המקומיות והתאגידים העירוניים, ראשית, אין בכלל מסגרת שקובעת מה מותר ומה אסור בנושאים האלה בעניין דרישות תשלום, תנאי סף ודברים דומים.

<יוסי עדס: כמובן שגם אין לנו סמכות לעשות בקרה בנושא ולבדוק אותו אבל לאור בקשת הוועדה בישיבה הקודמת עשינו איזשהו מדגם לא גדול במיוחד אבל על 11 רשויות, 11 ערים, והשתדלנו שיהיו מסוגים שונים, מאזורים שונים בארץ וגדלים שונים, בדירוג סוציו אקונומי שונה.

<יוסי עדס: בסך הכול נבחנו ארבעים מכרזים בהם עלו ממצאים די חד משמעיים לגבי תשלום.

<יוסי עדס: זאת אומרת, מכלל המכרזים שנבדקו, מארבעים המכרזים, 38 מכרזים נמצאו כמרכזים שרלוונטיים גם לעסקים קטנים ובינוניים ומתוכם נמצא שב-83 אחוזים מהם נמצא סוג של חריגות.

<יוסי עדס: זאת אומרת, דברים שאנחנו מתייחסים אליהם במכרזי המדינה כחריגה מפנייה לעסקים קטנים ובינוניים.

רועי פולקמן: ב-83 אחוזים

רועי פולקמן: מהמכרזים שבדקתם, נמצאו חריגות.

<יוסי עדס: מהמכרזים שנמצאו מתאימים.

רועי פולקמן: רוב המכרזים של השלטון המקומי מתאימים לעסקים קטנים ובינוניים וב-83 אחוזים מצאתם חריגות שיכולות להקשות על עסקים קטנים ובינוניים.

<יוסי עדס: כן.

<יוסי עדס: לגבי המדינה אנחנו באמת עושים את הפנייה למשרדים והמשרדים מתקנים בהתאם.

<קריאה: אפשר לפרט?

<יוסי עדס: אני אפרט.

<יוסי עדס: הדברים העיקריים שנמצאו בהם הם כמובן דמי השתתפות.

<יוסי עדס: במדינה במכרזים עם שווי התקשרות של עד חמישים מיליון אין דמי השתתפות או אין אגרת מסמכים או השתתפות במכרז.

<יוסי עדס: בשיעור גדול מאוד, בחלק גדול מהמכרזים נמצאשב-95 אחוזים מהמכרזים שנבדקו, היה תשלום.

<יוסי עדס: זאת חריגה ביחס לדין החל על המדינה.

רועי פולקמן: הסוכנות לעסקים קטנים עוסקת בנגישותשל עסקים קטנים.

רועי פולקמן: החריגה, הכוונה הייתה ביחס להגדרות.

<יוסי עדס: זה ויכוח על סמנטיקה.

<איתי חוטר: אין מה להשוות מכרזים של מועצה מקומית קטנה של אלפיים תושבים למכרזים של המדינה או של משרד ממשלתי, לא בהיקפים.

<איתי חוטר: אין מקום להשוואה.

רועי פולקמן: מכרז על שיפוצים במיליון שקלים, לא צריך לגבות עליו אלפיים שקלים.

<איתי בוימן: אתה יכול לעשות השוואה לבדוק כמה מכרזים בשלטון המקומי שהם לא מכרזים של משכ"ל,

<איתי בוימן: שרשויות מקומיות מפרסמות, הם בכלל מעל חמישים מיליון שקלים.

רועי פולקמן: זה לא קשור לחמישים מיליון.

<יוסי עדס: בכל מקרה, ההתקשרויות היו הרבה פחות מחמישים מיליון.

<יוסי עדס: אני רק ציינתי את זה כי זה היחס של המדינה.

<יוסי עדס: בהתקשרויות שנמצאו בחלקןצוין היקף ההתקשרות וזה היה בדרך כלל בהיקפים של מאות אלפי שקלים.

רועי פולקמן: חוץ מהעלויות, מה עוד מצאתם כחסם פוטנציאלי?

<יוסי עדס: חסם נוסף שנמצא היה מבחינת ערבויות ביצוע וערבויות הצעה.

<יוסי עדס: גם כאן במדינה יש הגבלה על שיעור ערבות ביצוע ושיעור ערבות הצעה שניתן לדרוש ולא במעט מכרזים שנמצאו, לפחות במכרזים שנבדקו וצוין שווי ההתקשרות, ב-27 אחוזים מהמכרזים נמצא שיעור ערבות הצעה גבוה משיעור הערבות וההצעה שמוגדר במכרזי המדינה וב-17 אחוזים נמצא שגם שיעור ערבות הביצוע גבוה משיעור ערבות הביצוע שהוגדר במדינה.

<יוסי עדס: אני רק אציין שבמדינה שיעור ערבות הצעה היא עד 2.5 אחוזים מהיקף ההתקשרות ושיעור ערבות ביצוע היא עד חמישה אחוזים מהיקף ההתקשרות.

<יוסי עדס: אלה החסמים העיקריים שנמצאים.

רועי פולקמן: אני רוצה לסכם בשלוש נקודות אתמה שאמרת.

רועי פולקמן: נמצאו שלושה דברים ואחד הוא מערכתי.

רועי פולקמן: הנושא של גובה ההשתתפות במכרז, ערבויות ביצוע – אלה שני החסמים המובהקים שצריך לקבוע לגביהם איזה שהן נורמות.

רועי פולקמן: הדבר השלישי הוא סוגיית מי מפקח והסמכות שזו נקודה חשובה לא פחות.

רועי פולקמן: אני אומר גם לעודד ידידי שאחד הדברים שקרו הוא שבחקיקה שרצינו להחיל בא משרד הפנים ואמר בפקודת העיריות, זה לא ייעשה דרך חקיקה ודרך סמכויות של משרד הכלכלה וכי הוא ייקח על זה אחריות בתיאום עם השלטון המקומי וכולי.

רועי פולקמן: אז אמרנו שנלך ביחד.

רועי פולקמן: תהיה - מה שאנחנו קוראים בשפה המקצועית – רגולציה עצמית.

רועי פולקמן: אתם תגדירו נהלים, יש לכם רגישויות, אנחנו מסכימים שמדובר בשונות מסוימת, זה לא בדיוק כמו המדינה, אבל הנקודה שכן נמצאת כאן על השולחן היא לא רק ההסדרה של הערבויות ודמי השתתפות, למשל מה שהוספת לגבי הנושא של הנגישות הדיגיטלית למסמכים, אלא גם בעצם מי עושה את הבקרה.

רועי פולקמן: כאן הייתה אמירה גם למשרד הפנים ואנחנו תכף נשמע את התייחסותם, שזה בסדר אם הם החליטו שזה לא קורה דרך הסוכנות לעסקים קטנים אבל צריך להיות גורם שיודע לעשות בקרה.

רועי פולקמן: אחד הדברים הוא איך המערכת מתחנכת לעבוד נכון יותר.

רועי פולקמן: בממשלה יש, מאז שהחקיקה הזאת עברה, גורם שתפקידו לבדוק, אפשר גם להתלונן מולו, הוא בודק מכרזים ודרך אגב, הוא עושה הנחיה לגופים.

רועי פולקמן: זאת שאלה שאני אשמח, איתי, אם תתייחסו אליה.

עודד פורר: אבל יש נושאים שצריכים להיות בחקיקה.

עודד פורר: אני חושב שהדיגיטציה והנגישות זה משהו שאנחנו חייבים להסדיר.

רועי פולקמן: בסדר.

רועי פולקמן: ניתן לרועי כהן להציג את הזווית שלהם ואז נעבור למרכז השלטון המקומי ולמשרד הפנים כדי שיתייחסו.

<רועי כהן: בוקר טוב לכולם.

<רועי כהן: אני חושב שהעיתוי של הדיון הזה הוא גם עיתוי נכון.

<רועי כהן: אתמול פורסם דבר שלה"ב מעלה אותו חדשות לבקרים שעל כל עשרה עסקים שנפתחו ב-2017, תשעה נסגרו.

<רועי כהן: אם אנחנו רוצים להילחם באמת כאן בכנסת ישראל בתופעה הזאת, אז חלק מזה הוא לתקן את העיוות שקיים כאן ואני אומר למה זה עיוות.

<רועי כהן: זה לא כסף של אף אחד אלא זה כסף ציבורי.

<רועי כהן: זה כסף ציבוריוצריך להיות כאן מתן הזדמנויות שווה לכל העסקים בישראל, בין אם הוא עסק קטן, עסק גדול או עסק בינוני.

<רועי כהן: ברגע שאנחנו שמים חסמים - ותכף נדבר על החסמים ואמרתי את זה גם קודם – כל מספר זוכה, אלפיים, 3,000, 5,000, 10,000.

<רועי כהן: כל מספר זוכה כי היום אין הסדרה של הנושא ואין אפילו מפתח איך לקבוע איזו אגרה תילקח מאותו עסק.

<רועי כהן: אני אומר את זה בכאב כי בסופו של דבר מה קורה?

<רועי כהן: תכף ידבר עסק שהגיע מהשטח ועזב את המקום שלו כדי להגיע ולתת את האוטנטיות.

