הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, כנסת 20, פרוטוקול מספר 200, 2017-11-22 09:45

עאידה תומא סלימאן: בוקר טוב, אני פותחת את ישיבת הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי.

עאידה תומא סלימאן: היום ה-22.

עאידה תומא סלימאן: 11.2017 ואנחנו היום בהצגת הדו"ח השנתי של איגוד מרכזי הסיוע לנפגעות ונפגעי תקיפה מינית.

עאידה תומא סלימאן: אני שמחה לראות את כל אלה שהצטרפו לדיון.

עאידה תומא סלימאן: אתמול קיימה הכנסת יום מיוחד למאבק באלימות נגד נשים שיזמתי עם הוועדה.

עאידה תומא סלימאן: התקיימו ארבעה דיונים בוועדות שונות אבל בוועדה לקידום מעמד האישה אנחנו קיימנו שני דיונים שהיו חשובים ביותר.

עאידה תומא סלימאן: אחד על תקצוב ויישום התכנית הלאומית למאבק באלימות נגד נשים, התכנית הממשלתית, שידוע לכן שהיינו צריכות להאבק חצי שנה כדי להביא לאימוצה ואישורה על ידי ועדת השרים.

עאידה תומא סלימאן: אבל לצערי הרב בעת אישור התכנית שהיא תכנית כוללת, רחבה, מתייחסת גם לאכיפה, גם לטיפול, גם לחינוך, גם למניעה לא אושר לה שום תקציב.

עאידה תומא סלימאן: חלק מהמשרדים אנחנו במעקב אחרי התכנית הזו וחלק מהמשרדים התחילו ליישם ממש חלקים קטנים מהתכנית ואנחנו הצהרנו, ואני הצהרתי באופן אישי אתמול שאני לא אעבור לסדר היום עד שנבטיח שהתכנית הזו שתמחור שלה הוא 50 מיליון ₪ לשנה תקבל את התקציב הזה.

עאידה תומא סלימאן: זה נשמע מוזר מאוד שיו"ר הוועדה לקידום מעמד האישה בכנסת צריכה להאבק להשיג תקציב מהממשלה לתכנית ממשלתית.

עאידה תומא סלימאן: אבל כנראה זה המצב שלנו.

עאידה תומא סלימאן: אמרתי את זה אתמול ואומר את זה שוב, אנחנו 52% מאזרחי מדינת ישראל ומגיע לנו, אנחנו הנשים, שנחייה בביטחון ושהממשלה תקח אחריות על בטחוננו ושלומנו.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו גם אתמול דנו בדו"ח המיוחד שמרכז הממ"מ הפיק עבור הוועדה בבקשה שלנו על מקרי הרצח של נשים בעשור האחרון.

עאידה תומא סלימאן: ואני מזמינה את כולן להכנס לאתר הוועדה, לבדוק את שני המסמכים, אחד על הוועדה והשני על מקרי הרצח.

עאידה תומא סלימאן: שני מסמכים מקיפים.

עאידה תומא סלימאן: המסמך השני אמנם מזעזע אבל גם חושף את הפנים האמיתיות של איך אנחנו כחברה וגם כמוסדות מטפלים בנושא של רצח נשים.

עאידה תומא סלימאן: היום אנחנו בצד של עבודה מבורכת, עבודה של מאות ואולי אלפי מתנדבות ברחבי הארץ.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו בעבודה של מה שאני קוראת לו תמיד המשפחה שלי.

עאידה תומא סלימאן: שם גם גדלתי כפמניסטית במרכזי הסיוע ושם גם הובלתי שינויים בתוך החברה שלי אבל בעיקר התעמתתי עם עצמי והבנתי הרבה דברים שלא הבנתי מקודם על אלימות גם פיזית וגם מינית כלפי נשים.

עאידה תומא סלימאן: מרכזי הסיוע והעבודה המבורכת שלהם כל שנה באה לסיכום.

עאידה תומא סלימאן: כל שנה אני יודעת שאתן מרכזות את המידע, מרכזות את הסטטיסטיקה ומנסות להוסיף עוד ערך לכל המספרים ששם.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שכל מספר שנמצא בתוך הסטטיסטיקה הזו הוא סיפור חיים והוא שעות על גבי שעות של הקשבה, של הכלה, של תמיכה, של עידוד, של עימות לפעמים עם המשטרה, של עימות לפעמים עם כל מיני נותני שירות אם זה בבריאות או בבריאות הנפש או בכל מקום אחר.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו נרצה באמת לשמוע קודם כל את הדו"ח השנתי ואחר כך נתחיל להתייחס אליו.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להודיע מהתחלה, אני מבינה שיהיו עדויות ועדויות, אני לא אגיד קורבנות, עדויות של שורדות תקיפה מינית ובגלל החוק ולפי התקנון של הכנסת השמות המלאים, כי אתם יודעים, יש חוק שאוסר אפילו על קורבן או שורדת שרוצה לחשוף את השם שלה החוק מונע ממנה לחשוף את השם או כל דבר מזהה.

עאידה תומא סלימאן: ואני אומרת לכן, אני חושבת שהמטרה כנראה בימים האלה, אולי המחוקק אז רצה לגונן על האישה עצמה, במצב הקיים היום כנראה החוק, שניסו שתי חברות כנסת בשבוע שעבר לתקן אותו והקואליצייה הפילה אותו, כנראה המטרה עכשיו לשמור על חוק כזה הוא להגן על התוקף עצמו ולא על השורדת תקיפה.

עאידה תומא סלימאן: כי אם היא תרצה ואם היא החליטה לחשוף את עצמה יש לה את מלוא הזכות לחשוף את עצמה.

עאידה תומא סלימאן: אבל כנראה שיש כאלה שמפחדים שתוך כדי שהיא חושפת את עצמה היא תחשוף גם את התוקף.

עאידה תומא סלימאן: אז בפרוטוקול לא יופיעו שמות ואני מודיעה מעכשיו שכל מי שתתן עדות השם שלה יופיע בפרוטוקול לפי אותיות ראשונות וזה כמובן לכל אלה שיתנו עדות היום.

עאידה תומא סלימאן: גברת אורית סוליציאנו, מנכ"לית איגוד מרכזי הסיוע לנפגעות ולנפגעי תקיפה מינית, בבקשה גברתי.

<אורית סוליציאנו: תודה רבה.

<אורית סוליציאנו: תודה רבה ליו"ר הוועדה, עאידה תומא סלימאן, שהגיעה מהמשפחה שלנו אכן ועושה עבודה יוצאת מהכלל בתחום של קידום מעמד האישה, מניעת אלימות מינית עם ראייה מערכתית רחבת היקף שאנחנו מאוד גאות שאת כאן ושמחות שאת כאן.

<אורית סוליציאנו: תודה רבה לכל מנהלות מרכזי הסיוע שהגיעו לכאן היום מכל רחבי הארץ, צפון, דרום, מרכז.

<אורית סוליציאנו: ותודה רבה לצוות המדהים של האיגוד שבעצם כמו שאמרת הדו"ח הזה זה תוצר של עבודה של מאות או אלפי אפילו נשים וגם גברים שעושים עבודה לכל אורך השנה.

<אורית סוליציאנו: הנושא שלנו השנה הוא הנזקים הסמויים מן העין אבל אנחנו נציג כרגע קודם כל את הנתונים של מרכזי הסיוע וגם נתונים שאנחנו מלקטים מכל הרשויות ומנסים לתת להם באמת ערך מוסף ופרשנות כדי להבין את תמונת המצב של אלימות מינית בחברה הישראלית.

<אורית סוליציאנו: אז קודם כל צריך לומר שלמרכזי הסיוע הגיעו קרוב ל-50 אלף פניות בשנת 2016.

<אורית סוליציאנו: 47,900 שזה גידול של 15% בהשוואה לשנה הקודמת, זה 34% במשך חמש שנים.

<אורית סוליציאנו: ואגב אני אומרת את הנתון הזה כששמעתי שעכשיו יש איזשהי תכנית גדולה והשרה גילה גמליאל הקצתה משאבים למניעת אלימות מינית - -

עאידה תומא סלימאן: 10 מיליון ₪.

<אורית סוליציאנו: - - אז אני חושבת שהנתון הזה אומר דרשני.

<אורית סוליציאנו: הארגונים שלנו, המתנדבות והעובדות שלנו בהן הנפגעות נותנות אמון ואנחנו כולן יודעות כאן מה זה לעבוד במרכזי הסיוע להאבק על המשאבים והיה טוב אם היו עוזרים לנו להגדיל את התקציבים שהם לחלוטין לא מספיקים - - -

עאידה תומא סלימאן: טוב, יש לך זמן לנסות להשפיע, ברור שאני אנסה להשפיע כי התכנית נבנית.

עאידה תומא סלימאן: יש הקצאה תקציבית, יש תכנית ממשלתית שאין לה תקציב אבל יש תקציב של 10 מיליון שאין לו תכנית שתפותח ב-120 ימים הבאים אז יש לכם זמן לנסות להשפיע.

<אורית סוליציאנו: אנחנו יש לנו המון תכניות ובעצם המספרים האלה מעידים על האמון הרב של הנפגעות והנפגעים.

<אורית סוליציאנו: מבחינת החלוקה על פי מגדר אנחנו רואים ש-90.

<אורית סוליציאנו: 5% זה נשים, נערות וילדות.

<אורית סוליציאנו: ה-12% זה גברים, נערים וילדים.

<אורית סוליציאנו: אנחנו גם התחלנו לאסוף נתונים לגבי פגיעות באוכלוסייה הטרנסג'נדרית שהיא מאוד פגיעה ו-0.5% זה פגיעה בטרנסג'נדריות נשים ופחות מ-0.1% זה טרנסג'נדרים גברים.

<אורית סוליציאנו: על פי גיל וזה תמי הנתון הכואב ביותר, וזאת האמת שהיא גם דיי סמויה עדיין מן העין, רוב הפגיעות הן בילדות, עד גיל 18 ופחות פגיעות הן בבגרות והמערכות בישראל עדיין לא עושות מה שצריך כדי למנוע את הפגיעה.

<אורית סוליציאנו: אגב הנזקים הסמויים מן העין יש עלויות מאוד גבוהות לפגיעה מינית ואם לא מטפלים בזה כמו שצריך בילדות משאבי המדינה, מאות אלפי שקלים מוקצים לנושא.

<אורית סוליציאנו: יש כאן את פרופ' אורי ינאי שהוא מרואיין הדו"ח שלנו, הוא גם כתב על זה מאמר, הוא גם יכול לתת על זה אחר כך מידע מדעי.

