הוועדה המיוחדת למאבק בנגעי הסמים והאלכוהול, כנסת 20, פרוטוקול מספר 109, 2017-12-25 10:00

תמר זנדברג: בוקר טוב לכולם, אני מתכבדת לפתוח את ישיבת וועדת הסמים והאלכוהול של הכנסת.

תמר זנדברג: הנושא הוא עישון בבתי הספר.

תמר זנדברג: אני חייבת לומר שזה חוב שיש לנו מיום זכויות הילד שהתרחש כאן לפני איזה חודש, משהו כזה.

תמר זנדברג: מסיבות שלא תלויות בנו לא יכולנו לקיים את הדיון הזה באותו יום, אבל בכל זאת, מפאת חשיבותו, רצינו להגיע אליו היום.

תמר זנדברג: הנושא של אכיפת עישון הוא נושא בו עסקנו כמה פעמים, בנושא של עישון בבתי הספר ואכיפה.

תמר זנדברג: קיבלנו ממשרד החינוך, ותכף נשמע, מידע על כך שמצד אחד – או לא מצד אחד, מידע על כך שהעישון בבתי הספר הוא אסור, על חוזר מנכ"ל שיצא בנושא.

תמר זנדברג: בעבר לא קיבלנו כמעט בכל מידע או נתונים לגבי איך הדבר הזה נאכף, ואיך הוא קורה בפועל, בשטח של בתי הספר עצמם, כאשר כן קיבלנו הרבה מידע ודיווחים שהגיעו אלינו פשוט מהשטח, על עישון גם של מורים, כמובן של תלמידים – לא יודעת אם כתוצאה מזה, בהשראת זה, או לפחות שלא במניעה.

תמר זנדברג: אנחנו במערכת החינוך רוצים לחשוב שהמורים מהווים השראה לתלמידים ולא להפך, למרות שמהמשפט: מכל מלמדיי השכלתי ואין אדם מתקנא אלא בבנו ובתלמידו הוא מן הסתם נכון בכל מצב.

תמר זנדברג: אנחנו בעידן שלא רק למורים יש מה ללמד את התלמידים, אלא גם להפך.

תמר זנדברג: באופן כללי, לא רק למבוגרים יש מה להנחיל לבני הנוער, אלא גם להפך.

תמר זנדברג: בנושא העישון זה מזיק לכולם.

תמר זנדברג: אין ספק שאם יש מבוגרים או מורים שמעשנים, זה מבחינתם כבר איזשהו הרגל, התמכרות, משהו שהם אולי גם אם היו רוצים לא יכולים להפסיק, אבל בבתי הספר הקהל הרלוונטי והמשמעותי זה הקהל של התלמידים, התלמידות, של בני הנוער.

תמר זנדברג: מניעת העישון מלהיות רווח ברחבי בית הספר, בחצר בית הספר, בפינות עישון בבית הספר, במחששות בבית הספר, בכל הדברים האלה, הוא מאוד חשוב וקריטי אפילו בגיל הזה ובשלב הזה.

תמר זנדברג: על כן, הנהלים של משרד החינוך בנושא הזה והאכיפה של משרד החינוך הוא בעל ערך מאוד גדול.

תמר זנדברג: באיחור של חודש, אנחנו נערוך את הישיבה הזו היום.

תמר זנדברג: נענינו לבקשה שהייתה כאן, בגלל שהיו באותו יום כל מיני כנסים ואירועים של משרד הבריאות, משרד החינוך, לא יודעת מה - - -

<קריאה: משרד הבריאות, אנחנו היינו אמורים - - -

תמר זנדברג: אוקי, מאה אחוז.

תמר זנדברג: אז היום אנחנו פה, ונתחיל אז איתך, קרן ממשרד החינוך, בבקשה.

<קרן רוט איטח: קודם כל, אני באמת אברך על הדיון ואני שמחה שהוא מתקיים.

<קרן רוט איטח: קרן רוט איטח, ממונה על תחום מניעת סמים ואלכוהול במשרד החינוך.

<קרן רוט איטח: אז כמו שנאמר פה בהרבה מאוד הזדמנויות, הסיפור של העישון הוא נושא של התנהגות סיכונית בגיל ההתבגרות.

<קרן רוט איטח: אנחנו עדים לכך ומודעים לכך שהתחלה של עישון קשורה להתנהגויות סיכון נוספות, החל מנשירה מבית הספר וכלה בהתנהגויות של שימוש בחומרים אחרים.

<קרן רוט איטח: אני רוצה לומר שדווקא בהתייחס לפתיחה שלך, חברת הכנסת תמר זנדברג, שלגבי הסיפור של העישון, אנחנו רואים שלאורך השנים, בנתונים שיש לנו שאיתם אנחנו עובדים, אנחנו רואים שבני נוער לאורך השנים, מ-38% ל98% שהתנסו בעישון, אנחנו כרגע עומדים בנתונים האחרונים ב-2014 על 12% לנוער שהתנסו בעישון.

תמר זנדברג: מה זה בני נוער?

תמר זנדברג: באיזה גילאים?

<קרן רוט איטח: 12-18.

<קרן רוט איטח: אני לא יודעת מה יהיה - - -

תמר זנדברג: 12 עד 18?

<קרן רוט איטח: אני לא יודעת מה יהיה במחקר של 2018, אנחנו נצטרך להיות מה תהיה המגמה במחקר הבא, במדידה הבאה שתהיה.

<קרן רוט איטח: אני רוצה לומר שדווקא לגבי העישון, אני חושבת שבני הנוער הפנימו את המסר שטבק מזיק לבריאות, והיום לצערי הרב, מה שמאוד "in", זה הסיפור של הקנאביס.

<קרן רוט איטח: בני נוער היום חושבים שקנאביס זה בריא, ושזה פחות מסוכן לעשן קנאביס, וזה כולל את ההורים שלהם, שאומרים לי שהם מעדיפים שהילדים שלהם יעשנו קנאביס ולא טבק.

תמר זנדברג: אתם מזהים תופעה של עישון קנאביס בבתי הספר?

<קרן רוט איטח: יש לנו גם אירועים של קנאביס בבתי הספר.

תמר זנדברג: אוקי, באיזה היקף?

<קרן רוט איטח: אני לא יכולה לומר לך בהיקף, אנחנו יודעים ממחקרים שיש לנו עלייה בשיעור בני הנוער שמעשנים סמים - - -

תמר זנדברג: לא, רגע, אני שנייה – הדיון כאן עוסק במה שקורה בבתי הספר, ולצורך זה באחריות של משרד החינוך.

תמר זנדברג: את הנושא הכללי של מה קורה מבחינת חשיפה וכולי לאלכוהול, לקנאביס, להמון דברים אחרים, אנחנו מכירים את זה מהסקרים של הרשות למלחמה בסמים.

תמר זנדברג: זה נושא אחר, אני אגיד למה: כיום, קודם כל, קנאביס הוא לא חוקי בכלל, לאף אחד.

תמר זנדברג: גם אם יהיה, או ניקח את הדוגמה של אלכוהול שהוא חוקי, אבל לא לבני נוער, בטח ובטח לא – לא השימוש, המכירה.

תמר זנדברג: בטח ובטח לא בבתי הספר.

תמר זנדברג: זה דבר שבאופן ברור, אנחנו כמדינה, כחברה, לא מעודדים אותו לבני הנוער.