<רועי כהן: מה זה מונע ממנו?

<רועי כהן: מונע ממנו להתמודד על משהו שהוא יכול לבצע ובעצם איזשהו חסם כספי של אגרה מונע ממנו לבצע את העבודה.

<רועי כהן: תבינו מה קורה.

<רועי כהן: זה עסק שבגלל הדבר הזה, יכול להיות שייסגר.

<רועי כהן: אני אומר ששר הפנים מוביל עכשיו רפורמה שלמה ברישוי עסקים, איך לבוא ולעזור לעסקים הקטנים.

<רועי כהן: זה הזמן לעבור באמת ממלים למעשים.

<רועי כהן: כבר מזמן הוא יכול היה לתקן תקנות שקודם כל יחילון חוק חובת מכרזים על הרשויות המקומיות, דבר שהיה עושה סדר ולא היה גורם לדבר כזה לקרות כאשר אנחנו נמצאים כרגעודנים על הסדרת משהו שהיה חייב להיות מוסדר מזמן.

<רועי כהן: אני אומר את זה גם כי ההרגשה היא שיהיה כאן עוד דיון ואנחנו נדבר ועולם כמנהגו נוהג וכך ימשיך.

<רועי כהן: אני לא רוצה את זה.

<רועי כהן: אני רוצה להביא רגל מסיימת, שמוועדת הכלכלה תצא בשורה שאין יותר חסמים לעסקים קטנים.

<רועי כהן: גם לגבי עלות.

<רועי כהן: אם יש אגרה מסוימת ומגישים עליה רק שניים או שלושה ומונעים מעשרה או מ-15, גם הנושא הכלכלי, אני חושב שלא צריך לקחת בכלל כסף אבל אם נגיד יהיה סכום סמלי, ברור שכמה שיותר, לא תהיה כאן פגיעה.

<רועי כהן: לדעתי יש עוד יותר בעיה.

<רועי כהן: מי מחיל את המכרזים האלה?

<רועי כהן: עובדי עירייה שמקבלים מהציבור את הכסף.

<רועי כהן: ממי הם מקבלים את הכסף?

<רועי כהן: ממני, שאני משלם לו את דמי הארנונה.

<רועי כהן: למה אני צריך לשלם עוד אגרה כדי להוציא את זה?

<רועי כהן: הרי עובדי עירייה עושים את זה המכרזים ואי אפשר לעבוד עלי בנושא.

<רועי כהן: אני סגן ראש עיר, אני מכיר את זה.

<רועי כהן: אני 11 שנים חבר מועצה ואי אפשר לומר לי שיש מכרזים מורכבים שלוקחים חברות, ואכן שם אלה עלויות מאוד גדולות אבל אני מדבר אתך על מכרזים של מיליון שקלים כדי לשפץ מתקנים בחטיבת התפעול של העירייה.

<רועי כהן: למה לקחת אלפיים שקלים אגרה?

<רועי כהן: למה?

<רועי כהן: מאיפה זה מגיע?

<רועי כהן: אני חושב שאין לזה שום הסבר.

<רועי כהן: הציבור לדעתי משלם פעמיים.

<רועי כהן: זאת המלחמה האמיתית ביוקר המחיה.

<רועי כהן: העסק יכניס בתמחור שלו את האגרה למרות שהוא לא צריך להכניס אותה.

<רועי כהן: ברגע שהוא מכניס את זה, מה קורה?

<רועי כהן: לא מספיק שאתה גם משלם גבוה יותר, שהעירייה משלמת מחיר גבוה יותר מהשירות שהיא צריכה לקבל כי הוא מכניס את האגרה בתוך התמחור, ודבר שני, זה מונע מעסקים קטנים מקומיים להתמודד.

<רועי כהן: כלומר, הציבור מפסיד פעמיים וזאת המלחמה האמיתית ביוקר המחיה.

<רועי כהן: אם אנחנו רוצים באמת לבוא עם בשורה, לבוא ולומר, תשמעו, יש מכרזים שהם מאוד מאוד מורכבים, שצריך לקחת חברה חיצונית, לעשות אומדנים וכולי, אתה יודע, בסדר, אבל יש מכרזים שאין שום סיבה לעשות זאת.

<רועי כהן: כשאתה בא לעסק קטן ואומר לו שהוא גם צריך להגיע למקום כדי לראות את המסמכים, זה יום עבודה.

רועי פולקמן: זה בחלק מהרשויות.

<רועי כהן: אתה צריך לבוא, לשלם, רק אחרי כן אתה מקבל את המסמכים.

<רועי כהן: יכול להיות גם שקנית חתול בשק ואתה בכלל לא יודע אם אתה יכול לגשת.

<רועי כהן: הכול כאן בצורה כזאת או אחרת לא נכון.

<רועי כהן: אני קורא כאן גם לחברים, ונמצאים כאן גם חבר הכנסת מיקי לוי, גם חבר הכנסת עודד פורר וגם חבר הכנסת איתן ברושי, ואתהשמוביל את זה, בואו נצא מכאן עם בשורה שמתקנים עיוות שבאמת יכול לסייע כך שבשנה הבאה לא יהיו לנו שוב את הנתונים האלה של סגירת עסקים.

<רועי כהן: תודה רבה.

רועי פולקמן: תודה רבה.

רועי פולקמן: חבר הכנסת ברושי.

איתן ברושי: בוקר טוב.

איתן ברושי: יצא לי לפגוש יותר מפעם אחת וגם מחוץ לכנסת את הקשיים של עסקים קטניםואני מוסיף, גם בינוניים.

איתן ברושי: לפי דעתי המדינה לא יודעת איך להכיל את זה.

איתן ברושי: גם מה שמסרת כאן, אלה לא בדיוק הנושאים המרכזיים.

איתן ברושי: נתקלתי ולא פעם ראשונה, ולא ברור כאן מי בעל הבית, כי עסק קטן שבתחום שיפוט עירייה, לא עובר לאחריותה.

איתן ברושי: היקף המובטלים או רמת ההכנסות או התעסוקה היא חוצה גבולות מוניציפאליים.

איתן ברושי: בעידן הכפר הגלובלי, אין שום חשיבות לגבול המוניציפאלי.

איתן ברושי: מי שלא הבין בבוקר,אני חוזר על הדברים ואומר שבעידן הכפר הגלובלי, אין שום חשיבות לגבול המוניציפאלי.

רועי פולקמן: חוץ מהארנונה שלא מתחלקת.

איתן ברושי: הייתי ראש רשות ואני יכול לומר גם עלי שזאת יותר בעיה של ראשי רשויות.

איתן ברושי: בעידן חלוקת ההכנסות גם פותרים את הבעיה של הגבולות ושאלת העסקים הקטנים והבינוניים היא שאלה לאומית ולא מקומית.

איתן ברושי: הגיע הזמן שיהיו יותר ברורים הכללים.

איתן ברושי: באמת הם סובלים לעומת העסקים הגדולים.

איתן ברושי: כאשר המדינה קבעה כללים יותר ברורים בחוק עידוד השקעות הון והיכן מפות העדיפות והיכן העדיפות הלאומית שניתנת למקומות, הפכתם אותם לגורם חשוב במשק אבלשולי בהתייחסות.

איתן ברושי: בסופו של דבר המבחן של רשות – ולא פעם אמרתי לוותר גם על ארנונה וגם על הכנסות אחרות כדי לייצר כי בעסק יש שני דברים, יש מקומות עבודה לאזרחים ויש הכנסה לרשות וזה הרבה יותר משמעותי מהאגרה שהיא חד פעמית אבל מיותרת וכואבת.

איתן ברושי: מה מביאה התעסוקה.

איתן ברושי: היא מביעה עסקים שנותנים הכנסות לעירייה או למועצה והיא מביאה מקומות עבודה לאזרחים שבלעדיהם אין שום דבר.

איתן ברושי: עם כל הכבוד, גם אם ייתנו בית בחינם, בלי פרנסה אף אחד לא ייקח אותו.

איתן ברושי: לכן לפי דעתי, וזה חוזר על עצמו בדיונים, אין כאן תכנית מסודרת ואין לממשלה מדיניות ברורה לעסקים קטנים ובינוניים בכל הארץ ולא חלים עליהם הכללים.

איתן ברושי: אתן דוגמה.

איתן ברושי: אני הגשתי עכשיו הצעת חוק, אבל כעוזר שר הביטחון פעלתי הרבה מול העדפה של 15 אחוזים במשרד הביטחון למה שמייצרים בקווי עימות.

איתן ברושי: למה זה לא חל על כל משרדי הממשלה?

איתן ברושי: אין שום סיבה שרק משרד הביטחון יעשה זאת.

איתן ברושי: זה עולה כמה גרושים.

איתן ברושי: מה אומרת התפיסה?

איתן ברושי: קודם כל, אנחנו רוצים פיזור אוכלוסייה, ושנית, מי שגר במטולה, יש לו הוצאות יותר גבוהות מזה שגר בהרצליה.

איתן ברושי: לכן ה-15 אחוזים הם לא מתנה גדולה ואפילו לא מכסים את הפער בין המרכז לפריפריה בהוצאות כולל להביא את האנשים.