<אורית סוליציאנו: חלוקה על פי גיל ומגדר וכאן אני רוצה להראות דבר מעניין.

<אורית סוליציאנו: 43% מהגברים שנפגעו, נפגעו בילדות.

<אורית סוליציאנו: אבל זה אומר מאלו שפנו אלינו, לא מסך הגברים.

<אורית סוליציאנו: כלומר, אחוז מאוד גבוה של גברים נפגעים בילדות לעומת זאת בבגרות רואים שאוכלוסיית הטרנסים שהיא במספרים מוחלטים כמובן מצומצמת אבל הם מאוד מאוד פגיעים בבגרות וגם 45.1% מהנשים נפגעו בבגרות.

עאידה תומא סלימאן: אם אני לא טועה גם בשנה שעברה הנתון הזה היה מאוד בולט שהפגיעות של ילדים בנים היא יותר גבוהה כנראה מבנות בילדות.

<אורית סוליציאנו: צריך לדייק כי זה קצת מבלבל, זה מתוך אלו שפנו אלינו.

<אורית סוליציאנו: המספרים המוחלטים של גברים שפונים אלינו זה 90% נשים ו-10% גברים אז מתוך ה-10% הרוב הגדול - - -

עאידה תומא סלימאן: אולי אני צריכה להתנסח יותר בדייקנות.

עאידה תומא סלימאן: לא שהפגיעות של הילדים אבל הסבירות שמישהו ממין זכר ייפגע מינית בילדות היא יותר מאשר בבגרות שלו.

<אורית סוליציאנו: בדיוק.

<אורית סוליציאנו: חלוקת סוג הפגיעה, אני חושבת שכדאי להביט, יש כאן הרבה נתונים אבל 31% מהמקרים זה פגיעה מתמשכת ואנחנו יודעים שפגיעות בילדות הן פגיעות מתמשכות ואנחנו יודעים שמתוך 60% מהפונים למרכזי הסיוע הרי הם ילדים.

<אורית סוליציאנו: מה שזה אומר שהאוכלוסייה שמגיעה למרכזי הסיוע היא ההארד קור של הפגיעות.

<אורית סוליציאנו: אפרופו קמפיין Me Too שהיה עכשיו בתקשורת, הפגיעות האלו לא אומרות הרבה פעמים Me Too , זה פגיעות סמויות מן העין וסמויות מן העין הציבורית ומי שנפגע בתוך המשפחה או על ידי אנשים מוכרים פחות תעז ויעז לחשוף את הפגיעה.

<אורית סוליציאנו: לפי הקשר עם הנפגע הנתונים חוזרים על עצמם שאנחנו תמיד יודעים במרכזי הסיוע והציבור ואני מקווה מתחיל ללמוד שרוב האנשים נפגעים על ידי אדם מוכר.

<אורית סוליציאנו: 29% זה פגיעות בתוך המשפחה או על ידי קרוב משפחה וגם אחוז מאוד גבוה, 23%, על ידי ידיד, מכר או שכן.

<אורית סוליציאנו: וזה דבר מאתגר מאוד איך לחנך את הילדים להיות הרבה יותר מודעים שהם צריכים להזהר גם לא באנשים זרים.

<אורית סוליציאנו: זה אתגר מאוד מורכב להורים שאני גם חושבת שמשרד החינוך צריך לקחת לו כאתגר לחנך את אוכלוסיית ההורים.

<אורית סוליציאנו: אנחנו במרכזי הסיוע עושים את זה אבל זה לא מספיק נרחב, צריך להרחיב את זה.

<אורית סוליציאנו: מכוון שהדו"ח שלנו עוסק בנזקים הסמויים מן העין מצאנו לנכון גם להראות שאנחנו מקבלים המון המון פניות מאנשי טיפול.

<אורית סוליציאנו: 628 מהפניות הגיעו ממטפלים שביקשו להתייעץ לגבי פגיעות.

<אורית סוליציאנו: חלק מתחום בריאות הנפש, חלק מצוותים רפואיים.

<אורית סוליציאנו: הדבר הזה, הנתונים היבשים מעידים על תופעה מאוד ברורה.

<אורית סוליציאנו: אנשי צוותים רפואיים במדינת ישראל חסרי ידע מעמיק ויסודי לגבי הטיפול בפגיעה מינית.

<אורית סוליציאנו: אין מספיק תקציבים בנושא וזאת סוגייה מאוד עקרונית כי אם רוצים לזהות פגיעה בגיל צעיר, אם רוצים לעצור אותה חייבים שאנשי הבריאות ואנשי בריאות הנפש יהיו בעלי ידע.

<אורית סוליציאנו: עוד דבר שחשוב להראות כאן וזה קצה, קצה, קצה הקרחון, אלינו הגיעו 67 פניות על סם אונס.

<אורית סוליציאנו: ידוע שיש עכשיו איזשהו פיילוט של משרד הבריאות, פיילוט חשוב לאפשר 10 בדיקות של סם האונס ולשלוח אותם לחו"ל.

<אורית סוליציאנו: אני לא יודעת כמה בדיקות כאלו נאספו - - -

עאידה תומא סלימאן: דרך השער?

<אורית סוליציאנו: דרך השיער.

<אורית סוליציאנו: אבל גם אלינו 67 זה באמת מעט כי רוב הנשים או הנפגעות, כולנו יודעות, עד שההשלכות של הסם עוברות זה כבר מאוחר מדיי והן לא פונות בהכרח.

<אורית סוליציאנו: זאת גם סוגייה חברתית שהולכת ומתפתחת.

<אורית סוליציאנו: כאן יש לנו פילוח של הפגיעה לפי גיל.

<אורית סוליציאנו: אנחנו רואים שעד גיל 12 רוב הנפגעים זה היכרות עם הפוגע.

<אורית סוליציאנו: שוב אני אומרת איך אנחנו מחנכים את הילדים שלנו לשמירה על גבולות הגוף ועירנות הסביבה שהפוגעים הם מקרב הסביבה הקרובה.

<אורית סוליציאנו: נתון מאוד חשוב לכל מי ששואל למה רק עכשיו.

<אורית סוליציאנו: אלינו, למרכזי הסיוע, 47% מהפונים והפונות פנו 10 שנים ויותר אחרי הפגיעה וזה הנתון שמעיד על הקושי והשיהוי בדיווח.

<אורית סוליציאנו: בפגיעה בבני נוער יש כמה דברים שרצינו להטות זרקור.

<אורית סוליציאנו: יש לנו גידול בפניות דווקא על תקיפה מינית קבוצתית.

<אורית סוליציאנו: זאת אומרת, יותר נכון צריך להגיד ככה, 9% ממי שעבר אונס קבוצתי נפגע בגיל הזה של 13-18 ולא בבגרות.

<אורית סוליציאנו: והתופעה של אונס קבוצתי היא תופעה שיש לה הסברים מגוונים וכמובן יש כאן עוד זרקור שצריך להפנות למערכת החינוך איך להתמודד עם התופעה הזאת שמושפעת מפורנוגרפיה וצפייה בסרטים אלימים, משחקים אלימים וכו'.

<אורית סוליציאנו: יש לנו גם גידול בכלל לאט לאט יש יותר ויותר פניות על פגיעה מעבירות של פרסום תמונות ומידע.

<אורית סוליציאנו: כמובן בגיל הנעורים זה גיל שיש בו סכנה גדולה של פגיעה על ידי הפצת תמונות.

<אורית סוליציאנו: כולם מצטלמים היום סלפי בכל מיני מצבים בלי להיות ערים לסכנה הגבוהה בעניין הזה.

<אורית סוליציאנו: פגיעה בבגרות - אנחנו רואים שרוב הפגיעות בבגרות הן בתוך יחסי העבודה והצבא זה אחד מהדברים שאני עדיין רואה וזה אחת מהקריאות שלנו לשנה זו, איפה האחריות של הארגונים לייצר סביבה מוגנת.

<אורית סוליציאנו: כולם כבר מדברים את השפה שלנו אבל הם לא עושים את השפה שלנו.

<אורית סוליציאנו: אפילו בבוקר, לא יודעת אם שמעתם אותי, הייתי בראיון ברשת ב', וכבר לפני כן ידעתי את התשובה, שאלתי את אריה גולן אם הוא יודע מי הממונה.

<אורית סוליציאנו: מי הממונה שם, איזה הכשרות יש.

<אורית סוליציאנו: בתכלס אנחנו יודעים שארגונים מדברים אולי יותר את השפה אבל לא עושים עבודה משמעותית למיגור התופעה ולייצר סביבה ארגונית מוגנת.

<אורית סוליציאנו: כן צריך לשים לב לנתון של 4%- - -

עאידה תומא סלימאן: כדאי גם להזכיר שאפילו כאשר יודעים את השם של הממונה אנחנו יודעים עד כמה האפשרות שלה למלא את תפקידה בהרבה ארגונים היא מוגבלת.

עאידה תומא סלימאן: כל הנושא של ממונה והתפקיד שלה והסמכויות שלה, אני חושבת שאנחנו צריכות לקיים דיון מאוד רציני סביבו.

<אורית סוליציאנו: צודקת לחלוטין.

<אורית סוליציאנו: עוד דבר שאנחנו מקבלים הרבה פניות למרכזי הסיוע וצריך להאיר על זה דרכו ולחשוב מה עושים בצורה מערכתית: 4% פגיעות ממטפלים אלטרנטיבים, אנשי בריאות ובריאות הנפש.

<אורית סוליציאנו: כשפונים בעיקר לרופא או למטפל ולדווח על פגיעה זה דבר מאוד מאוד קשה ויש כאן אתגר שעדיין לא טופל כמו שצריך והוא קיים.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שהנושא הזה עלה בדיון מיוחד שעשינו בוועדה והמלצנו על הקמת או כתיבת נהלים ברורים בתוך משרד הבריאות והפצתם כדי להסדיר את העניין של תקיפות.

עאידה תומא סלימאן: ואכן הוקמה ועדה לפי הבקשה של הוועדה שלנו, הוקמה ועדה במשרד הבריאות, הם מנסחים את ההוראות והם אמורים לדווח לנו ב-11.12, הוועדה של משרד הבריאות תגיע לפה, תדווח על ההוראות החדשות שהם ניסחו לפי בקשת הוועדה לקידום מעמד האישה.