תמר זנדברג: מצד שני, דווקא העישון, יש לנו פה איזושהי נקודת עיוורון, איזושהי לקונה.

תמר זנדברג: את יודעת, אין פינות שתיית אלכוהול בבתי הספר, וגם לא פינות עישון קנאביס.

תמר זנדברג: לעומת זאת מחששות ופינות עישון בחצר או בתוך מבנים יש בבתי הספר.

<קריאה: לא במוסד, לא פינת עישון בקרב - - -

תמר זנדברג: אה, תודה רבה באמת.

תמר זנדברג: תודה רבה לפחות שזה לא ממוסד, אבל מוסד המחששה היא מוסד ידוע מימים ימימה.

<קרן רוט איטח: נכון, אנחנו מכירים את התופעה הזאת.

<קרן רוט איטח: אני רק רוצה - - -

תמר זנדברג: הישיבה הזאת באה להתמודד עם זה.

תמר זנדברג: אם יש תופעה רווחת או גדלה של שימוש בקנאביס או שתיית אלכוהול, או שימוש בסמי פיצוציות או אינני יודעת מה, בבתי הספר, זה דבר שאתם צריכים א', לדווח לנו עליו, וב', כמובן להתמודד איתו באמצעות נהלים, חוזר מנכ"ל, הזמנת גורמי אכיפה וגם פלילית.

תמר זנדברג: אז תדווחי לנו, אם יש תופעה כזו אני מבקשת - ככל שיש תופעה כזו, אם קיימת, אני מבקשת שקודם כל תדווחו לנו עלינו מבחינת, קודם כל, מה ההיקף שלה.

תמר זנדברג: על היקף העישון, את אומרת, יש כמה?

תמר זנדברג: 12% היום שהתנסו בעישון.

<קרן רוט איטח: בדיווחים של יוסי הראל, מדובר על 12% בני נוער שהתנסו בעישון, וזה במגמה של ירידה.

<קרן רוט איטח: זאת אומרת שאם אנחנו מדברים על צמצום כניסה למעגל העישון, אנחנו רואים מגמה נמדדת של צמצום הכניסה.

תמר זנדברג: אוקי, מצד שני - - -

<קרן רוט איטח: אני לא יודעת מה יהיה ב-2018, במדידה הבאה.

תמר זנדברג: כן, את יודעת שהנתונים הכלליים במדינת ישראל מראים אחרי הרבה שנים של ירידה, מראים על מגמת עלייה.

תמר זנדברג: זאת מגמה שאנחנו רוצים לעצור אותה, ואיך אומרים?

תמר זנדברג: זו תוצאה של מדיניות.

תמר זנדברג: לכן, הנושא של פינות עישון ואכיפה של עישון – ושוב, אוכלוסיית המורים, המבוגרים, היא מאוד משמעותית פה.

תמר זנדברג: כי אם יש מקום שבו לא ממוסד, כן ממוסד, יש מקום שבו מתאספים ומתכנסים ומורים מעשנים בהפסקות או בין השיעורים, או אחרי או לפני, זה מתן לגיטימציה ודוגמה מאוד רעה.

תמר זנדברג: אני מניחה שמורים לא מעשנים קנאביס ואולי גם לא שותים אלכוהול בזמן ה - - -

<קרן רוט איטח: הם גם לא אמורים לעשן טבק.

<קרן רוט איטח: זאת אומרת שלגבי תלמידים, הנוער והאיסור היה משכבר הימים.

<קרן רוט איטח: זאת אומרת שאין פה שום דבר חדש.

<קרן רוט איטח: תלמידים שנתפסים מעשנים במחששות או שלא במחששות, מה שאסור שיקרה, הם נענשים.

<קרן רוט איטח: בפעילות בית ספרית או בפעילות חוץ בית ספרית הם נענשים, ויש הנחיות ויש איזשהו מדרג ש ענישה, כולל השהייה מבית הספר, זימון הורים וגם הפנייה לטיפול במידת הצורך, אוקי?

<קרן רוט איטח: זה לגבי תלמידים, מאז ומתמיד אסור היה לעשן בתוך בתי הספר.

<קרן רוט איטח: לגבי מורים, המדיניות הייתה שמותר היה לעשן, על פי חוק, בחדרי עישון.

<קרן רוט איטח: החל מפברואר 2016, משהורחב האיסור במקומות ציבור, ההרחבה בוודאי חלה על מוסדות חינוך, והוצאו חדרי העישון מבתי הספר.

<קרן רוט איטח: לגבי שאלתך על מספר בתי הספר מהם הוצא חדר העישון, כרגע אין לי את הנתון הזה, הוא לא השתנה.

<קרן רוט איטח: אנחנו הכנסנו את זה למהלך של בקרה, ונמצא פה איתי האחראי על בקרה במשרד החינוך.

תמר זנדברג: מה זה אומר בקרה?

<אלון שרון: שאנחנו שולחים - - -

<קרן רוט איטח: תציג את עצמך.

<אלון שרון: אני אלון שרון, אני מנהל אגף הבקרה שהוא חלק ממנהל שנקרא מנהל רישוי, בקרה ואכיפה.

<אלון שרון: כולו עוסק בצורות שונות של בקרה בתוך מערכת החינוך, על בתי ספר יסודיים, על יסודיים, חטיבות ביניים, גני ילדים, צהרונים.

תמר זנדברג: אוקי.

<אלון שרון: בעיקרון, אנחנו שולחים צוותי בקרה, זה יכול להיות צוות בקרה עם אופי פדגוגי, כמו מנהלי בתי ספר לשעבר, או צוותי בקרה שהם יותר אדמיניסטרטיביים.

<אלון שרון: הם מגיעים לבתי הספר ועושים שורה של בדיקות.

<אלון שרון: הבקרות שלנו יכולות להיות במופע שאנחנו קוראים לו מופע רב תחומי, כלומר בקרה של יומיים שלמים, שורה של נושאים שמתייחסים לבתי הספר, קשורים למשאבים, קשורים לשגרה בתוך בתי הספר, שגרה ניהולית או שגרה פדגוגית, וקשורים לסביבה ולאורח חיים בריא של תלמידים.

<אלון שרון: זו יחידה נוספת שהכנסנו עכשיו כיחידת שגרה.

<אלון שרון: הכנסנו אותה לפני 3 שנים.

<אלון שרון: השנה הכנסנו לתוך היחידה הזאת גם בדיקה בנושא של חדרי עישון בבתי הספר, באילו בתי ספר קיים איזשהו פסיליטי שמאפשר למורים לעשן.

תמר זנדברג: ו – ?

<אלון שרון: אין לי עדיין, אני לא יכול לתת לך עדיין לימודים, כי אנחנו בתחילת שנת הלימודים, אבל הנושא הזה - - -

תמר זנדברג: רגע, זה נכנס פעם ראשונה השנה?

<אלון שרון: בתור בדיקה שגרתית, לחלק מה - - -

תמר זנדברג: כמה בתי ספר נבדקו השנה בסך הכל?

<אלון שרון: נבדקים כל שנה משהו כמו 400 בתי ספר, אנחנו מצפים לכסות את כל המערכת אחת ל-4 עד 5 שנים.

תמר זנדברג: את כל בתי הספר בארץ?

<אלון שרון: את כל בתי הספר היסודיים.