איתן ברושי: צריך לראות את העסקים הקטנים והבינוניים כאילו זאת התעשייה המרכזית של ישראל ועל פי זה לקבוע את הכללים ולא כאיזה סרח עודף.

איתן ברושי: למה לא יושב כאן השר?

איתן ברושי: למה לא יושב כאן המנכ"ל?

איתן ברושי: למה לא יושבים כאן אנשים בכירים ממשרדי הממשלה?

איתן ברושי: כי זה לא חשוב להם.

איתן ברושי: זה לא מספיק חשוב להם.

איתן ברושי: ראינו עכשיו בתעשייה כמה תעשייה מוקמת בחוץ לארץ.

איתן ברושי: עוד מעט גם עסקים קטנים יעבירו לשם.

איתן ברושי: לכן אדוני היושב ראש, אני מציע לנצל את ההזדמנות של תקציב 2019 בחוק ההסדרים שעכשיו עובדים עליו, ולראות מה צריך להעביר בהחלטות של חוק ההסדרים והתקציב, עקרונות שנוגעים לעסקים

איתן ברושי: הקטנים.

איתן ברושי: תביאו את זה, תציעו את זה – זה הזמן, לפני שזה נסגר.

איתן ברושי: להגיד מה המדינה הזאת צריכה לעשות כדי לפתח ולהעצים את העסקים הקטנים והבינוניים.

עודד פורר: הגשנו תכנית מסודרת שנמצאת על השולחן.

רועי פולקמן: תודה חבר הכנסת ברושי.

רועי פולקמן: קודם כל, יש תכנית.

רועי פולקמן: היפה היא שהתכנית הזאת מיושמת בחלקים רבים ממנה.

רועי פולקמן: הרבה מהדברים כבר יושמו בגלל שזה חשוב גם לשר האוצר וגם לשר הכלכלה.

רועי פולקמן: גם בכנסת יש היום פורום חזק מאוד של חברי כנסת שדוחפים את הנושא הזה.

רועי פולקמן: שינויים אפשר לעשות בהצהרות גדולות ותכניות ענקיות שהרבה פעמים מיושמות חלקית ואפשר, כמו שאנחנו עושים לא מעט, לסמן מטרות, לטפל, פעם במכרזים, פעם בפנסיה, פעם ברגולציה, פעם ברישויוכולי.

רועי פולקמן: אנחנו עושים נושא-נושא ואנחנו מטפלים בו.

רועי פולקמן: אני אשמח שמשרד הפנים יתייחס.

<גרא קאושנסקי: התאחדות בוני הארץ.

<גרא קאושנסקי: לפני שמקבלים איזושהי החלטה, צריך להבין שכל החסמים שהזכרנו כאן, ויש עוד הרבה לצערי הרב, בסופו של דבר פוגעים במזמיני העבודה, במועצות, בתאגידיםוכולי.

<גרא קאושנסקי: בסופו של דבר מי שמשלם את המחיר של עלות מסמכים, אחרי כן מועדי תשלום וכולי, אלה אתן העיריות.

<גרא קאושנסקי: בסוף זה בא לידי ביטוי בהצעה עצמה.

<גרא קאושנסקי: צריך להבין שבסוף הגלגל הזה חוזראליכם ואתם בדרך כלשהי מממנים את זה.

<גרא קאושנסקי: דבר נוסף שהוא לא פחות חשוב זאת התחרות ואתם פוגעים בתחרות.

<גרא קאושנסקי: בתנאי הסף הגבוהים האלה, אתם פוגעים בעצמכם.

<גרא קאושנסקי: אתם תקבלו פחות הצעות, פחות קבלנים איכותיים וחבל.

<גרא קאושנסקי: אתם פשוט פוגעים בתחרות.

<גרא קאושנסקי: אלה שני דברים שחשוב שנראה לנגד ענינו ואני חושב שזה מייצג את הענף, לא את ההתאחדות, אלא גם אתכם ואתם צריכים לקחת את זה בחשבון.

רועי פולקמן: אני אומר עוד תוספת למה שאתה אומר ואומר זאת בעדינות הנדרשת.

רועי פולקמן: לא פעם תנאי סףיכולים לייצר פוטנציאל לשחיתות כיוון שבסוף זה גם מייצר התאמה מאוד מסוימת של מכרז לספקים ספציפיים.

<גרא קאושנסקי: נכון.

רועי פולקמן: לכן גם בראייה הזאת ברור שככל שתהיה נכונות לייצר כללים יותר ברורים – שוב, יש גמישות, יש שונות, בשלטון המקומי יש שונות עצומה כאשר לא דין ישוב קטן כדין ישוב גדול – אבל זה עדיין יכול לעזור.

רועי פולקמן: עוד התייחסויות?

<יהודה כהן: התאחדות קבלני השיפוצים.

<יהודה כהן: אתמול בטלוויזיה תכנית בערוץ 1 כמדומני.

<יהודה כהן: דוגמה קלאסית לנושא עליו אנחנו מדברים, מדשאות במגרשי הספורט בערים השונות.

<יהודה כהן: קבלן אחדזוכה כמעט בכלהמגרשים.

<יהודה כהן: הדברים שהראו שם צעקו לשמיים.

<יהודה כהן: קבלן דשא אחד לקח על עצמו, יצא לרחוב, צעק את הצעקה המרה: תראו את העוולה.

<יהודה כהן: הוא ציין עיריות שמתנהגות בצורה הלא סבירה.

<יהודה כהן: אם היינו רואים את התכנית הזאת אתמול, האמן לי שלא היינו צריכים לדבר כי היא כבר דיברה בפני עצמה.

<יהודה כהן: זה גם פוגע בקבלני השיפוצים שנתקלים בבעיה הזאת.

רועי פולקמן: צריך לומר שבימים האלה אנחנו בתהליך הסדרה.

רועי פולקמן: גם הצעת חוק שלי וגם עבודה שעושה שר השיכון בנושא הסדרת מעמד קבלני השיפוצים, גם כדי לייצר יותר הסדרה של פחות חאפרים וגם לאפשר לגשת למכרזים בהיקפים גבוהים יותר כקבלן שיפוצים.

רועי פולקמן: אין ספק שזה גם תחום שהיה בו די הרבה ברדק ואני חושב שאנחנו מתקדמים להסדרה.

<יותם שדה: אגף תכנון מדיניות במשרד הפנים.

<יותם שדה: אני רוצה קודם כל להודות לוועדה על כך שאתם מעלים את הנושא המאוד חשוב הזה, על המיקוד ועל העיסוק בו.

<יותם שדה: כמו שאמרת חבר הכנסת פולקמן, באופן מתמשך ומנקודה לנקודה חשוב לנו לראות באמת את הפריחה של עסקים קטניםובינוניים בישראל.

<יותם שדה: זה חשוב לכולנו ולא רק כמשרד ממשלתי אלא בכלל כמדינה.

<יותם שדה: אני רוצה להודות גם למרכז השלטון המקומי, לאיתי, שבעצם היה בקשר עם סמנכ"ל תכנון מדיניות אצלנו, הבוס שלי, ליאור שחר, ולסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים.

<יותם שדה: אני חושב שבאמת שיתוף הפעולה בין כל הגורמים הרלוונטיים כאן, זה המפתח שלנו להגיע למתווה הנכון.

<יותם שדה: מאז הדיון הקודם האגף שלנו לקח את זה אליוגם בהנחיה של מנכ"ל משרד הפנים.

<יותם שדה: הצלחנו להגיע כרגע לאיזשהו מתווה, ואני אומר בעדינות שהוא עוד פתח להמשך של התדיינות, לדיוק והעמקה, אבל נכון לעכשיו המתווה שדיברנו עליו בהקשר לחסם של דמי השתתפות, הוא שדמי ההשתתפות לא יעלו על 0.15 אחוזים מסך ההתקשרות של המכרז ובכל אופן לא יעלו מעל סכום של 7,000 שקלים.

<רועי כהן: אתה מרע את המצב.

<רועי כהן: אתה לא מיטיב.

<יותם שדה: אמרו כאן קודם

<יותם שדה: שלא נעשתה בדיקה מקיפה בין כל הרשויות ואולי באמת נכון לעשות את זה ולקבל את התמונה המלאה של סך המכרזים וסך העלויות שהדבר הזה נדרש.

<יותם שדה: מתוך המידע שאנחנו כן הצלחנו לקבל, מתוך המקום שאנחנו מאמינים שיש כאן צורך בשיתוף

<יותם שדה: פעולה, אין כאן עניין של לכופף יד לא של העסקים ובטח לא של הרשויות המקומיות, מהמקום הזה המתווה הנוכחי של 0.15 אחוזים - - -

<רועי כהן: על מכרז של חמישה מיליון שקלים ישלמו 6,000 שקלים אגרה.

<רועי כהן: נראה לך הגיוני?

<רועי כהן: אתה מרע את המצב.

<רועי כהן: איך אתה מגיע לכאן לכנסת ומציע הצעה כזאת?

<רועי כהן: אנחנו הראינו שרוצים בכלל להוריד או משהו סמלי ואתה אומר 0.15 אחוזים.

<רועי כהן: כלומר, מעשרה מיליון שקלים, 7,000 שקלים?

<רועי כהן: אלה המכרזים שיש.