<אורית סוליציאנו: זה מעולה ויש עוד אתגר נוסף דווקא לאותם מטפלים אלטרנטיבים שלא מאוגדים תחת שום רשות וזה גם נושא שיש עליו הרבה - - - היום.

<אורית סוליציאנו: אנחנו רואים במהלך השנים, זאת מגמה שאנחנו אספנו את הנתונים אחורה מ-2007, כמה פניות למרכזי הסיוע, בסופו של דבר מי שפונה אלינו וזה ההארד קור של הפגיעות, יש גם פניות למשטרה.

<אורית סוליציאנו: רואים בסופו של דבר שהשנה זה עומד על 13.7%.

<אורית סוליציאנו: חלק מהסיבה זה התיישנות שמי שמגיע אלינו וזה הפגיעות בילדות יש התיישנות וסיבה אחרת זה שפשוט ההליך הפלילי מאוד מאוד מורכב ונשים רבות לא מעוניינות בהליך פלילי, הן רוצות להמודד ולהשתקם וזה אתגר גם איך משקמים וגם, כמובן, איך להנגיש את ההליך הפלילי ולשנות ולשפר אותו כך שפחות יחששו לפנות אליו - - -

עאידה תומא סלימאן: לא, גם צריך להעלות את אחוזי הגשת כתבי האישום והורדת אחוז סגירת התיקים.

עאידה תומא סלימאן: ככה נשים יתעודדו.

עאידה תומא סלימאן: אבל אם ימשיכו בצורה כזו הנשים ימשיכו להרגיש שאנחנו פונות, עוברות את כל התהליך המייגע הזה ובסופו של דבר לא מגיע לנו הצדק שחשבנו שיגיע, לצערי הרב.

<אורית סוליציאנו: אנחנו נשמע היום גם בעדות שלנו את הנושא הזה, בדיוק דוגמה קיצונית וקשה לכך.

<אורית סוליציאנו: יש משהו מעניין שכדאי להסתכל עליו שלמשטרת ישראל היה גידול בחמש שנים האחרונות בפניות, בתלונות שהגיעו.

<אורית סוליציאנו: 22% בחמש שנים האחרונות.

<אורית סוליציאנו: ועוד דבר שאנחנו רואים קפיצה מאוד מאוד גדולה של 141% בתלונות על הטרדה מינית ו-146% בתלונות על מעשה סדום.

<אורית סוליציאנו: חלק מהניתוח שעשינו שהגידול הזה זה דווקא בגלל שחלק מההטרדות המיניות זה על ידי זרים לחלוטין, למשל באוטובוסים.

<אורית סוליציאנו: כלומר, הגידול הזה מעיד על מודעות, זה לא אומר אחר כך שהתיקים צולחים את ההליך הפלילי אבל יש יותר תלונות והדגש הוא תלונות דווקא על ידי אנשים זרים.

<אורית סוליציאנו: כאן יש את מצב התיקים השוואתי, 2016 לעומת 2011.

<אורית סוליציאנו: מה שאולי כדאי לציין, עוד פעם רואים שב-2016 63% נמצאים בתהליך סגירה ושאר האחוזים זה עוד בטיפול.

<אורית סוליציאנו: העילות לסגירת התיקים עדיין חוסר ראיות זה הסיבה המרכזית ורואים במשטרה שיש גם אחוז גדול וגידול רב בנושא של עבריין לא נודע.

<אורית סוליציאנו: 30% זה עבריין לא נודע לעומת 19% לפני חמש שנים ומכך אנחנו מסיקים שבאמת יש יותר פניות ויותר מודעות על הטרדות מיניות שונות - - -

מסעוד גנאים: עבריין לא נודע?

<אורית סוליציאנו: כן.

<אורית סוליציאנו: נגיד הטרדה מינית באוטובוס שאי אפשר לאתר את העבריין.

<אורית סוליציאנו: אחר כך משטרת ישראל יכולה להסביר איך הם עושים את הסיווגים אבל זה מעיד על עלייה במודעות אבל פחות אפשרות באמת למצוא את העבריין.

<אורית סוליציאנו: המאפיינים הדמוגרפיים של מי שפונה למשטרת ישראל הם שונים, אגב, קצת מהמאפיינים שלנו.

<אורית סוליציאנו: לא בכל, אבל 80% זה נפגעות נשים, 20% זה פי שתיים יותר מאצלנו, זה שהנפגע הוא ילד או גבר.

<אורית סוליציאנו: כלומר, גברים יותר פונים למשטרה.

<אורית סוליציאנו: בגיל בזמן הפנייה שוב אפשר לראות את הפער בין מרכזי הסיוע לבין המשטרה, אצל המשטרה זה פחות או יותר חצי חצי כשהנפגעות הן קטינות לעומת שהפגיעה הייתה בילדות או בבגרות.

<אורית סוליציאנו: אצלנו כאמור רוב הפונים הם בילדות והם לא בהכרח ירצו לפנות למשטרה.

<אורית סוליציאנו: היכרות עם הפוגע.

<אורית סוליציאנו: אז כמו שאמרתי אצל המשטרה זה 50% מהתלונות הם על ידי זרים.

<אורית סוליציאנו: זה גם מאוד ברור, למה זה ברור?

<אורית סוליציאנו: כי הרבה יותר קל ללכת ולהתלונן כשמישהו זר שאני לא מכירה פגע בי.

<אורית סוליציאנו: יש לי פחות אשמה ופחות בושה.

<אורית סוליציאנו: במרכזי הסיוע דווקא פחות מתלוננים לגבי פגיעות בזרים ויותר, שוב, תלונות על אנשים קרובים.

<אורית סוליציאנו: נתוני הפרקליטות - גם כאן אנחנו רואים שיש עלייה בפתיחת התיקים בפרקליטות משנת 2011, עלייה של 35%.

<אורית סוליציאנו: שזה דבר מבורך.

<אורית סוליציאנו: עם זאת עדיין הנושא של כמה כתבי אישום מוגשים וכמה תיקי עבירות מין והטרדות מיניות נסגרים עדיין הנתונים, לצערי הרב, מאוד בעייתים.

<אורית סוליציאנו: מאוד מאוד קשה לצלוח את ההליך הפלילי.

<אורית סוליציאנו: וכאן אני חושבת שזה נתון מעניין ושצריך לתת עליו את הדעת.

<אורית סוליציאנו: מצד אחד יש גידול בתיקים שנפתחו בשנת 2016, לעומת זאת רק 7% מהמקרים הוגשו כתבי אישום בהטרדות מיניות.

<אורית סוליציאנו: ומה שזה אומר שלמרות שיש גידול במספר התלונות על הטרדה מינית, למרות שיש גידול רב, בסופו של דבר רוב התיקים נסגרים כי הם נסגרים מחוסר ראיות.

<אורית סוליציאנו: וזה שאלה - - -

עאידה תומא סלימאן: רק 7% מהתלונות שהוגשו ב-2016 הוגשו בהם כתבי אישום?

<אורית סוליציאנו: מתוך 350 תיקים שהועברו לפרקליטות ב-2016, 92% נסגרו ושוב, ההליך הפלילי, בתחום ההטרדה המינית, וזה מעיד על הקושי לצלוח את ההליך הפלילי.

<אורית סוליציאנו: וזה בעיני, אחד יש אתגר לשפר את ההליך הפלילי אבל הדבר השני ש- - -

עאידה תומא סלימאן: ואחר כך שואלים למה נשים פונות לתקשורת ולפייסבוק.

עאידה תומא סלימאן: את זה אי אפשר לחפש שם.

<אורית סוליציאנו: אני חושבת שמשהו אנחנו מפספסים, אני אומרת לכם עוד פעם, הארגונים במדינת ישראל לא לוקחים אחריות.

<אורית סוליציאנו: כשנחקק החוק של מניעת הטרדה מינית היו שלושה נתיבים להתמודד איתו: הליך פלילי, הליך נזיקי והליך משמעתי.

<אורית סוליציאנו: אנחנו רוצים לראות טיפול בתוך מקום העבודה.

<אורית סוליציאנו: במקומות העבודה יודעים לדבר את השפה היפה, לא עושים עבודה.

<אורית סוליציאנו: וגם אנחנו וגם שדולת הנשים, אגב, ועוד ארגונים רוצים לשפר את הנושא של תלונות אזרחיות.

<אורית סוליציאנו: שישלמו בכיס.

<אורית סוליציאנו: דיברנו הרבה עם אנשים למה הצליח הקמפיין "אם שותים לא נוהגים".

<אורית סוליציאנו: למה הוא הצליח?

<אורית סוליציאנו: כי ברגע ששמו את הינשופים והמשטרה יכלה לבדוק אם יש מספיק אלכוהול בדם זה היה הרתעה.

<אורית סוליציאנו: אנחנו רוצים לראות הרתעה כלכלית.

<אורית סוליציאנו: כי את ההליך הפלילי כמה שנשפר וננגיש ונשפר יש לו מוגבלות.

יהודה גליק: מתוך ה-90 מקרים שכן הגיעו מה היו גובה העונשים?

<אורית סוליציאנו: זה מידע שאין לי כרגע.

<אורית סוליציאנו: אני לא יודעת אם יש - - -

עאידה תומא סלימאן: זאת עוד שאלה שגם עלתה אתמול כשדיברנו על כל - - -

<מרים שלר: אנחנו יודעות שקצה הקרחון בכלל מגיע למרכז סיוע.

<מרים שלר: עם מה שמגיע למרכז סיוע רק 17% מגישים תלונה, מתוך זה מי בכלל מגישים כתב אישום.

<מרים שלר: זה ממש ממש קצה הקרחון.

עאידה תומא סלימאן: זה מסננת.

<אורית סוליציאנו: צריך לראות שמי שכבר מגיע לפרקליטות זה מצליח.

<אורית סוליציאנו: זאת אומרת אם אנחנו מסתכלים ב-2016, 77% מהמקרים שהגיעו הייתה הרשעה.

<אורית סוליציאנו: גם ב-2011 אפילו יותר, 82% מהמקרים הייתה הרשעה.

<אורית סוליציאנו: כלומר, מי שכבר צולח או צולחת את המסננת מורשעים.

<אורית סוליציאנו: אבל אנחנו יודעים שהפרקליטות היא מסננת מאוד דקה ורבים מהמקרים לא מצליחים להגיע.

<אורית סוליציאנו: שוב, העילות לסגירת תיקים, 69% חוסר ראיות.

<אורית סוליציאנו: אני גם אתן כאן גם לחברי הכנסת ש-13% מהתיקים שנסגרים מחוסר אשמה, הדבר בכלל לא מעיד על תלונות שווא, אלא מעיד על כך שלא הצליחו להוכיח אשמה.