<אלון שרון: כרגע אנחנו בודקים רק ביסודיים הרשמיים, אבל אנחנו נכניס גם את ה - - -

תמר זנדברג: רגע, אבל פינות עישון זה דבר שמן הסתם רלוונטי הרבה יותר לתיכונים מאשר ליסודיים.

<אלון שרון: התחלנו השנה לעשות בקרה גם ל- - -

<קריאה: לגבי מורים?

<קריאה: מדברים על הקפה של מורים.

תמר זנדברג: אני מבינה.

תמר זנדברג: תראו, המסר שלנו – שוב, אמרתי את זה בהתחלה.

תמר זנדברג: מורים, אלה שמעשנים, הם אנשים מבוגרים.

תמר זנדברג: מן הסתם, קשה לי להאמין שהם התחילו לעשן – זאת אומרת, אנחנו רוצים לאסור את זה, רוצים להוציא את פינות העישון, אבל הנזק הגדול ביותר בתיכונים, זה שהמורים מעשנים ואז התלמידים מעשנים, וזאת כניסה למעגל עישון של מישהו שקודם לא היה.

תמר זנדברג: לכן הבדיקה הזו היא מאוד חשובה.

תמר זנדברג: את אמרת מגיל 12, בגיל 12 - - -

<קרן רוט איטח: זה לא קורה בהשפעת המורים.

<קרן רוט איטח: התלמידים מעשנים בהשפעה חברתית, לא בגלל המורים.

תמר זנדברג: אין בעיה, אבל הימצאותה של מחששה או הימצאותה של פינת עישון בבית הספר, היא מהווה מקום שבו - - -

<אלון שרון: אבל המורים לא מעשנים במחששה.

תמר זנדברג: אוקי.

תמר זנדברג: מה קורה בתיכונים?

<אלון שרון: אוקי, אבל הדרך הנסיבתית להציג שבגלל מורים תלמידים - - -

תמר זנדברג: אני לא מציגה את זה בדרך נסיבתית.

תמר זנדברג: אני לא רוצה שתהיה מחששה בבית ספר.

<אלון שרון: אוקי, האמירה הזאת מקובלת והיא נכונה.

תמר זנדברג: אז אני רוצה לדעת, מכיוון שאנחנו יודעים מהצד השני שיש מחששות בבתי ספר, אז אני רוצה לדעת איך משרד החינוך נערך לבדיקה של זה.

תמר זנדברג: אז הוצגה כאן בקרה שאומרת: אנחנו הולכים ל-400 בתי ספר בשנה, תוך 4-5 שנים נכסה את כל בתי הספר היסודיים.

תמר זנדברג: שאלת המשך: מה קורה בתיכונים?

תמר זנדברג: זה הכל.

<אלון שרון: אז אני אענה לך בהיבט של בקרה.

<אלון שרון: בהיבט של בקרה, אנחנו נכנסים גם לתיכונים, ונושא הבדיקה הזה נמצא גם בחטיבות העליונות.

<אלון שרון: יחד עם זאת, צריך לומר - - -

תמר זנדברג: מה זה?

תמר זנדברג: התחיל?

תמר זנדברג: לא התחיל?

תמר זנדברג: מתי?

<אלון שרון: יחד עם זאת, זה התחיל בשנה שעברה והשנה אנחנו גם עושים.

<אלון שרון: יחד עם זאת, צריך לומר, לצערי, דווקא ארגוני המורים, שאני מאוד מכבד אותם ושליחותם חשובה, מנעו מאתנו בשנה שעברה לבצע בקרה תקינה בבתי הספר.

<אלון שרון: לכן גם הנושא הזה לא נבדק.

תמר זנדברג: מה זאת אומרת?

תמר זנדברג: מנעו בדיקה בנושא הזה או באופן כללי?

<אלון שרון: לא, באופן כללי.

<אלון שרון: הכילו עיצומים על נושאים רבים כולל בקרות - - -

תמר זנדברג: אוקי, תראה, יחסי העבודה בין משרד החינוך לבין ארגוני המורים בשלל דברים, אני לא נכנסת לזה, זה לא העניין של הוועדה שלנו.

תמר זנדברג: השאלה שלי - - -

<אלון שרון: אני לא רוצה להיכנס, אבל יש עוד דרכים לעשות בקרה.

<אלון שרון: למשל, יש מפקחים של משרד החינוך, שהם מפקחים, הם בעלי הכשרה פדגוגית, שהיו בעבר מנהלי בתי ספר וכולי.

<אלון שרון: הם עושים ביקורים שגרתיים בבתי ספר.

תמר זנדברג: אתה יכול רק – שם ותפקיד, בבקשה.

<לירון ספרד: עורך דין לירון ספרד, לשכה משפטית, משרד החינוך.

<לירון ספרד: במסגרת ההנחיות, מאז כניסתו לתוקף של התיקון שעוסק – הצו שהכניס לתוקף עישון בכל - - -

תמר זנדברג: פברואר 2016.

<לירון ספרד: נכון.

<לירון ספרד: כל מקום, מוסד חינוך, לרבות חסר המוסד, מגורים תלמידים, אזורי כניסה ויציאה בטווח של 10 מטרים אסור לעישון.

<לירון ספרד: אז גם צפוי לצאת בינואר הקרוב, וקרן יכולה להתייחס לזה ולהרחיב את זה, חוזר מנכ"ל.

<לירון ספרד: עם כניסתו של החוק – של הצו, בעצם, התוספת הראשונה – יצאה הודעה לכלל מנהלי מוסדות החינוך לצורך אכיפה ובקרה של העניין הזה, לדרוש בעצם הוצאת חדרי עישון של מורים ממוסדות החינוך.

<לירון ספרד: מחששות או פינות עישון לתלמידים – אני לא אוהב את המילה מחששה, אז פינות עישון לתלמידים הם מראש לא היו במוסדות או משהו מוכר, או משהו שהיה מוסדר.

<לירון ספרד: זה משהו שנקרא, כמו שציינת, זה סוג של מוסד תלמידאי כזה.

תמר זנדברג: אז בשביל זה צריך אכיפה.

<לירון ספרד: יפה.

תמר זנדברג: כי אכיפה, זה אם משהו אסור, אבל בכל זאת עושים אותו, אז הולכים וסוגרים אותו.

<לירון ספרד: אז זה בלי קשר לצו.

<לירון ספרד: זה נכון גם לצו, ומשהצו נכנס לתוקף, יש את זה אפילו ביתר שאת, כי עכשיו יש חקיקה ברורה בנושא הזה.

תמר זנדברג: אוקי, אבל שניה, יש צו-אין צו, אתה אומר, זה דבר שהוא בכל מקרה אסור.

<לירון ספרד: היה אסור, ועכשיו - - -

תמר זנדברג: מה עושים איתו ככל שהוא קיים?

<לירון ספרד: יפה, מכניסתו של הצו לתוקף, אפילו מה שנקרא ביתר שאת, אנחנו צריכים לבדוק את הדבר כי זה דבר - - -

תמר זנדברג: זה שצריך אנחנו יודעים.

תמר זנדברג: מה עשיתם מפברואר 2016 ועד היום?

תמר זנדברג: זה כמעט שנתיים.

<לירון ספרד: יפה.

<לירון ספרד: אז לגבי הפעולות שננקטו, אמרתי, יצאו הנחיות למוסדות החינוך.