<יותם שדה: יש מכרזים שגם נדרשים לשלם עליהם עשרים אלף שקלים.

<רועי כהן: איפה?

<רועי כהן: אני לא ראיתי עשרים אלף שקלים.

רועי פולקמן: תכף נתייחס לעניין.

<יותם שדה: גם אתם הצגתם.

<יותם שדה: שוב אני אומר, אנחנופתוחים להמשך הדיון הזה.

רועי פולקמן: יותם, האם התייחסתם גם לסוגיית ערבויות ביצוע?

<יותם שדה: לא.

<יותם שדה: בשלב הזה עדיין לא.

רועי פולקמן: תודה.

רועי פולקמן: תודה גם לליאור שבהחלט לקח את הנושא הזה ברצינות וכמובן בהנחיית מנכ"ל משרד הפנים והוא מוביל את זה.

רועי פולקמן: שאלה לגבי סוגיית התקנות לתאגידים.

רועי פולקמן: אני יודע שאתם עובדים על זה.

רועי פולקמן: אני שומע על זה כבר תקופה ארוכה.

רועי פולקמן: איפה זה עומד?

רועי פולקמן: כאשר דיברנו על כך שהכנסת תתעסק בזה, אמרתם שניתן לכם להסדיר את זה, כמובן בתקנות.

רועי פולקמן: איפה זה עומד?

<דודי ספיר: מנהל אגף תאגידים עירוניים, משרד הפנים.

<דודי ספיר: במסגרת העבודה שלי אנחנו עוסקים גם בנושא של תקנות המכרזים בתאגידים עירוניים.

<דודי ספיר: כפי שאמרת חבר הכנסת פולקמן, השר הנחה אותנו לעשות איזושהי עבודה אסטרטגית בנושא של תאגידים עירוניים.

<דודי ספיר: בזמנו הוא ביקש להמתין עם התקנת התקנות עד לסיום העבודה בגלל שיש לזה השלכות.

<דודי ספיר: העבודה הזאת היא עבודה שנעשית על ידי גוף חיצוני.

<דודי ספיר: לקראת סוף החודש הזה כבר הממצאים של היועצים של העבודה יוגשו להנהלת המשרד.

<דודי ספיר: אני מניח שזמן קרוב אחר כך תתקבל החלטה בנושא של התקנות.

<עפרה לוי: אמון הציבור.

<עפרה לוי: אני רוצה לומר שבעוד שבועיים יתקיים דיון בבג"ץ שהגשנו.

<עפרה לוי: השתתפנו בדיון ששני חברי הכנסת היושבים כאן היו בו בוועדת החוקה חוק ומשפט על הנושא הזה, לפני שנתיים.

<עפרה לוי: חידשנו בג"ץ שהוגש ב-2011, נמשך ב-2013 והוגש שוב ב-2015.

<עפרה לוי: בעוד שבועיים, ב-15 בינואר, יתקיים דיון בנושא הזה.

<קריאה: אנחנו כהתאחדות הצטרפנו לעתירה.

רועי פולקמן: אני אגיד לכם משהו מהזווית של הכנסת.

רועי פולקמן: הגישה מבחינתנו היא לקחת אחריות על דברים ולא לחכות שבג"ץ יחליט.

רועי פולקמן: אני לא חושב שזאת הדרך.

<נטעלי גרייבר בן שושן: יש לי משהו להוסיף לנושא.

רועי פולקמן: אני מיד מאפשר לך.

רועי פולקמן: דודי, אנחנו היום ב-1 בינואר 2018, ואתה אומר שעד סוף ינואר אמורות ההמלצות האלה להיות מוגשות להנהלת משרד הפנים.

רועי פולקמן: אנחנו כמובן מצד אחד מגלים סובלנות לתהליך הפנימי, בסוף אלה תהליכיםואנחנו רוצים שהם יקרו באופן סדורולא דרך בג"ץולא דרך חקיקות על הראש בכוח, אבל כמובן יש גבול לכמה אפשר לחכות עם זה.

<נטעלי גרייבר בן שושן: הסתדרות העצמאית.

<נטעלי גרייבר בן שושן: מגיעות אלינו אלפיפניות של עצמאים בהרבה מאוד נושאים.

<נטעלי גרייבר בן שושן: הנושא הזה של מכרזים עירוניים ורשויות מוניציפאליות באמת בוער גם אצלנו.

<נטעלי גרייבר בן שושן: יש כמה דברים

<נטעלי גרייבר בן שושן: הייתי רוצה לשים על השולחן ואחד מהם הוא באמת לא עלות המכרז.

<נטעלי גרייבר בן שושן: אני חושבת שאחת הבעיות הכי מרכזיות שהן בעצם החסם המרכזי היא שהרבה פעמים אותם עסקים קטנים נדרשים לשים ערבויות בנקאיות של עשרות אלפי שקלים.

<נטעלי גרייבר בן שושן: צריך להבין שכל אחד מאותם בעלי עסקים שבעצם נדרש לגשת למכרזים האלה, לא ניגש למכרז אחד אלא הוא ניגש להרבה מאוד מכרזים בהרבה מאוד כמויות.

<נטעלי גרייבר בן שושן: אנחנו יכולים להגיע למצב שעסק קטן שם מה שנקרא קש מוני בערבויות אצל הרבה מאוד רשויות וזה משהו שיכול לגרום לקריסת עסק.

<נטעלי גרייבר בן שושן: אין לו גישהלכסף הזה, הרבה פעמים מכרזים נדחים ואז פתאום

<נטעלי גרייבר בן שושן: חצי שנה הוא נדרש לדחות את הערבות.

<נטעלי גרייבר בן שושן: זאת פגיעה קשה ביותר בתזרים המזומנים של העסק.

<נטעלי גרייבר בן שושן: עוד נושא שעלה הוא ביטול מכרזים כאשר על פי דין צריך להחזיר את עלות המכרז.

רועי פולקמן: עלות קניית המסמכים?

<נטעלי גרייבר בן שושן: עלות קניית המסמכים.

רועי פולקמן: את זה אני לא מכיר.

<נטעלי גרייבר בן שושן: צריך באופן אישי לרדוף אחרי הרבה ערים שביטלו את המכרז מסיבות שונות ואני דורשת

<נטעלי גרייבר בן שושן: אלפי שקלים בחזרה על מכרזים שקניתי בדין.

<נטעלי גרייבר בן שושן: מבחינתי מה שאמרתם על און ליין, זו חובה.

<נטעלי גרייבר בן שושן: אנחנו אכן מתרוצצים ממקום למקום וזה באמת מאוד מאוד קשה.

<נטעלי גרייבר בן שושן: עוד דבר שמאוד חשוב לי לציין זה נושא תנאי הסף.

<נטעלי גרייבר בן שושן: אני חושבת שהדגש העיקרי של תנאי הסף הוא בתחום השירותים וכאן באמת הדלת פתוחה מאוד לעסקים קטנים.

<נטעלי גרייבר בן שושן: רוב המכרזים הקטנים יותר.

<נטעלי גרייבר בן שושן: אגב, בתנאי הסף, חוסר פרופורציונאליות מאוד מאוד גדולה בין מה שנקרא המכרז לבין מה שנדרש.

<נטעלי גרייבר בן שושן: אם ניקח את זה באופן גורף לכל הנושאים, על מכרז שהוא 10,000 שקלים בחודש, בסופו של דבר כמכרז אנשים יכולים לשים 10,000 ו-20 אלף שקלים ערבות שנשארת חצי שנה.

<נטעלי גרייבר בן שושן: בנוסף, עלות המכרז יכולה להגיע לאלפיים שקלים שהוא כל הסכום השנתי.

איתן ברושי: אז מה את מציעה?

רועי פולקמן: ברור מה מציעים.

איתן ברושי: שיאמרו מה הם מציעים.

רועי פולקמן: אנחנו יודעים מה הם מציעים.

רועי פולקמן: אני מיד אתייחס לזה.

איתן ברושי: ההצעות לא לעניין.

רועי פולקמן: לא, חכה.

רועי פולקמן: מה שאנחנו מציעים זה לעשות הסדרה.

רועי פולקמן: הדברים ברורים.

רועי פולקמן: עכשיו יש ויכוח על המספרים.

איתן ברושי: ישלמו מאה שקלים דמי רצינות וזהו.

<רועי כהן: זה לא רציני לשלם מאה שקלים.

איתן ברושי: תלוי מה גודל המכרז

<נטעלי גרייבר בן שושן: בתחום השירותים אנחנו הרבה פעמים רואים שתנאי הסף הם פשוט לא רלוונטיים לנושא המכרז.

<נטעלי גרייבר בן שושן: לדוגמה, אם ניקח אפילו מהשדה שאני מכירה היטב, שירותי תקשורת או יחסי ציבור, אתם רואים שהמחזור הנדרש השנתי לעסק הוא חמישה מיליון שקלים כאשר המכרז עצמו עומד על 8,000 שקלים בחודש ריטיינר.

<נטעלי גרייבר בן שושן: זאת אומרת, יש כאן חוסר הלימה מאוד מאוד גדול.

<נטעלי גרייבר בן שושן: זו הסיבה גם שהרבה אנשים לא ניגשים למכרזים.