<אורית סוליציאנו: אנחנו יודעים ששיעור מאוד מאוד נמוך זה תלונות שווא.

<אורית סוליציאנו: זה נתון מאוד חשוב, עררים, מה קורה לגבי הגשת עררים.

<אורית סוליציאנו: אם הפרקליטות מחליטה לסגור את התיק אפשר עדיין להגיש ערר.

<אורית סוליציאנו: מה קורה - אלו המספרים על העררים שהוגשו ואלו התוצאות אל העררים שהוגשו.

<אורית סוליציאנו: זאת אומרת שגם כשמגישים ערר בסופו של דבר אין הרבה סיכוי לפתוח מחדש את התיק - - -

עאידה תומא סלימאן: 58 תיקים הוגשו בהם ערר ב-2011, 2 נתקבלו.

עאידה תומא סלימאן: מתוך 101, 4.

עאידה תומא סלימאן: זה אותו יחס, אותו אחוז.

<אורית סוליציאנו: אולי אפשר להגיד שטוב שהוגשו יותר עררים אבל זהת התוצאות שלהם אז מה עושים עם העניין הזה.

עאידה תומא סלימאן: זה אומר שאתם עשיתם את העבודה בצורה טובה, עודדתם את הנשים להגיש עררים.

עאידה תומא סלימאן: מצד שני אנחנו מדשדשים - - -

<קריאה: אורית, אני גם מבקשת להוסיף שההליך המשפטי הוא בממוצע חמש שנים.

<קריאה: הילדה בת 17 שמגישה את התלונה תוך חמש שנים הכל בחיים שלה משתנה.

<קריאה: איפה היא תהיה בעוד חמש שנים, האם היא תרצה להמשיך את התהליך.

<קריאה: זה גם אחת מהסיבות של ירידה ברצון להתלונן או סגירת התיקים.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שמה שאת אומרת מאוד חשוב אבל בואו נסיים את הסקירה.

<אורית סוליציאנו: יש לי עוד שקף אחרון למה שאת - - - שוב, זה גם שליחות שלנו באיגוד ובמרכזי הסיוע.

<אורית סוליציאנו: אני רואה כל שנה את הנתונים האלו כבר כמה שנים ואני שוב רוצה לחזור על המסר.

<אורית סוליציאנו: מדינת ישראל, המעסיק הכי גדול במשק, כ-70 אלף עובדים, אלו הנתונים על פניות שהתקבלו והוגשו בנושא הטרדות מיניות לאורך השנים.

<אורית סוליציאנו: זה כלום.

<אורית סוליציאנו: ומה זה אומר?

<אורית סוליציאנו: זה אומר שבשירות המדינה שזה צריך להיות מודל לחיקוי לכל מדינת ישראל אין טיפול ראוי בתחום ההטרדות המיניות וגם אנחנו יודעים שהממונה על מניעת הטרדות מיניות התפטרה מתפקידה - - -

יהודה גליק: המספר עולה או יורד?

<אורית סוליציאנו: יורד.

<אורית סוליציאנו: אבל זה אחוזים זניחים, זה 70 ומשהו אלף עובדים.

<אורית סוליציאנו: מבחינה אסטרטגית מי שהייתה תפקידה, עורכת דין דנה מיתר, הייתה יועצת לנציב שירות המדינה בתחום מגדר ומניעת הטרדות מיניות התפטרה מתפקידה, אין לה מחליפה וכל התחום הזה צריך לשים עליו פיקוח אחר ולעשות לו שינוי מערכתי, כולל חיזוק הממונות, כולל הקצאת תקציבים למניעה וכולל מתן מעמד גבוה וחזק למי שעושה את התפקיד הזה כדי שיהיה לה כוח לעשות שינוי מערכתי במדינה.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שעשיתן ניתוח מאוד מעניין לסטטיסטיקה.

עאידה תומא סלימאן: חברי הכנסת רוצים להתייחס.

מסעוד גנאים: עליזה ממהרת.

עליזה לביא: אני יכולה לחזור.

עאידה תומא סלימאן: אתם מרשים לה?

מסעוד גנאים: אבל אל תגידי לי שזה בחוץ וביטחון.

עליזה לביא: כן.

מסעוד גנאים: בחוץ וביטחון לא נרשה לך.

מסעוד גנאים: תגידי משהו חברתי, משהו- - - יאללה - - -

עאידה תומא סלימאן: בבקשה חברת הכנסת עליזה לביא.

עליזה לביא: האמת שבאתי לברך.

עליזה לביא: אני רוצה לספר לכם שאתמול בבוקר בשבע ורבע קיבלתי טלפון מזעזע, קשה.

עליזה לביא: אני לא יכולה לפרט את המהות של הסיפור, אירוע, מקרה.

עליזה לביא: אבל מדובר במקרה מזעזע, מזעזע, מזעזע.

עליזה לביא: וברגע שאת שותפה לידיעה ואישה פונה אלייך, שהיא שמעה אותך בחוג בית לפני כמה חודשים הטלפון הראשון שלי היה כמובן אלייך אורית ביום הכי עמוס שלך, יום המאבק.

עליזה לביא: הידיעה שאני בכל שעה, זה לא פעם ראשונה שאני עושה את זה, אני פונה אלייך ומשתפת אותך ואת מנחה אותי, מנחה את האישה שחרב עליה עולמה שמדובר בדבר היקר לאותה אישה, מקרה מזעזע, מזעזע.

עליזה לביא: והידיעה הזאת שיש כל הזמן אתכן שמנחות גם אותנו, ואנחנו לא תמיד יודעות מה, והאחריות עוברת אלינו ברגע שאנחנו שותפות לידיעה.

עליזה לביא: וגם את הנשים הללו במקרה הספציפי הזה היה צריך עוד זרוע מקצועית שאני פעם ראשונה שמעתי שהיא קיימת.

עליזה לביא: אתן עושות עבודת קודש ואנחנו רוצות להודות לכן, אתן החלוץ שלפני המחנה הרבה מאוד שנים.

עליזה לביא: והסקירה הזאת כמו הסקירות הקודמות נותנות לנו הבנה עד כמה אנחנו צריכות ומחוייבות לתקן בכל הכלים.

עליזה לביא: גם כמובן הפליליים והאזרחיים שפירטת, אני לא אחזור.

עליזה לביא: אבל אני רוצה להצטרף לקריאה הזאת ולהגדלת התמיכה במרכזי הסיוע.

עליזה לביא: וגברתי היושבת ראש, כשהשרה לשוויון מגדרי- - -

עאידה תומא סלימאן: כבר דיברנו על זה בפתיחת הישיבה.

עליזה לביא: מתארת לעצמי.

עליזה לביא: ואני רוצה לברך אותך על העבודה הרבה שלך גברתי ועל העקביות במאבק שאת מובילה כאן ובכלל.

עליזה לביא: אני חושבת שצריכה להיות קריאה של כולנו, אני חתמתי כמובן, וזה לא יכול להיות.

עליזה לביא: חלוץ שלפני המחנה, איך אפשר שלא לחזק, לתמוך ולהמשיך את הקיים ולא לייצר, אתן יודעות מה, ללכת אחורה, זה יהיה ללכת אחורה, זה יהיה כסף על בירוקרטיה במקום כסף למקומות שאנחנו צריכים ואתן באמת החלוצות שלפני המחנה והתפקיד שלנו זה רק לחזק אתכן, כמובן לתמוך.

עליזה לביא: תודה גברתי, תודה חברי הכנסת.

עאידה תומא סלימאן: יש איתנו היום עדויות.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת לט', השידור מופסק, בבקשה.

<ט': שלום לכולם, זו פעם ראשונה שאני חושפת את המקרה הזה, סליחה אם אני ככה קצת רועדת.

<ט': אני אנסה להקריא.

<ט': אני עומדת כאן לשתף אתכם במקרה אונס שלהגדיר אותו כך זו תהיה מחמאה.

<ט': אונס אכזרי שהתעלל לי בגוף ובנפש שאף אוזן אנושית לא תוכל לשמוע ואף מילה לא תוכל לתאר.

<ט': לכן אחסוך בפרטים מיותרים.

<ט': הייתי סטודנטית למשפטים שנה שלישית ועבדתי במשרד עורכי דין.

<ט': במסגרת התפקיד הבוס היה מאיץ בי להרחיב את חוג הלקוחות ועל כך אתוגמל באחוזים.

<ט': יום אחד ירדתי לקנות אוכל למשרד.

<ט': פנה אליי אדם שהתחזה לאיש עסקים המתעניין בתחום עבודתי.

<ט': לאחר התייעצות עם המעסיק שלי הוחלט לקבוע איתו פגישה קרוב למקום העבודה.

<ט': הוא קבע איתי ב-19 בפברואר , התאריך המקולל בחיי, 2017, בבית קפה בצהרי היום.

<ט': מהל לי האיש לקפה סם מסוג אקסטזי MPMA, סם שגורם לך לעיוות מציאות, לאמפתיה ואהבה.

<ט': לא יכלתי להתנגד.

<ט': האיש הזה לקח לי את החלומות וביקש ממני לחזור על משפטים מוזרים: את מסוכנת, אני מסוכן.

<ט': את נהדרת, אני נהדר.

<ט': אני המושיע שלך, זה לא מיני, זה רק מסע קילוף.

<ט': הוא דרש ממני, תשקרי, תגידי שאת נהנית ושאת רוצה ממני את החלום שלך.

<ט': ואני כמו בובה על חוטים חוזרת אחריו.

<ט': האיש הזה ידע בדיוק מה הוא עושה ואיך הסם הזה עובד.

<ט': הוא ביקש ממני לכתוב הודעות לאנשים שלא ידאגו לי.

<ט': הוא אנס אותי באכזריות באכסניה קודרת ששם חשבתי שמסע הקילוף החל.

<ט': האונס היה קשה, מה זה כל הדם הזה שיוצא ממני, שאלתי.

<ט': את במחזור, הוא ענה.

<ט': ואני האמנתי.

<ט': אני זוכרת עד היום את טעם וריח הצרכים שלי עם הדם שלי על הפנים והפה.

<ט': שלוש אצבעות שאיתן ניסר באכזריות את הגוף שלי.

<ט': הוא הודה בעימות שביקש ממני לשלוח הודעה.

<ט': תכתבי היה נהדר, תעמוד במילה.

<ט': למה, שאלתי.