<לירון ספרד: יצא חידוד לכל בתי הספר והמנהלים, יש ימי עיון, יש הדרכות, יש את כל הפעילות החינוכית שאני לא ארחיב עליה, כי בעצם האנשים הפדגוגיים הרלוונטיים נמצאים פה.

<לירון ספרד: עכשיו אני אגיד במבט צופה פני עתיד - - -

תמר זנדברג: לא, תגיד קודם כל אתה, הלשכה המשפטית, תגיד מבחינת אכיפה.

תמר זנדברג: ימי עיון, סדנאות, עוד חוזר ועוד חוזר זה נחמד, עד שלא ייכנס - - -

<לירון ספרד: מה שהמחוקק – החוק היום - - -

תמר זנדברג: רגע, מה זאת אומרת חוק?

תמר זנדברג: אתה אמרת כרגע שמחששות לא אמורות להיות.

<לירון ספרד: נכון.

תמר זנדברג: יש בית ספר שיש בו מחששה.

תמר זנדברג: מה זה אומר מבחינתכם?

תמר זנדברג: לא אמור להיות אז - - -

<קרן רוט איטח: שנייה, אני אתייחס לזה.

<קרן רוט איטח: אם יש מחששה, כמו כל התנהגות שהיא לא מותרת – היא מופרת בתקנון בית הספר - - -

תמר זנדברג: כן.

<קרן רוט איטח: אין אישור לקיים מחששות בבית הספר.

<קרן רוט איטח: זה אסור, אין דבר כזה.

תמר זנדברג: וזה קרה, מה עושים?

<קרן רוט איטח: אז במקרה שזה קורה, מזמינים את הילדים לשיחות - - -

תמר זנדברג: מי?

<קרן רוט איטח: מנהל בית הספר עם התלמיד.

תמר זנדברג: אבל אתם עוקבים אחרי זה שזה קורה?

<קרן רוט איטח: בוודאי, מה זאת אומרת עוקבים?

תמר זנדברג: יש לכם איזשהו דיווח שנתי?

תמר זנדברג: בכמה בתי ספר מקבלים דיווחים?

<קרן רוט איטח: לא, אין לי דיווח - - -

תמר זנדברג: אז איך אתם יודעים שזה - - -

<קרן רוט איטח: כי אנחנו מלווים את הדברים האלה עם הדרכים שלנו, שמלווים אירועים - - -

תמר זנדברג: שמה הם?

תמר זנדברג: אני מנסה להבין.

<קרן רוט איטח: אנחנו מנחים את בתי הספר באירועים כאלה.

<קרן רוט איטח: תראו, לילדים שנתפסים כמעשנים, זה כמו שנניח, ילדים נתפסים בהברזה מבית הספר או שעושים איזושהי הפרעה – כל הפרעת משמעת – אין לנו ניטור של כל בעיות המשמעת בתוך בית הספר, ממש לא.

תמר זנדברג: אבל למה?

תמר זנדברג: בנושא הזה יצא – פורסמו הנחיות בפברואר 2016.

<קרן רוט איטח: לא, ההנחיות שפורסמו הן פורסמו למורים, לא לילדים.

תמר זנדברג: מאה אחוז.

<קרן רוט איטח: לילדים אסור לעשן בבית הספר, נקודה, מתמיד.

<קרן רוט איטח: ברגע שהם נתפסים מעשנים בבית הספר, נעשה איתם, כמו כל הפרעת משמעת – גם הפרעת משמעת וגם הליך חינוכי, ולצד ההליך המשמעתי אנחנו גם מציעים להם הליך חינוכי, שיכול להיעשות בכמה דרכים.

<קרן רוט איטח: או הליך טיפולי, או שמפנים אותם לקבוצות גמילה, או שמפנים אותם לקבוצות 'אופי' שאנחנו גם מקיימים בתוך בתי הספר.

תמר זנדברג: את התלמידים או את המורים?

<קרן רוט איטח: את התלמידים.

<קרן רוט איטח: המטרה היא לעזור לילדים להתמודד עם ההתנהגות הלא רצויה.

<קרן רוט איטח: אנחנו פועלים בכל מיני כיוונים, כדי לצמצם את ההתנהגות הזו.

<קרן רוט איטח: אנחנו פתחנו – המנהל החינוך ההתיישבותי, משהו אחר, מענה אחר שעושה עבודה על תלמידי הפנימיות עד גיל 21, שהמטרה שלו היא באמת לעזור לילדים שכבר נכנסו למעגל העישון, לצאת ממעגל העישון.

<קרן רוט איטח: אנחנו פועלים בכל מיני דרכים אכיפתיות, משמעתיות וגם חינוכיות, על מנת לתת מענה לאותם ילדים שנכנסו לתוך מעגל העישון.

תמר זנדברג: מה שאני מנסה לברר אתכם זה – מהרגע שאנחנו יודעים – יש קצת הבדל בין עישון לבין הברזה מבית ספר, במובן הזה שלא בטוח – בעוד שההברזה היא ברורה לצוות החינוכי, שהיא פסולה ולא נכונה וזה, עישון, אני לא בטוחה ולו בגלל שיש מורים ואולי אף מנהלים שמעשנים בעצמם.

תמר זנדברג: לכן, בניגוד להברזה שדיי ברור לי שאין איזושהי הברזה שמתקבלת בקלות דעת בשום בית ספר, בנושא של עישון, כן ככל הנראה צריך יותר hands on של משרד החינוך, כדי לוודא שהצוות החינוכי עושה את תפקידו ואוכף את זה.

<קרן רוט איטח: לגמרי, אבל אני חולקת על דעתך, מכיוון שמבחינתנו עישון של סיגריות לא פחות, אם לא יותר חמור מהברזה מבית הספר, כיוון - - -

תמר זנדברג: מבחינתנו, אין ספק.

<קרן רוט איטח: מבחינתנו, מבחינת המערכת, לא מבחינתי, לא מבחינת פרי.

<קרן רוט איטח: מבחינת המערכת.

תמר זנדברג: לא, מאה אחוז.

תמר זנדברג: מבחינת המערכת, אין ספק, אבל איך את מוודאת שהמבחינתך הזה מחלחל גם לכלל רחבי בתי הספר?

<קרן רוט איטח: איך הוא מחלחל?

<קרן רוט איטח: כיוון שאנחנו עושים הדרכות למדריכים, אנחנו מביאים את המשמעות של הסיפור של העישון בגיל ההתבגרות, מה המשמעות שלו, מה הנזקים לבריאות שלו, מה החיבור של התנהגויות סיכון אחרות - - -

תמר זנדברג: אוקי.

<קרן רוט איטח: איך זה משפיע על התנהגויות אחרות, ואנחנו ממש לא מקלים ראש בעישון, נהפוך הוא.

תמר זנדברג: אף אחד לא אמר שמקלים ראש.

תמר זנדברג: מה שאני כאן מנסה לברר, זה איך אנחנו מתרגמים את אי הקלת הראש הזאת הלכה למעשה.

תמר זנדברג: זאת אומרת, פעם אחת זה סדנאות שאנחנו עושים וכל הדברים האלה, והצגתם את זה כאן גם לא פעם אחת בעבר, וגם היו כאן – התארחו בוועדה תלמידים והראו לנו את כל הדברים.

<קרן רוט איטח: יש פה גם נציגי בתי הספר, אם תרצי - - -

תמר זנדברג: מאה אחוז.