<נטעלי גרייבר בן שושן: אני חושבת שצריך למצוא איזושהי דרך שאפשר לתת בקרה - וכאן זאת מילת המפתח – אחידה על כל נושא המכרזים מהנגישות, דרך העלויות, עד הערבויות הבנקאיות ומה קורה במקרה שיש סטייה.

רועי פולקמן: בסדר גמור.

רועי פולקמן: אדוני, תציג את עצמך.

<יוסי גבריאלי: אני בעל עסק קטן כזה שמאוד זקוק לכל המכרזים.

רועי פולקמן: באיזה תחום?

<יוסי גבריאלי: הפקות אירועים.

<יוסי גבריאלי: יחד עם זאת, אני חייב לומר את האמת, שאני כבר הפסקתי להגיש מכרזים של הרשויות וזאת מכמה סיבות.

<יוסי גבריאלי: כמה אנשים כאן ציינו את הכול אבל אני כאן לא להטיף אלא לומר את הדברים לאשורם כמו שאני חווה אותם בשנים האלו.

<יוסי גבריאלי: כשאני רואה מכרז שמפרסמת רשות מקומית כזו או אחרת, אניחייב לגשת למקום עצמו, לרשות עצמה, כדי לצפות בטפסי המכרז, כדי להחליט אם אני רוצה לגשת או לא.

<יוסי גבריאלי: אחר כך אני צריך להגיע לסיור ספקים וזה מחייב אותי.

<יוסי גבריאלי: אם אני לא מגיע, אני לא יכול להשתתף במכרז.

<יוסי גבריאלי: אחר כך אני צריך להגיש להם את טפסי המכרז עם ערבות בנקאית שעולה לי כמה מאות שקלים מעבר לזה ששילמתי עבור המכרז.

<יוסי גבריאלי: אור יהודה אתמול פרסמו, 1,500 שקלים עבור מכרז.

רועי פולקמן: מכרז באיזה היקף?

<יוסי גבריאלי: אני לא יודע מה ההיקף שם.

<יוסי גבריאלי: אפילו לא קראתי את זה.

<יוסי גבריאלי: רשות מקומית מקיימת אירועים בתחום שלי, פלוס-מינוס ממוצע מאה אלף שקלים.

רועי פולקמן: על אירוע של מאה אלף שקלים מבקשים 1,500 שקלים.

<יוסי גבריאלי: 1,500 שקלים.

<יוסי גבריאלי: משהו כזה.

רועי פולקמן: לקבל את מסמכי המכרז.

<איתי בוימן: רק להבין את ההצעה שהצענו, 0.15 אחוזים, כמה זה היה גוזר על מאה אלף שקלים.

<יוסי גבריאלי: אני אמשיך ואומר שהסכום של מאה אלף שקלים, הצעת הרווח שלי, הברוטו, זה משהו כמו 12 אחוזים.

<יוסי גבריאלי: 1,500 שקלים על סכום כזה, זה קצת גבוה וזה אפילו יותר מעשרה אחוזים מהרווח שלי.

<יוסי גבריאלי: זה לא נגמר כאן כי ברגע שלא זכיתי במכרזים ולא זכיתיולא זכיתי וביקשתי לבוא ולראות את המכרז הזוכה, גם על זה ביקשו ממניכמה מאות שקלים כדי שאני אוכל לקבל.

<יוסי גבריאלי: כפי שאמרתי קודם, אני הפסקתי לגשת.

רועי פולקמן: אתה אומר שאתה צריךלגשת להרבה מכרזים כדי לזכות בכמה.

רועי פולקמן: רק העלות של ההתעסקות בזה היא גבוהה.

<רועי כהן: אתה מבין מה הוא אומר?

<רועי כהן: בעצם עסקים כן נמנעים.

<קריאה: ולשלטון המרכזי אתה ממשיך לגשת.

<יוסי גבריאלי: כן.

<קריאה: למשרדי הממשלה אתה מגיש הצעות.

<יוסי גבריאלי: כן.

רועי פולקמן: ברור, כי זה יותר קל.

<יוסי גבריאלי: לא.

<יוסי גבריאלי: תנאי הסף שלי הם מאוד גבוהים.

<יוסי גבריאלי: היו לי תקופות כאלה שהיו לי ערבויות בנקאיות על סכום של מאות אלפי שקלים בחוץ ולא יכולתי לגעת בכסף הזה בבנק כי הוא היה בערבויות בנקאיות.

<יוסי גבריאלי: לא השתלם לי.

<יוסי גבריאלי: אני הפסקתי לגשת.

<יוסי גבריאלי: מעבר לכך, ציינו כאן שתנאי הסף לפעמים הם מוזרים מאוד ואתה אומר לעצמם, אלוהים, זה תפור.

<יוסי גבריאלי: יש דברים מוזרים מאוד שנכתבים שם.

רועי פולקמן: דברים מאוד ברורים.

רועי פולקמן: איתי, אתה כאן וזה כבר משמעותי.

רועי פולקמן: אנחנו רוצים לעבוד אתכם ביחד.

רועי פולקמן: יש כאן כמה סוגיות שצריך לתת להן מענה.

רועי פולקמן: סוגיה אחת מהותית היא דווקא התארגנותית והיא קשורה לפיקוח.

רועי פולקמן: למנגנון הזה שיכול לבוא ולהסתכל על רשויות מקומיות, כי שוב, יש רשויות שזה עובד בהן מסודר ותקין וגם אפשר להתלונן, לבדוק ולבקש, ויש רשויות שהן לא כאלה.

רועי פולקמן: לכן האמירה הזאת שצריך להחליט מי הגורם הזה שיכול לבדוק מה תנאי הסף, איך זה בנוי, האם באמת שמו שם תנאים מקפחים, האם שמו ערבויות ביצוע לא הגיוניות ולהתקין נהלים גם לערבויות הביצוע, גם לגובה ההשתתפות.

רועי פולקמן: אני אומר משהו על ההצעה של 0.15.

רועי פולקמן: שמעתי אותה.

רועי פולקמן: אמרנו שאחד הרעיונות הוא רעיון של תקרה, הוא מעניין.

רועי פולקמן: לא תקרה אלא יחס שלפיו מחשבים.

<איתי בוימן: אגב, גם היחס הוא תקרה.

רועי פולקמן: אני מבין.

רועי פולקמן: עכשיו נשאלת השאלה וכאן אני כן הייתי רוצה שניכנס אחרי הדיון הזה קצת ליותר פרטים, כי אני לא רוצה עכשיו שנריבאם זה 0.15 או 0.11 או 0.9.

רועי פולקמן: האם זה צריך להיות פשוט מספר והוויכוח הוא האם המספר הוא 0.15 אטו 0.9, ואני סתם זורק מספר, או האם צריך להיות איזשהו מנגנון טיפה אחר, למשל להגיד שעד גובה מסוים אין השתתפות ומעליו יש את המפתח הזה וכולי.

רועי פולקמן: זאת אומרת, יש כאן גם את המנגנון.

רועי פולקמן: איתי, תתייחסו כללית לסוגיות שעלו כאן ומיקי, אני אתן לך אחר כך להתייחס, לקראת הסיכום.

רועי פולקמן: תתייחסו גם לסיפור של האון ליין, גם לסיפור של הפיקוח, גם להשתתפות וגם לסוגיה של הערבויות.

רועי פולקמן: אלה ארבע סוגיות שהולכות כחוט השני ולדעתי אין ויכוח שצריך להסדיר אותן.

<איתי חוטר: אדוני היושב ראש, תודה על רשות הדיבור ותודה על ההזמנה.

<איתי חוטר: בהחלט דיון חשוב.

<איתי חוטר: בראש ובראשונה אני רוצה להודות לך וכמובן לחברי הכנסת שעוסקים בנושא הזה, כמו גם בנושאים אחרים חשובים שנוגעים ליחסים שבין השלטון המקומי לעסקים.

<איתי חוטר: הייחודיות שלך היא שאתה באת מהשלטון המקומי ואתה מכיר את הרגישויות ומכיר את השונות הגדולה מאוד שיש בין הרשויות המקומיות ביכולות, באמצעים, ויש לך את היכולת לקדם מהלכים שגם משפרים את המצב של העסקים מצד אחד, ומצד שני לא שופכים את התינוק עם המים.

<איתי חוטר: ההצעה שאנחנו הגענו אליה היא באמת עוד הצעה שעושה שכל, מייצרת סטנדרטיזציה, מייצרת ודאות, מייצרת הסדרה של הנושא וכמו אמרתי, בלי לייצר בעיות קשותלחלק מהרשויות המקומיות שכן, מה לעשות, לא כל הרשויות נסמכות על ההכנסות האלה אבל יש רשויות שכן.

<איתי חוטר: ההצעה שלנו לדעתנו היא טובה.

<איתי חוטר: היא עושה שכל והיא עושה סדר.

<איתי חוטר: כמו שאמרתי, היא מקסימלית בשני אופנים.

<איתי חוטר: פעם אחת, השיעור הוא מקסימלי.

<איתי חוטר: זאת אומרת, גם רשות שתרצה, לא תוכל לחרוג מ-0.15, מהיקף ההתקשרות או מאומדן ההתקשרות.