<ט': זה מזכיר לי דברים טובים.

<ט': ואני האמנתי.

<ט': למחרת קמתי מרוסקת, מבולבלת, מעורפלת.

<ט': את מבינה כמה את מסוממת רק אחרי שאת מתחילה להרגיש את הפצעים הכואבים בגוף ובנפש.

<ט': אני עומדת כאן ונותנת מספר דקות של עדות.

<ט': עדות שבה שעה אחת הרסה לי חיים שלמים.

<ט': זה התחיל ממקום שבו כל כך רציתי להצליח, מקום שבו האמנתי שכולם טובים.

<ט': תמיד אמרתי לעצמי, לי זה לא יקרה.

<ט': מאז המקרה אני לא אותה ט' שהייתה.

<ט': דמיינו לכם כדור גדול שבו כולם דחוסים, רצים, נופלים, קמים.

<ט': כשאתה נפגע אתה יוצא מהכדור וכל המאמצים שלך והניסיונות הרבים שלך שמתישים את גופך, את נשמתך, זה רק שיתנו לך להכנס שוב לכדור הזה.

<ט': פתאום את מתגעגעת לנפילות הקטנות שכולם קוראים לזה, לכל אחד יש בעיות.

<ט': אז את מרגישה את המגבלה היום יומית.

<ט': את רוצה למלא טופס לביטוח לאומי והכל נראה כבד ומעורפל, את רוצה לחזור ללמוד ולהצטיין במה שאהבת אך משהו חזק ונורא משתלט עלייך.

<ט': את מתחננת לאלוקים לטיפת שמחה, שלווה ורוגע.

<ט': מנסה לשכנע את עצמך שבסדר, זה היה ונגמר ועבר, אבל לא, זה חזק ממך.

<ט': מי שלא נפגע לא יבין.

<ט': גם אני לא הייתי מבינה.

<ט': כולם נראים לי חשודים, מתנתקת לי לעולמות לא נעימים כי כך אוכל להתמודד.

<ט': תוהה לעצמך איפה מי שהיית פעם, מה אני עושה בעולם הזה, הכל מעורפל לי וקודר ואת רוצה שזה ייפסק.

<ט': אז אני חותכת את עצמי כדי להרגיש את הגוף, כדי שהמוח והנשמה ירפו מעוד פלשבק כואב, אבל אופס חתכתי עמוק מדיי ולמה זה כואב לי רק עכשיו.

<ט': ומה עם החברים שהיו לי, איפה הם, אנחנו כבר לא באותו עולם.

<ט': יצאת מהמשחק ומי יודע מתי תשובי.

<ט': הבושם שאהבת מזכיר לי את הרגע האפל ביותר בחיים שלי.

<ט': משפטים שהיו רגילים לאוזנייך משמשים היום כטריגר קשה.

<ט': על זוגיות אני כבר לא מדברת.

<ט': מי יעזור אם לא את לעצמך.

<ט': ואת מוצאת את עצמך נלחמת בשארית כוחותייך שאין לך מושג איך הם לא נטשו אותך כדי לפחות להביא צדק.

<ט': ואז את מגלה שהמערכת המשטרתית לא טרחה לפתוח את תיק הראיות שנמצא במרכז תנא ושנאלצים לסגור את התיק כי בית החולים זה רק תרבית שתן שלך שהנה כראייה מרכזית.

<ט': אז אני עומדת כאן, יושבת, ומשתפת אתכם בפגיעה הקשה, בהשפעה של אחרי שלא ניתנת לשליטה.

<ט': זה לא כמו עוד צרה, זה כמו שלא תגידו לאדם ששבר את הרגל רוץ.

<ט': אתם תעודדו אותו לנוח כי את זה העין רואה והלב מרגיש.

<ט': אבל פה הכל חבוי ומוסתר ואת מחייכת עם חיוך לבן שבראשך רצים סרטים והזמן כבר לא זמן והתחושה כבר לא קיימת.

<ט': ואחר כל זה תוהה לעצמי, אם הייתי בתו של איש חשוב וידוע הייתי עוברת אותו הדבר?

<ט': תודה.

עאידה תומא סלימאן: את האמת אין לי מילים אבל אני חייבת להגיד לך שאת גיבורה.

עאידה תומא סלימאן: ואני יודעת שאת לא מרגישה ככה ואני יודעת שאת צריכה לחפש מאוד עמוק בתוכך כדי למצוא את הגיבורה הזו.

עאידה תומא סלימאן: אבל עצם העובדה שהגעת היום לפה ואמרת את מה שאמרת זה מראה כמה כוח יש לך בפנים.

עאידה תומא סלימאן: תמשיכי לחפש אותו ואם אנחנו נוכל לעזור במשהו נשמח לעשות את זה.

<קריאה: חייבים לעזור לה, אי אפשר להשאיר אותה ככה להיות ככה.

<קריאה: אי אפשר שמגישים באחוזים כאלה - - - ערר- - - והם לא מתייחסים לזה בכובד ראש- - - ממשיכה את החיים שלה לבד עם עצמה.

<קריאה: אי אפשר שמשטרת ישראל מתרשלת ולא דורשת - - -

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שכולם בסערת רגשות, גם אני, אבל גם כדי שירשמו בפרוטוקול את הדברים שלכם אתם חייבים להיות ליד שולחן ולבקש את הזכות דיבור ואני אתן לכם אבל ככה הכל יתפספס בדיון הזה.

עאידה תומא סלימאן: כמובן העדות היא נוגעת ללב וקשה אבל הכי קשה בתוכה, לא הכי קשה, הכי מקומם, הכל קשה ואת החוויה עצמה היא קשה ולשמוע עליה קשה אבל המקומם זה שני דברים שאמרת.

עאידה תומא סלימאן: הדבר הראשון שהמשטרה לא לקחה את הערכה, ככה הבנתי, תוך כדי החקירה, וסגרה את התיק.

עאידה תומא סלימאן: והדבר השני המקומם שהבית חולים זרק את הבדיקה שלך.

עאידה תומא סלימאן: ובעצם בלי שיידעו, בלי שיבינו, אני לא מנסה לייפייף, עזרו בסגירת התיק בעצם.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו גם דיברנו על הנושא הזה וגם פנינו למשרד הבריאות בעניין התנהלות בתי החולים בכל הנושא של שמירת הערכות והבדיקות ואנחנו נמשיך להעלות את זה וכנראה נצטרך גם לעשות משהו.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שבאחד המרכזים את בטח מטופלת ביד טובה.

<ט': אני חייבת לציין שבזכותם אני חיה, הרבה בזכותם.

עאידה תומא סלימאן: ובזכות עצמך, אל תשכחי את זה.

עאידה תומא סלימאן: הם לא יהיו כל הזמן.

עאידה תומא סלימאן: את זאת שתשארי עם עצמך.

עאידה תומא סלימאן: תודה שהגעת, תודה.

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת מסעוד גנאים, בבקשה.

מסעוד גנאים: אין מילים אחרי מה ששמענו.

מסעוד גנאים: אין מילים כפי שאומרים זה רק צריך לדחוק אותנו, את כולנו, להתגייס כדי לעזור לאנשים ולנפגעים ולנפגעות כמוה.

מסעוד גנאים: ואי אפשר את הרשלנות הזו, את חוסר המעש של המשטרה, של שאר הרשויות, אי אפשר להרוס בנאדם ולתת לפושע לפגוע בנשים אחרות, באנשים אחרים, ולתת לו להרוס עוד חיי בני אדם.

מסעוד גנאים: לכן קריאתנו למשטרה ואין ספק צריך גם לשבח את עבודתם של מרכזי הסיוע.

מסעוד גנאים: כל הכבוד, לעזור לאנשים כאלה ולנשים כאלה.

מסעוד גנאים: רק אני אגיד כולנו מגוייסים כדי להציל נשים ואנשים כאלה שנפגעו.

מסעוד גנאים: אבל העיקר צריך לפעול כדי למנוע.

מסעוד גנאים: ואי אפשר למנוע בלי להעניש את הפושע.

מסעוד גנאים: פושע בנאדם שפגע והוא מרגיש שהוא יכול לברוח מזה, יכול לעשות מה שהוא רוצה בלי שאף אחד יעמיד אותו לדין או יעניש אותו.

מסעוד גנאים: והכל, אם זה המשטרה או כולם יתייחסו לעניין ככה בחפיפניקיות או בכאילו, יאללה דברים כאלה קורים, מבלי להתאמץ באמת ולהיות משוכנעים כי הענישה היא מרתיעה והיא חלק מהמניעה אז אנחנו נמשיך לראות את האחוזים הגבוהים האלה של הנפגעים והנפגעות.

מסעוד גנאים: והאחוזים הגבוהים גם של התיקים שהם לא מטופלים ושל התלונות שהן בסוף לא יוצא מהן כלום.

מסעוד גנאים: תודה גברתי היושבת ראש.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: אני מבינה שאחד מהחברים רוצה לדבר, תתקרב בבקשה ותסיטו את המצלמות או תפסיקו ואני מבקשת בלי שם לפרוטוקול.

<ר': שמי ר', אני את ט' מכירה מהיותה בת 18, אני הייתי המנהלת שלה בעבודה ומערכת היחסים שלנו היא מזמן מערכת יחסים של אמא ובת.

<ר': ואם הייתי צריכה, מאוד קשה לי לשבת ולדבר, אני בסערת רגשות מאוד גדולה, לתאר את המקרה שקרה זה כמו סיפור של מדע בדיוני.

<ר': זה מתחיל, כמו שהגברת הנכבדת כאן אמרה, אני פשוט הצטרפתי באמצע, נושא של מעסיק שמרשה לעצמו לקחת בחורה יפה, תמימה, בלי ניסיון חיים, להשתמש בחיצוניות שלה על מנת לצוד לקוחות פוטנציאליים, שולח אותה כמו פתיון, כן אין מילה אחרת, להביא לקוחות למשרד.

<ר': הבחורה נפגשת בצהריי יום בבית קפה, בקניון הומה אדם במרכז הארץ.

<ר': מסוממת, עוברת מסכת התעללות מזעזעת, נפשית ופיזית, דברים שאוזן אנושית לא מסוגלת לשמוע ומוח אנושי לא מסוגל להבין ולהכיל.