תמר זנדברג: עכשיו, אני רק שואלת:

תמר זנדברג: אחד הדברים זה התמודדות עם הנושא של פינות עישון ועישון בכל מיני מקומות כאלה ואחרים.

תמר זנדברג: על ידי תלמידים שאמרת: איך אתם – מה הגישה שלכם, ומורים, שפה הדבר היחיד ששונה מעבירות משמעת אחרות, שכאן יש לנו – מכיוון שיש עדיין דור מסוים של מורים ומורות שמעשנים בעצמם, יתכן – לא יתכן, אנחנו יודעים שזה קורה, שלא תהיה את אותה התייחסות, וכאן צריך יתר אכיפה ופיקוח של משרד החינוך.

<קרן רוט איטח: אני חושבת שהסיפור הוא לא רק אכיפה של משרד החינוך.

<קרן רוט איטח: את נגעת בנקודה מאוד מורכבת שקשורה בכל התכנים שאנחנו עוסקים בהם.

<קרן רוט איטח: גם התכנים של אלכוהול, כי מורים יכולים גם בתרבות הפנאי שלהם לצרוך אלכוהול - - -

תמר זנדברג: כן, אבל זה ברור שאם – מורים לא שותים בשעות הלימודים, נכון?

<קרן רוט איטח: ממש לא, גם לגבי קנאביס, יש לנו יותר מורים שמעשנים קנאביס כחלק מתרבות הפנאי שלהם.

<קרן רוט איטח: הנתונים לא פוסחים על מורים או על מנהלים, או אני לא יודעת מה, אנשי מקצועות החינוך.

תמר זנדברג: בסדר.

<קרן רוט איטח: את פשוט מציינת את המורכבות של איך אנחנו עוסקים בחינוך, בנושא שהוא מורכב.

<קרן רוט איטח: הוא פוגש אותי כאדם מבוגר, שמאמץ התנהגות מסוימת והיא לא רלוונטית ולא מותאמת למתבגרים.

תמר זנדברג: נכון.

<קרן רוט איטח: ואת – איזו עבודה חינוכית אני עושה עם מתבגר, שיבין את הסיכון שבהתנהגות הזאת בגיל ההתבגרות, ואיך אנחנו נעשה – נסביר להם בצורה שההתנסות תידחה.

<קרן רוט איטח: לכן, מה שאנחנו עושים, אנחנו עובדים - - -

תמר זנדברג: קרן, אני רק מכניסה לך שוב עוד נקודה אחת.

תמר זנדברג: בניגוד לאלכוהול ולעישון קנאביס, ששתיהן התנהגויות שהמורים, כמבוגרים, יכולים לעשות אותן בשעות הפנאי, הם לא עושים אותם, למיטב ידיעתי, בשעות העבודה בבית הספר, כי זה לא – אף אחד לא שותה בירה בשעות העבודה ואף אחד לא - - -

<תהילה שטרנברג: הם מעבירים מסרים.

תמר זנדברג: כן, אבל אנחנו עכשיו לא במסרים, אנחנו כרגע בעישון בבית הספר.

תמר זנדברג: ככל שמורה מעשן בבית ספר - - -

<קריאה: אבל גם מורה לא אמור - - -

תמר זנדברג: אז זה מה שאני אומרת, איך את זה אתם בודקים?

<אלון שרון: אז אנחנו מסבירים, יש בקרות - - -

תמר זנדברג: אבל הבקרות לא עוברות את ארגון המורים.

<לירון ספרד: יש כמה דרגות.

<לירון ספרד: יש נורמות, שקודם כל אומרים למערכת, קודם כל אנחנו אומרים למערכת החינוך, מוסדות חינוך הם אזור ללא עישון, נקודה.

<לירון ספרד: קודם כל זו הנורמה, מייצרים נורמה.

<קרן רוט איטח: אנחנו לא מניחים שאנשים מראש פורעי חוק.

<קרן רוט איטח: אנחנו מניחים שאנשים שעובדים בתוך המערכת, יש איסור עישון בתוך המערכת וזה חל על כל המורים.

<לירון ספרד: קודם כל, זה השלב הראשון של הנורמה, שהיא התחזקה מאז הצו ב-2016.

<לירון ספרד: זה השלב הראשון של הנורמה.

<לירון ספרד: עכשיו, כל נורמה, היא דורשת – יש מורה שלא יודע, 30 שנים מלמד בבית ספר, והיה רגיל לעשן בבית הספר.

<לירון ספרד: יש פה גם שינוי חברתי שצריך לעשות.

<לירון ספרד: חקיקה לא קורית בין רגע.

<לירון ספרד: שינוי חברתי, וזה שינוי תפיסתי שצריך לעשות אותו, אז הוא קורה.

<לירון ספרד: המטרה שלנו כמערכת, היא לוודא שהדבר הזה קורה.

<לירון ספרד: אז חלק מהעדכונים של חוזר המנכ"ל במכתבים שאנחנו מוציאים, אחד הדברים זה גם לייצר לנו כמערכת החינוך, כמי שמפקחים עליה, סט של הנחיות פנימיות מה עושים.

<לירון ספרד: לצורך העניין, כשמפקח מגיע לבית הספר, ועל זה עובדים.

<לירון ספרד: מה הוא בודק?

<לירון ספרד: מפקח בית ספר מגיע לבית ספר, וכשהוא מגיע לבית ספר הוא נכנס לחדר מורים, והוא רואה מורים מעשנים, אז הוא צריך לדעת שהוא צריך להעיר להם, ושהוא צריך לדבר עם המנהל, והוא צריך לחדד את זה.

<לירון ספרד: אם מפקח בית ספר – אולי צריך לעשות גם ביקור בשטח בית ספר.

<לירון ספרד: הוא מזהה בשטח בית ספר את אותו אזור, את פינת העישון הלא ממוסדת של התלמידים, גם צריך לדבר על זה.

<לירון ספרד: במסגרת חוזר המנכ"ל, ייצרו גם מה שנקרא "סט הפעולות הנדרש להתמודדות במקרה שתלמיד נתפס מעשן בשטח בית הספר".

<קרן רוט איטח: זה כבר נכתב.

<לירון ספרד: שכבר קיים.

<לירון ספרד: השלב הבא - - -

תמר זנדברג: רק שאלה אחרונה.

תמר זנדברג: האם יש לכם איזשהו ניטור על הדברים האלה?

<לירון ספרד: מה זה ניטור?

<לירון ספרד: כמה מקרים קורים בשנה - - -

תמר זנדברג: כן, למשל אתם באתם – האם באירועי פיקוח נתפסה מחששה, הוער למנהל – לא ברמה הפרטנית של אירועי משמעת פר תלמיד.

<לירון ספרד: באירועי משמעת, אנחנו בודקים גם האם מורים מעשנים בבתי הספר ואיפה הם עושים את זה, גם האם יש אירועים של תלמידים מעשנים, וגם האם מופעלות בבית הספר תכניות למניעת עישון - - -

תמר זנדברג: אוקי.

תמר זנדברג: את הנתונים האלה של האם מורים מעשנים בבית הספר וכל זה, יהיה לכם את זה בצורה שתוכלו לנטר?

תמר זנדברג: כי אתם יודעים, כדי לדעת אם נוהל עובד ואם הוא עשה שינוי, לא מספיק להסתמך על הסקר של יוסי הראל פיש, כי הוא בודק משהו אחר ועקיף.

תמר זנדברג: לכן יש את ה – אז אני שואלת, בסוף השנה הזו יהיה לכם נתון גם?