<איתי חוטר: ורק לסבר את האוזן על מה שנאמר כאן קודם על 1,500 שקלים השתתפות במכרז של מאה אלף שקלים, לא סביר ולא נכון.

<איתי חוטר: ושוב, לסבר את האוזן, אותם 1,500 שקלים,הם על היקף של מיליון שקלים.

<רועי כהן: גם זה לא סביר.

<איתי חוטר: זאת ההסדרה שאנחנו מציעים.

עודד פורר: למה אתם צריכים את הגבייה הזאת?

<רועי כהן: אני מתפלא שאמרתם שזה מקור הכנסה.

<רועי כהן: זה ממש משפט מקומם להגיד שזה מקור הכנסה.

<איתי חוטר: אין מה להתפלא.

<איתי חוטר: נקודת המוצא היא מצב קיים.

<איתי חוטר: במצב הקיים זאת הסיטואציה.

<איתי חוטר: הסיטואציה היא שהרשויות המקומיות גובות ויש לזה עוד היבטים.

רועי פולקמן: אני אומר משהו שנאמר כאן.

רועי פולקמן: סליחה שאני מפריע לך.

רועי פולקמן: הרי נאמרה כאן נקודה.

רועי פולקמן: דווקא רשות חלשה שאתה אומר נגיד שהיא רואה בזה מקור הכנסה, הרי מה יקרה?

רועי פולקמן: ספקים כמו האדון הזה כאן לא ייגשו אליה כי יאמרו שגם יש יותר סיכוי שישלמו להם באיחור, גם בעיות שיכולותלהיות, גם אני אשלם 1,500 שקלים, ואז מה יקרה?

רועי פולקמן: הרי לתל אביב כולם ייגשו, לפתח תקווה כולם ייגשו, אבל לרשות קטנה לא ייגשו.

רועי פולקמן: רשות קטנה תקבל את הספק החלש ובמחיר גבוה.

<איתי חוטר: אני מבין לאן אתה חותר ועדיין אני שואל האם אתה סבור שאת החשבון שעשית עכשיו לא עושה מנהל רכש ברשות מקומית.

<קריאה: הוא גם עושה את החשבון הזה.

רועי פולקמן: הוא לא חושב לטווח ארוך.

רועי פולקמן: הוא אומר שהוא צריך לאזן את התקציב שלו, מאגרות למכרזים הוא מכניס שני מיליון שקלים בשנה.

עודד פורר: התקרה צריכה להיות 500 שקלים.

עודד פורר: אין שום סיבה לגבות תקרה מעל 500 שקלים לפתיחת מסמכי מכרז.

עודד פורר: אתה יכול להגיד שיש לך עלויות של המסמך, שיהיה תנאי סף, שלא כל אחד יבוא מהרחוב וסתם יגיש מסמכים.

עודד פורר: 500 שקלים.

רועי פולקמן: מעבר לרף, סוגיית האון ליין וסוגיית הערבויות.

רועי פולקמן: איפה אתם עומדים עם זה?

<איתי חוטר: אני אתחיל עם סוגיית הפיקוח.

<איתי חוטר: סוגיית הפיקוח לא נתונה למרכז השלטון המקומי.

<איתי חוטר: אנחנו לא עוסקים בפיקוח ובאכיפה על רשויות מקומיות.

<איתי חוטר: זה לא מתפקידנו.

<איתי חוטר: יש את משרד הפנים לצורך העניין הזה.

רועי פולקמן: יותם, זו הרמת דגל.

רועי פולקמן: הפולו אפ שלנו מהדיון הזה, שחלק ממה שאנחנו נרצה – ושוב, או בחקיקה או בדרך אחרת – אנחנו רוצים לדעת שכמו מה שעושה הסוכנות לעסקים קטנים שיודעת להיות גוף בקרה.

רועי פולקמן: תראו, אחד הדברים שקרו סביב הדיון הזה, וגם בשיחות שהיו לי עם איתי לפני כן, זה שגם ה-0.15, אין לנו נתונים.

רועי פולקמן: כלומר, הגוף היחיד שעשה ועשה לנו כאן טובה כי אין לו סמכויות, אתם לא אספתם נתונים ואני שוחחתי על זה עם ליאור.

<קריאה: אנחנו אספנו .

<קריאה: העברנו.

רועי פולקמן: אבל אפילו היכולת לקבל החלטות שיכול להיות שפתאום היינו מגלים ש-0.15 זה הגיוני.

רועי פולקמן: אולי זה לא הגיוני?

רועי פולקמן: לפי הנתונים שקיבלנו מהסוכנות לעסקים היום, אם הגבייה הממוצעת היא 1,400 שקלים, אין הרבה משמעות ל-0.15.

רועי פולקמן: אבל אין לנו נתונים.

רועי פולקמן: חלק מהדבר שצריך להיות ברור מבחינת משרד הפנים, שחייב להיות גורם

רועי פולקמן: בתוך המינהל לשלטון מקומי במשרד הפנים, שתפקידו להיות גורם שעושה בקרה על נושא המכרזים בשלטון המקומי ויש לזה כבר שיטה.

רועי פולקמן: דרך אגב, זה גם לא מסובך.

רועי פולקמן: יוסי מפקח על זה אבל הם שוכרים חברה חיצונית, רואה חשבון או מישהו כזה, שעושה בקרות מדגמיות

רועי פולקמן: על רשויות מקומיות, אוספים את הנתונים האלה, יודעים להעביר פידבקים, יודעים גם לקבל תלונות.

רועי פולקמן: זה לא להטיס טיל לירח.

רועי פולקמן: אבל צריך שלמשרד הפנים תהיה יחידה שתפקידה לפקח על המכרזים בשלטון המקומי.

רועי פולקמן: לגבי פיקוח דיברת.

רועי פולקמן: ערבויות ואון ליין.

<איתי חוטר: קודם נזרקו לאוויר סכומים של 10,00 שקלים ואולי גם יותר שנגבו על ידי רשויות מקומיות.

<איתי חוטר: בהצעה שלנו זה לא יכול לקרות.

<איתי חוטר: זאת אומרת, אנחנו כבר מייצרים כאן אחידות, סטנדרטיזציה, בתקרות וזה משהו שהוא לא קיים היום.

<איתי חוטר: היום אין שום הסדרה של הנושא.

<איתי חוטר: אפשר לשאוף תמיד ליותר טוב אבל כמו שאמרתי, אנחנו לא רוצים לשפוך את התינוק עם המים וצריך להתייחס לכל המורכבויות שיש בעניין הזה.

<איתי חוטר: סוגיה אחת שעלתה כאן גם על ידי חבר הכנסת פורר וגם על ידי רועי, זה האימוץ של חוק חובת המכרזים שחל על המדינהלגבי השלטון המקומי ונשאלת השאלה למה צריך את השונות הזאת.

<איתי חוטר: אני רוצה לנפץ איזה מיתוס.

<איתי חוטר: השלטון המקומי הוא הרבה יותר ידידותי לעסקים הקטנים והבינוניים מאשר הממשלה וזאת מסיבה אחת מאוד מאוד פשוטה.

<איתי חוטר: אם אני עושה הקבלה לצורך הדוגמה – יושב כאן נציג של מינהל הרכש הממשלתי שהוא גוף שעושה מכרזים מרכזיים עבור כל הממשלה בהיקפים של מיליארדים - המקבילה של מינהל הרכש הממשלתי בשלטון המקומי זו החברה למשק וכלכלה.

<איתי חוטר: ההבדל היחיד ביניהם הוא שבעוד שמינהל הרכש הממשלתי מייצר ספק אחד לכל משרדי הממשלה, שוב, כל מכרז כזה בהיקפים של עשרות ומאות מיליוני שקלים, אני מכיר את זה, אני הייתי שם, אין דבר כזה

עודד פורר: גם את זה אנחנו נשנה בחקיקה.

<איתי חוטר: כל מכרז של החברה למשק וכלכלה, מחולק לאזורים גיאוגרפיים ואין סמכות לחברה למשק וכלכלה לייצר זוכה יחיד לכל הרשויות המקומיות.

<איתי חוטר: אין דבר כזה.

רועי פולקמן: בגלל שאתם חשובים, אנחנו בדיון הזה היום.

עודד פורר: תתייחס לנושא הדיגיטציה.

רועי פולקמן: לגבי הערבויות והאון ליין.

<איתי חוטר: רק רגע.

<איתי חוטר: אם אנחנו רוצים להעתיק את מה שקיים במדינה לשלטון המקומי, אולי נעתיק גם את כל תקנות הפטור.

<איתי חוטר: בואו ניכנס בבקשה למערכת ההתקשרויות של פטור של המדינה ותראו באיזה היקפים המדינה מתקשרת בפטור ממכרז, מה שלא קיים בשלטון המקומי.

<איתי חוטר: נושאים כמו ביטוח, בהם המדינה פטורה, הרשויות המקומיות עושות מכרז.

רועי פולקמן: איתי, סליחה שאני עוצר אותך.

רועי פולקמן: להצדיק עוול בעוול, זאת לא שיטה.

רועי פולקמן: זה לא להגיד שאצלי זה לא עובד, אבל אצלו זה לא עובד יותר.