<ר': מחליטה באומץ לגשת למרכז בבית חולים, מרכז תנא, עוברת בדיקות פולשניות, גם לנפש, גם לגוף, פונה למשטרת ישראל, מגישה תלונה, עוברת עימות קשה ביותר עם בנאדם עם- - - אי אפשר לקרוא לו בנאדם, זה שטן מניפולטיבי שלעניות דעתי עשה את זה בעבר ויעשה את זה בעתיד כי הוא יודע בדיוק מה הוא עושה, עוברת עימות קשה מרסק, סומכת על משטרת ישראל, סומכת, בקשר יום יומי איתם.

<ר': משטרת ישראל מזמנת לחקירה את כל המקורבים אליה לראות שאין סתירות בעדויות שלה, גם אני הייתי אחת מהן.

<ר': כתב האישום מוגש לפרקליטות ואנחנו מגלים לתדהמתנו שמשטרת ישראל לא טרחה לבקש את תוצאות הבדיקות.

<ר': בית החולים זרק את הראייה המרכזית בתיק.

<ר': זה הרי בסיס של דמוקרטיה, זכות לצדק.

<ר': איפה ואיך הבנאדם הזה, השטן הזה, ישלם על מה שהוא עשה.

<ר': איך עוצרים אותו מלעשות את זה לעוד מישהו.

עאידה תומא סלימאן: הוא בטוח יעשה.

<ר': ברור שהוא יעשה אם הוא לא עשה כבר.

עאידה תומא סלימאן: וכבר עשה כמה.

<ר': איך לא רועדות פה אמות הספים, איך החוק לא משתנה, איך מישהו לא שם פה את המפתחות והולך הבייתה, זה מחדל.

<ר': משטרת ישראל, הגוף האמון להגיש תיק לפרקליטות, תיק שאפשר יהיה להגיש בו כתב אישום ולזכות בו פשוט התרשל ולא אסף את הראיות.

<ר': איך אנחנו אומרים לנפגעת הזאת ולנפגעות אחרות אנחנו עשינו את כל מה שיכלנו, איפה האחריות.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שההתרשלות הזו ואני אבקש עכשיו תשובות מהמשטרה אבל אני אומרת לכם תתבעו את כולם.

<ר': ברור.

עאידה תומא סלימאן: תתבעי גם את המשטרה שלא השתמשה, אם לא השתמשה בערכה וגם את בית החולים שזרק את הבדיקה שלך.

עאידה תומא סלימאן: אולי הגיע הזמן באמת שכל מי שמתרשל בתפקיד שלו, אמרת שהארגונים צריכים להיות ערוכים, לא פוטרים את הארגון בגלל שיש לו ממונה, בגלל שכתבו באיזשהו מינוי שיש איזה ממונה שיושבת בארגון.

עאידה תומא סלימאן: זאת האחריות.

עאידה תומא סלימאן: אחריות לבצע את העבודה כמו שצריך ולא לתת יד להתחמקות מתשלום המחיר על מעשה נבזה כזה.

עאידה תומא סלימאן: ואני רוצה לשמוע מהמשטרה.

יהודה גליק: גם בתביעה הזאת תהיה סיוט ארוך ולא - - -

עאידה תומא סלימאן: בטוח, בטוח.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לשמוע מהמשטרה, מה יש לכם להגיד בנושא הזה?

<איילת אורנשטיין: אני קודם כל רוצה להגיד לבחורה שאנחנו איתה כנשים בכלל לפני המענה לשאלתך שזה מזעזע והעלתה דמעות בעיני כולנו.

<איילת אורנשטיין: את פרטי המקרה אני לא מכירה, ביקשתי בדיוק את הפרטים של הבחורה ואנחנו נבחן ונשיב כמובן.

<איילת אורנשטיין: אני רוצה להזכיר שהחלטות סגירה של תיקים הן נעשות על ידי הפקליטות בעבירות מין.

<איילת אורנשטיין: אני לא מכירה לא את חומר הראיות ולא את ההחלטות.

<איילת אורנשטיין: נבחן לגופו ונשיב כמובן.

עאידה תומא סלימאן: נמצאים מהפרקליטות?

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת לדעת, לברר, אפילו כשאתם יושבים פה, אני רוצה שתבררו עכשיו אם התיק נסגר בגלל חוסר סיפוק הראיות שהיו אמורות להיות שם ולגלות את זה עכשיו ולהגיד לנו ואז אני רוצה תשובה מהמשטרה למה לא נעשה שימוש בערכה.

עאידה תומא סלימאן: גם בדיון שהיה בנושא של החדרים ובנושא של הערכות היו עדויות לאי שימוש בערכות.

עאידה תומא סלימאן: אז אני מבקשת, תקחו את הזמן שלכם עד 11 אני רוצה תשובות.

<ט': חשוב לי רק לציין לדיוק הפרטים.

<ט': כן היה שימוש בתיק הראיות רק שזה לא היה בזמן.

<ט': זאת אומרת, אני הלכתי לטיפול פסיכולוגי במרכז תנא כשהפסיכולוגית שומעת שהעדות שלי היא עדות של הזיה ורק אז - - -

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה שתבררו את זה ואני רוצה לקבל תשובות.

עאידה תומא סלימאן: פרופ' אורי ינאי, בבקשה אדוני ואחריו אנחנו נקח עוד עדות.

<פרופ' אורי ינאי: חברות, חברים, אני שמח על ההזדמנות לומר את הדברים במקום הזה ועל שולחן זה משום שהבעיה מתייחסת לכל העם היושב במדינה, לכל אחד מאתנו, והיא העובדה שכשאדם נפגע וכל אחד מאתנו, חס וחלילה, עלול להפגע מעבירה פלילית אז כל סיבה אחרת לפגיעה יש לה היום במדינת ישראל תכנית מסוימת שאמורה לטפל בו, לסייע לו ולהשתתף בהוצאות שלו חוץ מאשר פגיעה פלילית.

<פרופ' אורי ינאי: כל מי שנפגע בפלילים אין לו כתובת לבקש עזרה, סיוע במכלול ההוצאות שיש לו.

<פרופ' אורי ינאי: זה מאוד יקר להפגע היום בפשיעה ואם היינו שואלים את העדה ועדים אחרים יאמרו לך שהמצב הכלכלי שלהם התדרדר מאותו יום.

<פרופ' אורי ינאי: יש להם הוצאות מיידיות ולטווח ארוך, חלק מופיעים כאן בחוברת, ממצאי המחקר שלנו.

<פרופ' אורי ינאי: אין אל מי לפנות.

<פרופ' אורי ינאי: 2018 במדינת ישראל אין כתובת לקבלת סיוע כלכלי, כספי, לאדם שנפגע בעבירה פלילית - - -

מרב מיכאלי: אני מתפרצת ברשותך להגיד שהרי האוצר ידע את זה ולכן התנו בשעתו את חוק זכויות נפגעי עבירה שיזמה יעל דיין ושבזכותו יש לנו בכלל, זה חוק זכויות לנפגעות ונפגעי עבירה, בזה שיימחק הפרק הכלכלי שמעניק בדיוק את כל הסיוע הזה שהיום כל אחד ואחת מהן נאלצות לשלם באופן אישי.

עאידה תומא סלימאן: כן אבל ישנה את היוזמה.

עאידה תומא סלימאן: אני ארצה התייחסות ממשרד המשפטים אחר כך.

<פרופ' אורי ינאי: יתכן שהאוצר יאמר שהנשים יבטחו את עצמן אישית.

<פרופ' אורי ינאי: כל אחד זה אחריותו שיבטח את עצמו אישית.

<פרופ' אורי ינאי: אין אפשרות, אין תכנית במדינת ישראל לביטוח אישי מפני עבירות פליליות, אין.

<פרופ' אורי ינאי: יש ביטוח חיים אבל אם אדם לא נפטר הביטוח לא תופס.

<פרופ' אורי ינאי: חברות וחברים, יש כאן הבחנה במדינת ישראל בין מי שנפגע בפשיעת איבה שהמדינה מחבקת אותו חיבוק גדול ומתמשך לבין מי שנפגע בפשיעה דומה, אבל היא לא איבה, ואין לו מאומה.

<פרופ' אורי ינאי: חשוב שזה ייאמר, חשוב שזה ירשם וחשוב שהשולחן הזה, לדעתי, יפעל לשינוי המצב.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שיש ניסיון לשנות את המצב הזה.

עאידה תומא סלימאן: משרד המשפטים.

<ליאנה בולמנפלד מגד: שלום, ליאנה מגד מייעוץ וחקיקה פלילי, משרד המשפטים.

<ליאנה בולמנפלד מגד: אני רוצה קודם להבהיר עניין שעלה דווקא בתחילת הדיון וחשוב לי לומר מה עמדתנו לגביו.

<ליאנה בולמנפלד מגד: קודם כל אני כמובן חייבת להגיד שעצם קיומו של הדיון הזה חשוב והעדכונים השנתיים של דו"ח איגוד מרכזי הסיוע וכמובן העדות הכל כך קשה.

<ליאנה בולמנפלד מגד: אני חושבת בכלל שאחרי הדיון הזה יש הרבה נתונים שכל הרשויות צריכות לעבד ולראות איך הם עומדים מול נתוני העבודה שלהם ותכניות העבודה שלהם ובאמת צריך לעשות איזשהו Follow up לדיון כזה שמעלה נתונים מאוד מאוד חשובים ולראות איך ממשיכים לטפל בתופעה הקשה הזאת.

<ליאנה בולמנפלד מגד: בכל זאת רציתי להתחיל במשהו מאוד חשוב מבחינתי.

<ליאנה בולמנפלד מגד: התחלת, כבוד יושבת הראש, בהתייחסות לאיסור פרסום לכאורה שיש על המתלוננת לדבריה ואני רוצה להבהיר לעניין הזה.

<ליאנה בולמנפלד מגד: סעיף 352 לחוק העונשין אכן קובע שחל איסור לפרסם את פרטי נפגע עבירת מין.

<ליאנה בולמנפלד מגד: הסעיף הזה הוא ארוך, אני לא אקריא אותו ובעצם מה שהסעיף בא לומר זה שאסור לפרסם פרטים שעלולים לזהות נפגע עבירת מין כמי שנפגע מעבירה כזאת אם זה עשוי להביא לזיהויו או בציבור הרחב או גם בסביבתו הקרובה.

<ליאנה בולמנפלד מגד: אלא אם ניתן אישור לכך, הסכמה בפני בית משפט.

<ליאנה בולמנפלד מגד: אני רוצה לומר לעניין הזה.

<ליאנה בולמנפלד מגד: עמדת משרד המשפטים היא שהסעיף לא חל על הנפגע עצמו.

<ליאנה בולמנפלד מגד: אני אבהיר את ההבחנה.