<קרן רוט איטח: בוודאי.

<קריאה: לגבי אותו בית ספר ש - - -

<קרן רוט איטח: אני רוצה רק לציין ש - - -

תמר זנדברג: אם תוך 4-5 שנים תכסו את כל בתי הספר, אז אחרי שנה יהיו לכם 20-25%, זה יפה.

<קרן רוט איטח: אני רוצה להתייחס לדבר נוסף.

<קרן רוט איטח: עוד פעילות שאנחנו עושים, זה בתי ספר מקדמי בריאות.

<קרן רוט איטח: גם לכאן – זה עוד ערוץ חינוכי, שאחד הקריטריונים זה שבתי ספר נקיים מעישון, כדי לקבל הכרה שבית הספר מקדם בריאות.

<עירית לבנה: עד 2020 – הכרזנו שכל המוסדות החינוכיים - - -

<קריאה: תציגי את עצמך.

<עירית לבנה: עירית לבנה, המפקחת על הבריאות.

<עירית לבנה: הכרזנו הכרזה משותפת שכל מוסדות החינוך שעד 2020, נתנו זמן לקדם בריאות, ואחד הקריטריונים לקבל - - -

תמר זנדברג: מתי זה קרה?

תמר זנדברג: מתי זה נכנס בתי הספר מקדמי הבריאות?

<עירית לבנה: זו השנה השנייה שמקבלים.

<עירית לבנה: השנה – בתשע"ז הוכרו 900 בתי ספר, רובם יסודיים.

תמר זנדברג: אוקי.

תמר זנדברג: 900 בתי ספר הוכרו כמקדמי בריאות?

<עירית לבנה: הוכרו, ושם אנחנו – זה אחד מהקריטריונים שעכשיו מחודדים.

<עירית לבנה: אתה לא תוכל לקבל הכרה ללא.

<עירית לבנה: אנחנו צופים שבתשע"ח יהיו כבר 1500 בתי ספר כאלה, שזה אחד מהדברים, עמודי התווך שעכשיו אנחנו – שוב, הכרה ניתן במחוז, אחד המרכיבים יהיה נקי מעישון.

תמר זנדברג: אוקי.

<עירית לבנה: אז זה גם עוד איזשהו מהלך.

<אלון שרון: עוד מילה קצרה על הערך המוסך של בקרה מעבר להיבט של הפיקוח עצמו.

<אלון שרון: ברגע שאתה מכניס משהו לבקרה, ואנחנו עושים את זה ביחד עם הצוות המקצועי במשרד, זה בעצם אומר לבתי הספר מה מבחינת המשרד -, ומה מצופה מבתי הספר.

<אלון שרון: בעצם, אתה באיזשהו מקום מכתיב את ההתכווננות של בתי הספר לתוך הנורמה הרצויה.

תמר זנדברג: אוקי, טוב.

תמר זנדברג: משרד הבריאות?

תמר זנדברג: מי ממשרד הבריאות?

תמר זנדברג: יש נציגות, אבל –

<קריאה: יש גם מאכיפה.

תמר זנדברג: יאללה, אכיפה, בוא, תתקרב לשולחן, יש כאן מקום.

תמר זנדברג: כן, שם ותפקיד לפרוטוקול, מה ה-input שלכם בעניין?

<חיים גבע: חיים גבע ממשרד הבריאות.

<חיים גבע: אני רק אגיד שהנושא של בתי הספר נקיים מעישון זה משהו שעובדים עליו המון שנים, עוד לפני התכנית הלאומית, היו גם ניסיונות להעביר את זה בחקיקה.

<חיים גבע: הנושא הזה של האכיפה זה מרכיב אחד מתוך כלל הפעילות המשותפת עם משרד החינוך לגבי תכניות מניעה שאנחנו פועלים ביחד, סיוע לגמילה מעישון למורים שמעוניינים בתי הספר, וכמו שאמרנו, הנושא של האכיפה הוא אחד מזה, הוא אחד מהמרכיבים.

<חיים גבע: תיקון החוק שהיה לאחרונה, בדצמבר 2015 ונכנס לתוקף בפברואר 2016, הוא בעצם היה המרכיב החסר הנוסף האחרון בפאזל, מבחינתנו.

<חיים גבע: ההבנה הייתה שהאכיפה מבחינת הפיקוח העירוני, כמו אכיפה של סעיפים אחרים בחוק, סוכם שהאכיפה תהיה מחוץ לשטח בית ספר, ב-10 מטרים מחוץ לשטח - - -

תמר זנדברג: האכיפה של?

<חיים גבע: האכיפה מצד הפיקוח העירוני, כמו שעושים במקומות אחרים באותו חוק, אז יהיו אחראיים על הצד החיצוני של בית הספר.

<חיים גבע: הפעילות של האכיפה בתוך בית ספר תהיה בכלים המשמעתיים, מנהלתיים, חינוכיים של משרד החינוך, ולכן אנחנו לא חושבים ש – זאת אומרת, אנחנו לא רואים – חשבנו שזה נכון גם אז, ואנחנו עדיין חושבים שזה נכון.

<חיים גבע: רק אגיד עוד דבר אחד: מבחינת יעדים, אנחנו הגדרנו יעד שעד 2020 יהיה 0 חשיפה לעישון כפוי בבית ספר.

<חיים גבע: התחלנו יעד של בערך 30% חשיפה לעישון כפוי, בערך ב-2008, שם היה נתון אחד, ואנחנו בשאיפה, עם כל המרכיבים של המניעה, החינוך, החקיקה והאכיפה, שואפים באמת להגיע לשם.

<חיים גבע: אנחנו לא יודעים אם נצליח להגיע לשם ב-2020, את זה גם נדע בסקר הקרוב של 2018.

<חיים גבע: מבחינתנו יש יעד ברור בשאיפה ל-0 חשיפה לעישון כפוי בבתי ספר.

תמר זנדברג: אוקי.

תמר זנדברג: יש לכם איזושהי אכיפה מטעמכם, מעבר לפיקוח העירוני או ל - - -

<אפי שפר: אפי שפר, אגף אכיפה ופיקוח של משרד הבריאות.

<אפי שפר: מבחינתנו, אנחנו עומדים בקשר עם הרשויות המקומיות, בכל מה שקשור לאכיפה, לאו דווקא בבתי ספר.

<אפי שפר: נכון להיום, כמו שחיים ציין קודם, אנחנו לא נכנסים לתחום הזה בתוך בית הספר, רק מחוץ לבית הספר.

<אפי שפר: אם יהיה צורך אנחנו נוכל לשתף פעולה עם הרשויות המקומיות, באמת כדי לפעול על מנת לצמצם - - -

תמר זנדברג: עם הרשויות המקומיות?

תמר זנדברג: מה עם משרד החינוך לגבי בתי הספר?

<אפי שפר: במשרד החינוך, פה באמת - - -

תמר זנדברג: רשויות מקומיות זה פקחים, כמו כל – במסגרת הצו הכללי.

תמר זנדברג: זה מחוץ לבתי הספר בעיקר.

תמר זנדברג: חבר הכנסת גליק, איפה התיישבת?

יהודה גליק: התיישבתי פה, מקום ממש נחמד, בין שני אנשים חביבים ביותר.

תמר זנדברג: יש לכם איזשהו ממשק עם דרכי האכיפה האלה שהוצגו כאן?