רועי פולקמן: אם היינו מתנהגים כך בכנסת, לא היינו עושים כלום.

עודד פורר: יש לנו טענות לשלטון המרכזי.

עודד פורר: תתייחס לטענות שמופנות לשלטון המקומי.

רועי פולקמן: חברים, יש בעיות גם במכרזים של המדינה ונעשים שם שינויים וגם בשלטון המקומי.

רועי פולקמן: היום אנחנו דנים בשלטון המקומי, מכיוון שחשוב לנו השלטון המקומי וחשוב לעסקים הקטנים.

רועי פולקמן: התייחסות שלכם לנושא האון ליין והערבויות.

רועי פולקמן: האם אנחנו צריכים להכניס את זה לתוך הדיון הזה?

רועי פולקמן: אנחנו צריכים להתכנס לסיכום.

<איתי חוטר: בנושא של האון ליין.

<איתי חוטר: אני אומר את זה בצער אבל יש רשויות מקומיות שעדיין לא הגיעו לעולם האון ליין.

<איתי חוטר: חבר'ה, זה לא מצחיק.

<איתי חוטר: אנחנו עוסקים בזה.

<איתי חוטר: גם מבקר המדינה עסק בנושא.

<איתי חוטר: יש רשויות מקומיות שאם יש להן אתר אינטרנט, הוא לא פעיל.

רועי פולקמן: אבל צריך להצביע על כיוון.

עודד פורר: הדוגמה של הדיגיטציה, אני אומר לךשזה מרשויות שיש להן מחשבים ויש להן אתר אינטרנט וראש העיר שם רוצה לייצר פייסבוק וטוויטר.

<איתי חוטר: אני לא אומר את זה כביקורת, כמו שלא אמרתי לרועי, לשום נושא שהוא ביקש לקדם יחד עם השלטון המקומי.

<איתי חוטר: דרך אגב, אני נגד לקדם כל דבר על הראש שלנו בחוק ההסדרים.

<איתי חוטר: זה לא המקום, זה לא הכלי.

<איתי חוטר: כשאנחנו עושים דברים בצורה כירורגית, בהגנות ובהסכמות, כולם יוצאים מרוצים ולראיה חוק מוסר תשלומים לעסקים.

<איתי חוטר: לקח זמן אבל עשינו אותו בצורה מאוד יפה ומסודרת בלי שאף אחד נפגע.

<אלון קינסט: ממש בקצרה כי זה לא נושא הדיון.

<אלון קינסט: מינהל הרכש הממשלתי, אגף החשב הכללי.

<אלון קינסט: בהתייחסות לדברים של איתי, על מינהל הרכש ועל המכרזים המרכזיים, זה פשוט לא נכון.

<אלון קינסט: אני לא חושב שזה המקום.

עודד פורר: תציין באיזה סכומים אתם נותנים פטורים במכרז במינהל הרכש.

<אלון קינסט: איתי התייחס לשתי נקודות.

<אלון קינסט: קודם כל, הנושא של בחירה של ספק יחיד ואני לא ארחיב כאן עכשיו אבל אני חושב שרועי מכיר.

<איתי חוטר: כל תקנת הפטור.

<אלון קינסט: יש חלוקת עבודה בין ספקים רבים.

<אלון קינסט: אני חושב שאיתי פשוט לא מכיר את העבודה שנעשית בתחומים רבים כדי להגדיל את היצע הספקים ולהגדיל את מספר הספקים שמספקים למשרדי הממשלה במקביל בתחומים שונים.

<אלון קינסט: אתה מכיר את זה, רועי, את הפרויקט של החניון הדיגיטלי.

רועי פולקמן: אני חושב שזאת התקדמות יפה בכיוון הנכון.

<אלון קינסט: לגבי כמה אנחנו מתקשרים בפטור, אני לא יכול לשלוף נתונים מהשרוול אבל גם כאן לזרוק אמירות שהממשלה מתקשרת בפטור - - -

רועי פולקמן: אני חושב שזה לא היה הדיון.

רועי פולקמן: אני רק אומר שבנושא הספציפי הזה בא מינהל הרכש הממשלתיות

רועי פולקמן: מך בביטול ההשתתפויות.

<איתי חוטר: בטח תמך.

<איתי חוטר: יש לו שליטה מלאה על צד ההכנסות במקום אחר, כאשר ידי השלטון המקומי קשורות לחלוטין.

רועי פולקמן: חברים, אנחנו חייבים להתכנס לסיום.

<ברוך שניר: התאחדות המלאכה והתעשייה.

<ברוך שניר: היקף השתתפות העסקים שלנו במערכת השלטון המקומי הוא מאוד מאוד קטן, מיליארד שקלים, שניים וחצי מסך הרכש של השלטון המקומי.

<ברוך שניר: שתי הערות לעצם הדיון.

<ברוך שניר: לגבי הנוסחה 0.15, קודם כל, רועי צודק.

<ברוך שניר: אין לנו את הנתונים.

<ברוך שניר: ההיגיון הוא שכבסיס לדעתי זה צריך להתבסס על תחשיב של עלות כלכלית של הגשת המכרז, כאשר מבנה כזה או מטריצה בהתאם לסכומי המכרזים והגובה.

<ברוך שניר: מזה אפשר לגזור איזשהו משהו כי יכול להיות בהחלט מצב ש-0.15 פלט זה בסדר אבל יכול להיות שבקטגוריות גבוהות, כמו שרועי ציין - - -

<רועי כהן: בדרך כלל אלה מכרזים שמתחדשים כל שנה ועשו כבר את העבודה.

<רועי כהן: לא ממציאים כל פעם את הגלגל.

<רועי כהן: להביא מכשירי כתיבה לעירייה, לא צריך הרבה הגיון.

<רועי כהן: לוקחים את המכרז, מעתיקים ועושים אותו דבר.

<רועי כהן: אם יש מכרז שיש בו עלויות, יוכיחו שיש עלויות.

<רועי כהן: יש מכרזים שמתחדשים אוטומטית.

<רועי כהן: אי אפשר לעבוד עלי.

<רועי כהן: אני שם.

<רועי כהן: אני מכיר את הנושא הזה.

<רועי כהן: יש מכרזים שמתחדשים משנה לשנה.

רועי פולקמן: הכלל שילווה אותנו גם כאן הואקיפ איט סימפל.

רועי פולקמן: כלומר, אם אנחנונייצר כאן מנגנונים מאוד מורכבים שיודעים לחשב, הרי כמו שאמרת, יש לנו 257 רשויות מקומיות במדינת ישראל, להוכיח כמה עולה או לא עולה, אנחנו נצטרך לייצר כאן איזשהו כלל אצבע שמיטיב את המצב להיום, שעושה בהירות.

<ברוך שניר: נקודה שנייה, לאיתי.

<ברוך שניר: הביקורת היא בהיבט של רגולציה משום שאם הממשלה כבר מתקדמת בנושא של רישוי עסקים וכיבוי אש, התחושה היא שהשלטון המקומי בהיבט של כל הניטור של רגולציה שאלה אגרות והיבטים אחרים, חסמים וכולי, עדיין לא שם.

<איתי חוטר: השלטון המקומי הציע הצעה יותר טובה משל המדינה בנושא של רישוי עסקים.

רועי פולקמן: נוטה להסכים.

<איתי חוטר: כמו שחבר הכנסת ביקש בהצעת החוק שלו.

<איתי חוטר: אנחנו רצינו את זה והממשלה לא.

<רועי כהן: נכון.

<רועי כהן: הם רצו רישיון לצמיתות.

רועי פולקמן: בסדר, אבל זה נושא אחר.

רועי פולקמן: בגדול זה מעניין אבל זה נושא אחר.

<ברוך שניר: נקודה שלישית, אם יורשה לי.

<ברוך שניר: אני לא יודע אם זה אפשרי ברמה הפרקטית כהצעה.

<ברוך שניר: כאשר יש מכרזים של שלטון מקומי ומשתתפים בהם ספקים גדולים, אם אפשר ליצור איזשהו מנגנון של תמריץ לספקים גדולים שמשתפים עסקים קטנים בצורה כזו או אחרת, כאשר הם עושים אתל ה-דריל דאון כלפי מטה.

מיקי לוי: אני לארוצה שהדיון הזה ייגמר בלא כלום.

מיקי לוי: אם נצא, נמחא לכולם כפיים, זה יהיה נחמד.

מיקי לוי: אני רק רוצה לציין שהנטל על עסקים -יש לומר זעיריםוקטנים כי אתם אומרים כל הזמן קטנים וזה מתחיל ללכת לבינוניים וזה לא עובר – הוא פשוט נטל עצום.

מיקי לוי: הנטל הזה של תשלום עבור חובת המכרזים מצטרף לארנונה, לקנסות, לשילוט מטורף, עשרה שלטים שאפשר לשים אותם בשלט חדש ולוקחים כסף על עשרה שלטים, אבל זה טיפול אחר.

מיקי לוי: יש כאן איזו הצעת חוק שלי שבאה ואומרת שהרשות המקומית תצטרך בין יתר הדברים שהיא עושה לגבי המכרזים -רק שורה אחת אני אקריא ואולי זה יסגור את העסק -תחויב לפרסם בדוח השנתי את פרטי ההתקשרות במכרזים עם ספקים חיצוניים בתחומים שונים לרבות פרטים, תנאי המכרז, כדי שנוכל לבוא ושהכול יהיה שקוף.