<ליאנה בולמנפלד מגד: זה אומר שכשאשר נפגע מגיע למשל לפורום כזה או כל פורום אחר שבו הוא בעצמו אומר את הדברים - - - שהוא בעצמו מסכים לכך והעבירה אף שהיא מנוסחת באופן רחב לא נועדה לחול עליו.

<ליאנה בולמנפלד מגד: על מי כן?

יהודה גליק: זאת שדיברה עכשיו יכלה הייתה להחשף באופן פומבי ?

<ליאנה בולמנפלד מגד: אז אנחנו אומרים שהסעיף - - - אני רוצה להבהיר - - -

עאידה תומא סלימאן: לא.

עאידה תומא סלימאן: זאת עמדה של משרד המשפטים.

עאידה תומא סלימאן: אם זאת העמדה שלכם תזמו שינוי חקיקתי ואל תתנגדו.

יהודה גליק: כשדנה ויס - - - היא הייתה פושעת?

עאידה תומא סלימאן: כן, לפי החוק הזה כן.

עאידה תומא סלימאן: אלא אם משנים את החוק ואם אתה זוכר טוב מאוד, חבר הכנסת יהודה גליק, בשבוע שעבר התקיימו - - -

יהודה גליק: אני מזכיר לך שאני היחיד בקואליציה שסירב להצביע נגד החוק.

עאידה תומא סלימאן: נכון, נכון.

עאידה תומא סלימאן: ואני אומרת היו שתי הצעות ועמדת משרד המשפטים הייתה לא לשנות.

<ליאנה בולמנפלד מגד: אני רוצה להשלים את העמדה כי יש היגיון רב מאחוריה.

<ליאנה בולמנפלד מגד: לכן אני אומרת, קודם כל העמדה שלנו- - -

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מצטערת, אנחנו קיבלנו הוראות מאוד ברורות.

עאידה תומא סלימאן: היושב ראש לא נותן לאף ועדה להתקיים אחרי השעה 11 ויש לי עוד רשימה של דוברים.

<ליאנה בולמנפלד מגד: אני אשלים את המשפט.

<ליאנה בולמנפלד מגד: על מי כן הסעיף הזה חל?

<ליאנה בולמנפלד מגד: הסעיף הזה חל על המפרסמים, הסעיף הזה חל על התקשורת, הסעיף הזה, למה אנחנו, אני מודה, אנחנו התלבטנו סביב הצעת החוק הזאת וגם היום אנחנו חושבים מה נכון לעשות איתו.

<ליאנה בולמנפלד מגד: אנחנו חוששים מהורדה.

<ליאנה בולמנפלד מגד: ההצעה הייתה להוריד את הצורך באישור בפני בית משפט.

<ליאנה בולמנפלד מגד: אנחנו חושבים שזה נועד להגן על מתלוננות מפני הפעלת לחצים דווקא מכיוונים של נאשם וחשוד שירצו לטעון שהן משקרות, ולכן אנחנו חושבים שבית משפט הוא רלוונטי לצורך הגנה עליהן מפני לחצים פסולים.

<ליאנה בולמנפלד מגד: אנחנו מבינים שקיימת בעיה בנושא הזה, אנחנו עובדים על זה.

<ליאנה בולמנפלד מגד: תודה.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: את המשך הדיון הזה נעשה בפגישות עבודה.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להשמיע עוד עדות, נ', בבקשה.

<נ': קודם כל אני באמת מתרגשת, זו פעם ראשונה שאני מדברת לאדם זר שזה לא החברים הקרובים ולא משפחה.

<נ': אני עושה את זה בגאווה קטנה כי החלטתי שאני צריכה להפסיק להתבייש, ולכן קצת עצוב לי שזה לא מצולם כי זה חלק מההשתקה שלנו.

<נ': אני יודעת שזה לא באופן אישי, הרגע דיברתם על זה גם, אבל זה קצת חבל לי.

<נ': אז אני נ', בת 27 היום, - - - במקצועי.

<נ': באתי לתת עדות אבל גם באתי הרבה לדברים טכנים כחלק מהרצון שלי להשפיע.

<נ': אני נאנסתי בדייט.

<נ': בדייט ראשון.

<נ': מפגש שהיה אמור להיות היכרות ראשונית וזה הפך לאונס אלים.

<נ': האנס שלי בא לאנוס אותי כי מהרגע הראשון שנפגשנו הוא כבר התחיל, לא חיכה לשום דבר.

<נ': אני לא אכנס לפרטי המקרה.

<נ': אני רק אציין שמכוון שאני באה מבית דתי ומרקע דתי זה היה האירוע המיני הראשון שהייתי נוכחת בו.

<נ': הייתי נוכחת ולא חלק ממנו.

<נ': לגמרי רק נוכחת.

<נ': אני רוצה עכשיו לציין את התחנות בהן עברתי מאז האונס ואיפה אני רואה מקום לשימור ושיפור.

<נ': למחרת האונס הגעתי למשטרת - - -.

<נ': וכאן המקום לספר בשבחם.

<נ': הם התנהגו אליי ברגישות, במקצועיות, בעדינות ובכבוד.

<נ': טיפלו באירוע שלי מהר מאוד וכבר יומיים לאחר מכן האנס נעצר.

<נ': אני יודעת שיש הרבה תלונות על משטרת ישראל, אני קיבלתי יחס הכי טוב שאני יכולה לאחל באירוע הכי גרוע שאני יכולה לאחל.

<נ': גם בזמן העימות הם נתנו לי תחושה של הגנה, אמונה וכבוד, למרות שהעימות זה אחד הדברים הקשים שעברתי.

<נ': כחלק מהתהליך התבקשתי לעבור בדיקה גופנית בבית חולים.

<נ': לברר שאני בסדר, לתת תרופות וכדומה וגם כהוכחה לבית משפט, כמו שדיברה קודמתי.

<נ': דבר זה היה כעונש שני.

<נ': אמנם הייתה רגישות אך אדם לאחר פגיעה בגופו אינו רוצה שאיש ייגע בו ופה זה קושי גדול והפער בין הרצון להבדק ולתת הוכחות כדי שיאמינו לך לבין זה שאתה לא רוצה שאף אחד ייגע בך הוא פער מאוד מאוד גדול.

<נ': בפרקליטות קיבלה אותי פרקליטה מהמגזר הערבי.

<נ': הדבר הראשון שהיא אמרה לי, אנחנו באות מאותו רקע דתי, ולכן אני מבינה ללבך.

<נ': אז הבנתי שאני בידיים טובות ובאמת היא נתנה לי את כל התמיכה האפשרית, התקשרה למרכז סיוע בשביל שידברו איתי.

<נ': לצערי התחלפה הפרקליטה מהסיבות המשמחות שלה, היא ילדה, והיא הוחלפה באחרת.

<נ': שם הרגשתי כל הזמן להגן על עצמי ועל הסיפור שלי.

<נ': הייתי צריכה להלחם על זה שלא רציתי בזה, היא לא האמינה לי שאני תמימה ולא חשבתי על אופציה מין בדייט בשעת לילה.

<נ': זה היה מאבק קשה.

<נ': רק לאחר התסקיר קורבן היא ראתה את ההשפעות עליי, הרגשתי שהיא מקבלת אותי יותר.

<נ': לפני זה היה ממש מלחמה קשה, למרות שהוא הודה כבר בשלב מוקדם יותר.

<נ': לגבי העונש, בדיחה.

<נ': הוא קיבל כמעט שנתיים.

<נ': הוא השתחרר עוד לפני שאני הספקתי להתאושש.

<נ': זה שזה שנתיים אני יודעת שזה הרבה במדינת ישראל שזה שהוא בכלל הוא נשפט לשנתיים- - -

<קריאה: הוא הורשע באונס?

<נ': הוא הואשם בשני סעיפי אונס.

עאידה תומא סלימאן: מה זה עסקת טיעון הייתה?

<נ': בסוף היתה עסקת טיעון לא לגבי העונש.

<נ': בעסקת טיעון הסכמתי להוריד סעיף אחד של אונס.

<נ': אבל עדיין נשארו שניים ובכל זאת שנתיים זה - - - את יודעת כמה זה בדיחה.

<קריאה: בת כמה היית?

<נ': 24.

<קריאה: והוא?

<נ': הוא 29.

<נ': שהגעתי לתחנת משטרה ידעתי עליו שם ומספר טלפון, עיר מגורים אולי וזהו, לא הספקתי להכיר אותו בכלל, הוא לא נתן לי למרות שביקשתי.

<נ': נלחמתי בו שעה עד שפשוט הוא גבר עליי והפחד מהמוות גבר עליי ופשוט נתתי לו לעשות מה שהוא רוצה.

<נ': לגבי המשפט האזרחי.

<נ': הגשתי תביעה אזרחית.

<נ': הרגשתי כל כך לבד בתהליך הזה.

<נ': לאחר משפט ארוך, מייגע, השופטים החליטו על סכום זעום ובעצם אין מי שמפקח על זה שהוא יתן לי את הסכום.

<נ': אז בעצם הוא לא שילם וזה משהו שאני הכי רוצה בעולם שנוביל לאיזה שינוי בעניין הזה, שיהיה מי שיפקח על זה.

<נ': כי בעצם בסוף היה לי או להסכים לאיזה הסדר טיעון איתו ולקבל פחות מחצי מהסכום או שהוא לא ישלם לי בכלל.

<נ': וזה נראה לי אבסורדי כל כך, גם סכום זעום שלא מכסה ארבעה טיפולים.

<נ': התהליכים האלה היו מתישים מאוד.

<נ': כמה שהתברכתי באנשים סביבי שתמכו בי ובמערכת המשפט שלרוב הייתה בסדר איתי התהליך היה ארוך, סיוטי, לקח כל פיסת כח שלא הייתה לי, ולכן רציתי לסיים עם זה ולא היה אכפת לי מהפיצוי.

<נ': בפן היותר אישי אחרי האונס הייתי במשך שנה במיטה, בלי יכולת לעשות כלום, בטח שלא לעבוד.

<נ': עליתי הרבה במשקל, התנתקתי מחברים ובקושי סיימתי את התואר.

<נ': וזה בתודה לצוות החוג שלי שתמך בי ועזר לי לסיים את התואר למרות האפיסת כוחות שהייתי בה.

<נ': איבדתי אמון בכולם, בעולם, בתמימות שהייתה לי.