תמר זנדברג: בנושא של הבקרה, עם המפקחים של משרד החינוך?

<אפי שפר: הממשק הוא יותר מול חיים.

<אפי שפר: אנחנו יותר מתעסקים עם האכיפה בתחום, כמו שציינתי קודם, עם הרשויות המקומיות.

<אפי שפר: אין לנו שום צורך – באמת, אנחנו יכולים תמיד לשתף פעולה עם מי שרוצה, ואם יהיה צורך באמת שהרשויות המקומיות יגיעו למקום אנחנו נפעל ונגיע.

תמר זנדברג: כלומר, בעצם, אפשר כאן להשתמש בקו הזה כדי לייסד איזשהו שיתוף פעולה בין משרד הבריאות למשרד החינוך?

<אלון שרון: יש שיתוף פעולה בהליך הרישוי.

תמר זנדברג: מה זאת אומרת?

<אלון שרון: בתהליך הרישוי, הנושא של בריאות בבתי ספר, נבדק - - -

<אפי שפר: הוא נבדק תעבורתית, אבל אנחנו לא אחראיים על הנושא הזה.

תמר זנדברג: אה, בסדר.

תמר זנדברג: אני עכשיו מדברת בנושא העישון.

<עירית לבנה: זה לא נכון להכניס – אנחנו רוצים שההתנעה תהיה באמצעות, כמו שאמרנו, מפקח וצוות חינוכי.

<עירית לבנה: ל – של פקח רשותי שייכנס לבית הספר, יש פה איזשהו משהו שהוא - - -

תמר זנדברג: אני מבינה לגמרי.

<עירית לבנה: אנחנו מחלישים את זה בבתי הספר, ואנחנו אומרים: אנחנו לא יכולים להתמודד עם זה, בואו תעזרו לנו.

<עירית לבנה: יש פה משהו שהוא בעייתי.

תמר זנדברג: לא, בגלל זה אני דיברתי על שיתוף פעולה, לא על פקח רשותי.

תמר זנדברג: גם דיברנו כאן שלא הרשויות – רשויות מקומיות זה דבר אחד, משרד הבריאות זה דבר אחר.

תמר זנדברג: אני כן, ושוב, האמת שנחשפתי לנושא הזה של הבקרה לא מזמן.

תמר זנדברג: זאת אומרת, יש איזשהו, את יכולה לקרוא לזה שוט.

תמר זנדברג: יש ניטור, יש פיקוח של משרד החינוך על בתי הספר, אוקי?

תמר זנדברג: הנושא הזה, השילוב – הרי בסופו של דבר, גם הסברה ומדיניות חינוכית, צריכה לבוא עם איזשהו – לא רוצה לקרוא לזה שוט, עם איזושהי ידיעה שיש פה גם ניטור.

תמר זנדברג: שאם יבוא פקח, שמעבר לזה שיסתכל – שישב עם המנהלת ויראה, אני לא יודעת, מה שהוא בודק שם, את מספר התלמידים לכיתות ואת השעות המנוצלות, את האוכל בצהרונים ואני לא יודעת מה.

תמר זנדברג: גם הנושא של – הוא נכנס, הוא רואה, מעשנים פה, לא מעשנים פה, מבוגרים, תלמידים, מעשנים – ניגש מישהו, ואומר או לא?

תמר זנדברג: כלומר, זה נושא חינוכי, לראות שיש - - -

<עירית לבנה: זאת הבקרה שאנחנו עושים.

תמר זנדברג: אז אני שואלת - - -

<עירית לבנה: אני רוצה רגע לתת דוגמה איפה כן יש: אנחנו מתמודדים עכשיו עם הנושא של הקיוסקים והמזנונים, ופה עם הרשויות, כיוון שהרשויות – בית הספר מכיל את הקיוסק ואת המכונה, ומי שנתן ועשה את ההתקשרות זה בהרבה מקרים הרשות המקומית.

<עירית לבנה: פה אנחנו עובדים ביחד עם הרשויות בנושא של אכיפה וכל הדברים.

<עירית לבנה: פה ממש יש שיתוף פעולה, כי יש פה – פשוט שיתוף פעולה כי המהות היא אחרת.

<עירית לבנה: זה לא עניין חינוכי, זה עניין שמי שנתן את הרישיון לעסוק בתוך בתי הספר, וההנחיות הן של משרד הבריאות ושלנו, לכן אנחנו ביחד.

<עירית לבנה: הנושא של אכיפה בתוך בית ספר, זו דעתי, אני חושבת שזה צריך להיות בבתי ספר מקדמי בריאות, זה צריך להיות מפקח.

<עירית לבנה: אנחנו רוצים שמפקח שנכנס – יבדוק בכלל על נושא הבריאות.

<עירית לבנה: האם יש תכנית, כי הגדרנו – זה נכנס לאיזשהו מערך שמדברים לא רק על תזונה ועל הפעילות הגופנית, אלא כן על הנושא של אין עישון וכולי.

<עירית לבנה: צריך להיות הטאבו הזה של מה מותר - - -

תמר זנדברג: אני שניה מסכמת מה אתם אומרים, שני דברים.

תמר זנדברג: אחד, דיברנו על נושא הבקרה ואמרתם, מה נכנס בדיוק?

תמר זנדברג: מה ה - שבודקים אותו?

<אלון שרון: בודקים האם תלמידים מעשנים בבתי הספר- - -

תמר זנדברג: איך, בעין?

תמר זנדברג: או שמסתובבים בחצר?

<אלון שרון: בעין, ראיון עם מורים, יושבים עם המנהל.

תמר זנדברג: אוקי, אז האם תלמידים מעשנים, מה עוד?

<אלון שרון: האם המורים מעשנים?

<אלון שרון: האם יש להם את האפשרות לעשן בצורה מוסדרת באופן פורמלי או חצי פורמלי?

<אלון שרון: האם בבית הספר מתנהלות תכניות למניעת שימוש בסיגריות, סמים, אלכוהול?

תמר זנדברג: אתם בודקים שיש גם סיגריות בתוך החבילה של סמים, אלכוהול וסיגריות?

<אלון שרון: כן.

תמר זנדברג: אוקי, כלומר שיש דגש ספציפי גם על סיגריות, לא רק על מניעה של סמים ואלכוהול, אלא גם סיגריות.

תמר זנדברג: אז זה במסגרת הבקרה של משרד החינוך.

<אלון שרון: זה במסגרת הבקרה, ואני אומר עוד פעם - - -

תמר זנדברג: עכשיו, אני - - -

<אלון שרון: התעכבנו השנה בגלל האירועים שתיארתי שהם מחוץ לשליטתנו.

<אלון שרון: כרגע נראה שהעניין נגמר, ואנחנו נוכל ל – את הבקרה, גם אם באיחור מסוים, בקרה כסדרה.

תמר זנדברג: אוקי.

תמר זנדברג: עכשיו בנושא בתי הספר מקדמי הבריאות, יש לכם עבודה יחד עם משרד הבריאות בתוך התחום הזה?

<עירית לבנה: כן, אנחנו ביחד, זאת תכנית לאומית.

<עירית לבנה: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה מלא, וזה מה שיפה ונכון.

תמר זנדברג: יש לה גם מרכיב של איזשהו, אני יודעת, בדיקה מעבר לתכנית החינוכית?

<עירית לבנה: כן, ברור.