מיקי לוי: אם צריך לנזוף, ואם צריך – למחוא כפיים.

מיקי לוי: אני מאוד מקווה שזה יעבור.

מיקי לוי: לא אכפת לי, רועי, מכיוון שאני מהאופוזיציה, לתת את זה או שתחתום אתי כי באמת החברים שנמצאים כאן מלווים את העסקים הזעירים והקטנים הרבה מאוד שנים.

מיקי לוי: אלה כמה חבר'ה בין חברי הכנסת שאכפת להם.

מיקי לוי: אני לא רוצה לחזור על המנטרות.

מיקי לוי: ארבעים אלף עסקים נסגרים בשנה, קטר כלכלי וכולי.

מיקי לוי: עזבו.

מיקי לוי: כולם יודעים את העניין הזה.

מיקי לוי: אבל אני חושב שאין לנו את הכלים -כמו שאמר האדון המכובד הזה, רשמתי לי את זה לפני כן – המינימליים לבוא ולהחליט שאיקס או ואי.

מיקי לוי: אין לנו כרגע את הכלים.

מיקי לוי: עודד אמר 500 שקלים אבל 0.15 על 150 אלף שקלים זה רק 150 שקלים.

מיקי לוי: למה אני משלם 500?

מיקי לוי: אז מה אני אתן, את הנמוך ביניהם?

מיקי לוי: מיליון שקלים, זה 1,500 שקלים, אז מה יהיה?

מיקי לוי: אני חושב שבדיון הקצר הזה אין לנו את הכלים

מיקי לוי: שיאפשרו לנו לבוא ולקבל החלטה או לבוא ולהגיש הצעת חוק.

מיקי לוי: אני חושב שצריך להיות מתואם עם השלטון המקומי או להעביר את זה למרכז המחקר והמידע של הכנסת.

מיקי לוי: בואו לא נקבל החלטה כי אחר כך נגיד שהתגלו בה הרבה מאוד חורים ונגיד שלא חשבנו על זה ולא חשבנו על זה אבל נעשה דד ליין.

מיקי לוי: שישים ימים, תשעים ימים, כמה שאתה תחליט כראש הוועדה מתי יוגשו ההמלצות ונוכל להגיש הצעת חוק.

מיקי לוי: אני יודע מתפקידי הקודם, כשהייתי מושיב את רשות המסים מול לשכת רואי חשבון, לשכת יועצי המס ולשכת עורכי הדין, לא הייתי מגיע אחר כך לבתי משפט אלא החוק היה מגיע לוועדה והיינו מסיימים אתו וקדימה.

מיקי לוי: אני מציע שאם נעשה שילוב של אוצר ופנים, מה שתחליט, אם נעשה שילוב של האנשים האלה ונקים ועדה, לא כמו ועדות אד-הוק, זה לא,צריך לקבוע דד ליין כי אחרת נצא מכאן עוד פעם ונגיד, יופי, דיברנו ולא עשינו כלום.

מיקי לוי: יש ודאות מוחלטת שצריך לטפל בנושא הזה שהוא פרוץ, הוא אינו מאוזן ותפיסת העולם שלנו היא לבוא ולעזור לעסקים הזעירים והקטנים – ואם ייכנסו לזה גם בינוניים, בבקשה – אבל אני מבקש, בואו לא נקבל החלטה פזיזה אלא נעשה עבודה רצינית.

עודד פורר: תודה, מיקי.

עודד פורר: אתה בהחלט צודק.

עודד פורר: אני חושב שאתה גם אומר את הדברים האלה הרבה פעמים בוועדת הכספים.

עודד פורר: צריך לעשות דברים עם מידע ולא סתם.

עודד פורר: אני אומר עוד דבר על העניין הזה שקשור לחקיקה.

עודד פורר: אני רואה את הוועדה הזאת כוועדה שהתפקיד שלה הוא התפקיד השני של הכנסת וזה פיקוח על המערכות הממשליות, מבחינתי גם השלטון המקומי.

עודד פורר: אחד הדברים שכואבים לעסקים, אפרופו דיון על עסקים קטנים, זה עודף החקיקה שמתנהל כיוון שהרבה ממנו הוא זה שמייצר את הרגולציה העודפת כאשר היום עסק קטן – לא רק עסק קטן אלא כל עסק – מופגז כי באמת החוקים שהכי כיף לנו לחוקק, אלה חוקים צרכניים כי זה זוכה להכי הרבה יחס ציבורי.

עודד פורר: לכן אני אומר שאני לפחות במקום שהיכן שאפשר לא לחוקק, למרות שלנו כחברי כנסת זה הרבה יותר קל, אולי לא קלכי תהליך החקיקה הוא קשה, אבל ציבורית זה הליך שאתה מנכס אותו לעצמך.

עודד פורר: יש מקומות שצריך לעשות את הדברים אם אפשר לא בחקיקה ואני חושב שבמקרה הזה, גם בסיכומים, לפחות ההבנותשיש לי גם עם שר הפנים ועם השלטון המקומי, אני חושב שאנחנו יכולים להביא כאן בשורה.

עודד פורר: אני לא חושב שאנחנו צריכים את החקיקה אבל גם החקיקה יכולה להיות על השולחן, אם צריך.

עודד פורר: אני חושב שכן התקדמנו כאן, מיקי, במובן הזה שלקראת הדיון הזה היום הוצג מתווה וזה שהשלטון המקומי מוכן ויש נכונות להסדרה שתהיה בה איזו סטנדרטיזציה, שזאת בעיני התקדמות.

עודד פורר: אנחנו על אותו דף שבו כל הגורמים – משרדי הממשלה, ארגוני העצמאיםוהשלטון המקומי אומר בואו נעשה סטנדרטיזציה.

עודד פורר: לכן מבחינתי אנחנו על אותו דף.

עודד פורר: אחד הדברים שהיה ברור לי לפני הדיון הזההוא שאין לנו את המידעולכן אנחנו שולפים 0.15 או לא 0.15, סכום גג או לא סכום גג.

עודד פורר: יותר מזה, זה עלה גם בדיון היום.

עודד פורר: אנחנו נצטרך לתת התייחסות לעוד כמה נקודות, האם אולי רשויות מעל גודל מסוים כן חייבות להציג את המסמכים באון ליין, יכול להיות שזה לגיטימי, רשויות קטנות לא.

<איתי חוטר: אדוני היושב ראש, ההצעה שהוצעה כאן יכולה להיות תקפה ורלוונטית ממחר בבוקר.

<איתי חוטר: אלה תקנות שר הפנים, הוא חותם ומפרסם אותן וזה יעשה סדר.

<איתי חוטר: אתם רוצים להמתין, לחכות, למרכז המחקר והמידע של הכנסת.

רועי פולקמן: לא ביקשנו מרכז המחקרוהמידע.

<איתי חוטר: לא, אפשר.

רועי פולקמן: לא.

רועי פולקמן: מה שנעשה, אנחנו נגדיר בעיות.

<איתי חוטר: מבחינתנו זה מיותר.

רועי פולקמן: אבל עדיין אנחנו לא רוצים לשלוף מהמותן.

רועי פולקמן: התקדמנו, יש עדיין סוגיות

רועי פולקמן: שלא התייחסנו אליהן כמו הערבויות.

רועי פולקמן: אנחנו נעשה צוות עבודה לא פורמלי שכולל אתכם, שכולל את לה"ב, שכולל את משרד הפנים.

רועי פולקמן: משהו קטן.

רועי פולקמן: כמובן מי שירצה לתרום עוד מידע, יוכל.

רועי פולקמן: כמובן גם הסוכנות.

רועי פולקמן: במהלך החודש הקרוב נשב.

<קריאה: יהיו לנו נתונים?

רועי פולקמן: יהיו לנו גם נתונים.

רועי פולקמן: כן.

רועי פולקמן: נשב ונשים את הדברים ואז נבוא בצורה מסודרת גם לשר הפנים ונגיד לו שאלה המסקנות, אלה ההבנות, ואם זה בהסכמה, מצוין ואנחנו עכשיו מבקשים ממנו לתקן תקנות.

רועי פולקמן: אם יש אי הסכמה, נראה מהמנגנון ההכרעה, האם זה שר הפנים, או האם הכנסת צריכה לחוקק חוק.

רועי פולקמן: אני גם אומר שיש כאן עוד כמה סוגיות שעלו וצריך להתייחס אליהן, גם הערבויות, גם האון לייןומבחינתי גם סוגיית הפיקוח כאשר אני מצפה ממשרד הפנים לקחת על עצמו בעניין הזה.

רועי פולקמן: אנחנו נקים צוות.

רועי פולקמן: הצוות הזה יעשה את העבודה שלו במהלךחודש ינואר.

רועי פולקמן: אנחנו נתכנס כאן שוב בפברואר במטרה לקבל הכרעה.

רועי פולקמן: שוב, נעשה את זה בהסכמות.

רועי פולקמן: תודה.

רועי פולקמן: שתהיה לנו שנה אזרחית מוצלחת.