<נ': אני כרגע סובלת מדבר הנקרא פוסט טראומה דיסאסוציאטיבית, יש לי המון ניתוקים, אני מנותקת מכל דבר זוגי שאופציונלי לי, אני מנותקת רגשית מהמון דברים.

<נ': זה התחיל בעצם באונס עצמו שבו התנתקתי ואפשרתי לו לעשות מה שהוא רוצה בי וזה נשאר עד היום בהמון המון דברים.

<נ': אני לא מספרת את זה בשביל רחמים אלא בשביל לתת תמונה של איזה מצב נמצאות נשים כמוני.

<נ': הפחד מזוגיות, מדייטים.

<נ': אם אני מסכימה לצאת לדייט זה רק כי יושבים לידי החברה שלי בשולחן מולי ועוד צוות מבחוץ שחפ"ק כזה, יש קבוצת וואטסאפ מיוחדת לזה.

<נ': הפחד מללכת סתם בעיר, הפחד מלפגוש אותו.

<נ': צו הרחקה הוא 300 מטר.

<נ': 300 מטר ואני כבר לא בחיים.

<נ': פשוט פחד קיומי.

<נ': נולדתי עם רצון להיות אמא, לגדל ילדים, זה משהו שאני כמהה לו מגיל מאוד מאוד צעיר.

<נ': אך כעת הדברים מתעכבים כבר מספר שנים בגלל האונס.

<נ': הכל נחרב, העולם עצר מלכת.

<נ': עברתי תהליכים וטיפולים.

<נ': אני כבר כמעט שנתיים עובדת.

<נ': כמה כוחות הייתי צריכה לגייס לזה ועדיין מלחמה יום יומית לקום מהמיטה, זה הפעולה הכי קשה בעולם.

<נ': מה שנראה לנו הכי טבעי זה פשוט לצאת מהמיטה, לקום בבוקר, להתלבש.

<נ': אני כרגע בטיפול מנסה לשקם את מי שאני.

<נ': במייל של הוועדה שאלו על העניין הכלכלי, מה הפגיעה הכלכלית.

<נ': אז קודם כל לא עבדתי שנה שזה גם והטיפולים.

<נ': אין ספק שזו פגיעה קשה, במיוחד כשהפיצויים כל כך מזעריים.

<נ': הטיפולים כנראה לא ייפסקו בזמן הקרוב ובעצם הפיצוי הזעום שהוא נתן כבר כיסה את זה.

<נ': זהו, באתי לפה בשביל לנסות לקדם, לשנות, במקום לשבת בבית ולבכות על מר גורלי אני רוצה לנסות לקדם ולהשפיע.

<נ': אני רוצה להודות לך, חברת הכנסת תומא סלימאן, על מתן האפשרות ועל העוזרים - - -ויארא שפה היא מלווה אותי ברגישות לאורך כל התקופה על ההקשבה והעזרה.

<נ': תודה רבה לכם.

עאידה תומא סלימאן: תודה יארא, אני יודעת שאת עוברת המון איתי.

עאידה תומא סלימאן: יש כאלה שחושבים שישיבות בכנסת אמורות לעסוק בדיון משפטי ודיון על שירותים וכו'.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאם אנחנו לא נקשיב לקולות האלה ולעדויות האלה אנחנו אף פעם לא נדע איך לפעול באמת כדי לייצג את הציבור שבחר בנו.

עאידה תומא סלימאן: ואם לא נצליח להתחבר גם לרגש המקום הזה יכול לזרוק אותנו לכל מיני כיוונים שהם לא באמת הכיוון שבאנו בשבילו.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מודה לכל מי שהייתה מוכנה לשתף אותנו בכאב ולהאיר את עינינו.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מודה לך.

עאידה תומא סלימאן: כמו תמיד קשה לי המעברים האלה אבל אנחנו חייבים לעשות את זה.

עאידה תומא סלימאן: נשארו לנו שבע דקות.

עאידה תומא סלימאן: כל נקודה שעולה מחייבת בדיון יותר רחב, אני חייבת להגיד את זה.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה רק להגיד לכם שבעניין בתי חולים והיחס שלהם לערכת הראיות אנחנו בקרוב מאוד נקיים דיון בנושא כי כבר ביקשתי מהממ"מ להכין לנו מסמך על הנושא הזה שחוקר את כל הנושא ומה המצב במדינה וגם חוקר את הנושא בהשוואה למה שקיים בעולם ומה נהוג בעולם.

עאידה תומא סלימאן: ברגע שהם יסיימו את העבודה אנחנו נקיים את הדיון הזה ונחייב את משרד הבריאות להקשיב לנו לאחר שנבין מה אפשר לעשות.

עאידה תומא סלימאן: חברי הכנסת רוצים להתייחס במשהו?

יהודה גליק: אני באתי לפה היום באמת בדיוק בשביל לשמוע את הדברים האלה.

יהודה גליק: אני מוכרח לומר קצת ידעתי כמה ימים לפני כן אבל באמת התמימות שלי, אני כל פעם מגלה עד כמה אני תמים.

יהודה גליק: זה שבנאדם יושב בעידן שלנו שנתיים על אונס שיודעים מי הוא שהורשע, שנתיים זה נראה לי, כבר אמרתי בדיון הקודם, אונס זה רצח וצריך להתייחס לזה ככה.

יהודה גליק: ולא יכול להיות שלה נהרסו החיים והוא מסתובב היום חופשי.

יהודה גליק: אני חושב שזו בדיחה.

יהודה גליק: אבל בכל מקרה אני כן רוצה להודות לך עאידה על האפשרות של לתת לבנות האלה לדבר באמת זה חלק מהתמיכה כי הדבר הכי חשוב כרגע זה לתת להן את כל הסיוע שרק ניתן כדי שהן יחזרו לחיים שלהן.

יהודה גליק: נדמה לי שמה שדובר פה לפני כן על תמיכה במרכזי סיוע לתת לבנות האלה, חייבים לתת להן את כל הכוח שבעולם.

יהודה גליק: עצם העובדה שהן ישבו פה אני משוכנע, בטוח ששתיהן לא ישנו אתמול בלילה אבל בטח גם לא בחודשים האחרונים.

יהודה גליק: אז אתן גיבורות, אלופות והתמיכה צריכה להמשך גם למרכזי הסיוע ומה שהושמע פה.

יהודה גליק: עד כאן.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: יש לי עוד עדויות.

עאידה תומא סלימאן: אני שלחתי לבקש אישור מהיו"ר לתת לנו עוד 10 דקות ואני לא יודעת אם יהיה.

עאידה תומא סלימאן: יש שתי עדויות אני אאפשר רק להקריא קטעים מהעדות של ע'.

עאידה תומא סלימאן: אבל באמת ככה דקה, דקה וחצי ואז אני אתן לך חברת הכנסת מרב.

<קריאה: ע' הוא נשוי למ' שעברה תקיפה מינית על ידי המעסיק שלה.

<קריאה: הוא סיפר לנו קצת יותר את הסיפור שלו אבל אני אקפוץ ישר לזה.

<קריאה: קודם כל הוא מספק כאילו מגיע מ- - - הוא התקשר והוא אומר מה שהיה חסר לי מצאתי אצלה, התחתנו ובהתחלה היו לנו חיים יפים, אושר ועושר.

<קריאה: תקופה אחרי שהתחתנו הייתה לי נפילה כלכלית.

<קריאה: התחלנו לחפש עבודה, אני ואשתי, בנוסף לעסק שהיה לנו כדי לצאת מחובות.

<קריאה: אני הייתי עובדת בבניין ואשתי השיגה עבודה משרדית.

<קריאה: למחרת ביקשתי טלפון מהמשטרה וביקשו ממני להיות בתחנה.

<קריאה: הלכתי וגיליתי שיומיים לפני הבוס שלה בעבודה תקף אותה מינית והיא הגישה נגדו תלונה במשטרה.

<קריאה: ברגע הראשון ראיתי שחור בעיניים.

<קריאה: התחלתי להיות עצבני.

<קריאה: היא פחדה ממני ופחדה שאני אפגע בו.

<קריאה: אחותה הסבירה לי מה קרה בעבודה שלה ואיך זה היה.

<קריאה: אני הייתי הבנאדם הכי קרוב אליה, אפילו אותי היא שנאה.

<קריאה: היא התרחקה מכולם ושכחה שהיא אמא.

<קריאה: במשך חודש וחצי הילדים נשארו אצל ההורים שלנו כי הילדים היו מפחדים מהצעקות שלה בלילה.

<קריאה: למשך חודשיים היא לא הייתה ישנה בלילה בלי תרופות.

עאידה תומא סלימאן: סליחה.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מצטערת אבל עכשיו בדיוק ענו לי, אין אישור, חייבים לסיים.

עאידה תומא סלימאן: לא מאפשרים.

עאידה תומא סלימאן: לא רק שאין אישור עם בקשה לסיים מייד.

עאידה תומא סלימאן: אז אני מאוד מצטערת אבל חברת הכנסת מרב רוצה להגיד משפט שניים.

מרב מיכאלי: בסוף זה על הכוח הפוליטי שלנו, אני אקפוץ לסוף.

מרב מיכאלי: אם אנחנו רוצות יותר כסף למרכזי סיוע, אם אנחנו רוצות חוק זכויות נפגעות עבירה ונפגעי עבירה שכולל טיפול ושיקום ופיצוי וכל הדבר הזה.

מרב מיכאלי: אם אנחנו רוצות חיזוק של המערכת שמטפלת בזה אנחנו צריכות כוח פוליטי חברות יקרות שלי.

עאידה תומא סלימאן: אני קיבלתי עכשיו הערה מעורך דין איתי נאמן ממונה ארצי לנפגעי עבירות מין בסיוע המשפטי.

עאידה תומא סלימאן: הסיוע המשפטי נותן חינם וללא כל תנאי לנפגעות עבירות מין תמיכה וסיוע וזה כדאי שתדעו.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להגיד דבר אחד.

עאידה תומא סלימאן: הדיון הזה לא הסתיים.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה שמהמשטרה ומהפרקליטות להפגש עכשיו אחרי זה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו נפנה לשרה בעניין המימון ולכלול אתכם בתכנית ואנחנו נבקש חתימה של כלל חברי הכנסת על זה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו נהיה בקשר עם איגוד מרכזי הסיוע כדי להמשיך את הדיון הזה, לתת כבוד לנפגעות ולעדויות שלא הספקנו לתת להם את הזמן המתאים להעלות את העדות שלהם.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מצטערת אנחנו נקיים דיון המשך.

עאידה תומא סלימאן: תודה לכולם.