<עירית לבנה: אני לא יודעת, כל השינוי של הסביבה.

<לירון ספרד: זה כמו תקן.

<עירית לבנה: זה כמו תו תקן- - -

תמר זנדברג: ומניעת עישון זה בתוך זה.

<עירית לבנה: וייחודה ונכנס פנימה, לא תוכל לקבל את ההכרה.

<עירית לבנה: ההכרה תינתן בין המרכיבים מעבר לתכנית, וזה מהשינוי הסביבתי שאתה עושה, אחד מהם יהיה הנושא של בית ספר נקי מעישון, חד משמעית, לכולם.

<עירית לבנה: אני אומרת שוב, היום אנחנו יותר מרוכזים ביסודיים, אני לא מקלה ראש שיש מורים שמעשנים ביסודיים.

<עירית לבנה: בעל יסודיים, הפעילות היא יותר חינוכית, זאת אומרת מחטיבות ביניים, אפילו בגילאים - - -

תמר זנדברג: אז את אומרת ככה, בית ספר - - -

<עירית לבנה: אנחנו משלבים את זה בהמון דברים כדי לקבל את - - -

תמר זנדברג: זאת אומרת, בית ספר שיקבל תו תקן של מקדם בריאות, הוא חייב להיות נקי מעישון.

תמר זנדברג: איך האכיפה על זה?

יהודה גליק: אני לא מצליח להבין רגע, הרי יש הנחיה, לפי מה שאני מבין, של חוזר מנכ"ל.

<קריאה: יש חוק.

יהודה גליק: יש חוק שאסור למורים לעשן בבית הספר, אז מה זה אומר, אם יש בית ספר שזה - - -

<קריאה: התייחסנו לזה, חבר הכנסת גליק.

יהודה גליק: אמרתם שיש בקרה, נכון?

יהודה גליק: ברגע שהגעת לבית ספר, התברר לך שיש שם מורים שמעשנים.

יהודה גליק: מה העונש שאתה נותן לבית הספר הזה?

<קריאה: קודם כל, יש הליכים ש - - -

יהודה גליק: לא הבנתי את התשובה.

יהודה גליק: מה העונש – האם בית הספר הזה מקבל סנקציה?

יהודה גליק: האם משרד החינוך נוקט בסנקציה מול בית ספר שבו יש מורים שמעשנים בניגוד לחוזר מנכ"ל?

<קרן רוט איטח: בניגוד לחוק.

יהודה גליק: בניגוד לחוק.

<קרן רוט איטח: מורים – בית ספר שיימצא שכזה, יוזמן לבירור אצל המפקח, ואם צריך אצל מנהל המחוז, ובוודאי שיטופל.

יהודה גליק: שמה זה אומר?

יהודה גליק: באיזה סנקציות אתם נוקטים כלפי בית ספר שיש בו מורים שמעשנים?

יהודה גליק: כולנו יודעים שיש - - -

תמר זנדברג: אבל רגע, עוד לא הגענו לזה.

תמר זנדברג: איך בכלל עם יודעים שיש בית ספר כזה?

יהודה גליק: הוא אמר שיש בקרה - - -

תמר זנדברג: הבקרה הזאת התחילה השנה- - -

יהודה גליק: בסדר, אז אמרו שיש בקרה, אבל הם מצאו – יופי, יש עכשיו בית ספר, מקיף י"ג לא יודע איפה, יש שם מורים ש - - -

תמר זנדברג: חבר הכנסת גליק – לא, זה כן משנה, כי כרגע התיכונים הם מחוץ לזה ושם - - -

יהודה גליק: המורים, אני מדבר כרגע על המורים.

<לירון ספרד: מבקשים מהם לחדול, קודם כל, כמו שהחוק אומר.

<לירון ספרד: החוק גם אומר שקודם כל צריך לבקש לחדול.

<לירון ספרד: מבקשים לחדול, וברגע שמבקשים לחדול, הציפייה היא שזה יסתיים ולא יקרה שוב.

<לירון ספרד: מעבירים את זה למנהל, וכמו במדינה, מה שנקרא – נותנים התרעה, קודם.

יהודה גליק: כמה בתי ספר נענשו בגלל שמורים - - -

<לירון ספרד: לא, אין נתון כזה.

תמר זנדברג: אפס.

יהודה גליק: אפס, אוקי, זאת התשובה.

יהודה גליק: כלומר, מבקשים לחדול ולא חודלים - - -

<לירון ספרד: אני לא – תראה, אתה – אדוני לא שמע את הסקירה שלנו בתחילת הדיון.

יהודה גליק: נכון, האמת שרוב הזמן חיפשתי איפה הדיון הזה מתקיים.

<לירון ספרד: בתחילת הדיון הצגנו את הפעולות שעשינו, וגם אמרנו:

<לירון ספרד: החוק שנחקק הוא מעבר לזה – חוק, גם אם הוא נחקק, הוא מצריך שינוי חברתי.

<לירון ספרד: מורה שהיה רגיל לעשן במשך 25 או 30 שנים במוסד החינוך שלו, ואומרים לו עכשיו לא, אז זה - - -

יהודה גליק: אפשר להגיד לו: לך תעשן בחוץ.

<לירון ספרד: נכון, אז יצאו הנחיות לכל – עם כניסתו של הצו לתוקף, יצאו הנחיות לכל מוסדות החינוך.

<לירון ספרד: זאת הנחיה וזאת המדיניות, אנחנו פועלים לפי החוק שהמחוקק קבע ואמר את דברו.

<לירון ספרד: אנחנו פועלים לפי זה.

יהודה גליק: תענישו בתי ספר – אם תבואו בעוד שנה, תגידו ש - - -

<לירון ספרד: אני חושב שנכון, קודם כל מה שנקרא להתריע, ואם אחרי התרעה מגלים שההפרה ממשיכה, אין ספק ש - - -

תמר זנדברג: ההנחיות האלה קיימות כבר שנתיים.

<לירון ספרד: שנה.

תמר זנדברג: למה פברואר 2016.

<לירון ספרד: שנה וחצי.

תמר זנדברג: שנה ועשרה חודשים.

<קרן רוט איטח: אני לא מקבלת את האמירה הזו, אני חושבת שמאוד אכפת לנו מהבריאות של הילדים ואנחנו עושים המון פעולות, גם בנושא של העישון, סליחה.

<קרן רוט איטח: גם בנושא של העישון אנחנו עושים המון פעולות ואני ממש מצטערת שזה ככה נחווה.

<קרן רוט איטח: הסיפור של העישון הוא לא רק סיפור של בית ספר, הוא סיפור של חברה, הוא סיפור של מדינה, הוא סיפור של ההורים.

<קרן רוט איטח: אי אפשר לצפות שבית הספר יעשה את כל השינוי, כשבחוץ יש מלחמה אחרת.

<קרן רוט איטח: אז בואו ניקח את הדברים בהקשר הנכון.

<קרן רוט איטח: מערכת החינוך עושה את כל מה שהיא יכולה לעשות, והיא עושה הרבה.

<קרן רוט איטח: נכון שתמיד יש עוד מה לעשות, אבל אי אפשר לצפות שמערכת החינוך תעשה את הכל.

<קרן רוט איטח: יש עוד הרבה מה לעשות, ואנחנו משתפרים, אנחנו בודקים את עצמנו, אנחנו רואים איפה יש לקונות ואיפה כדאי עוד לעשות, ואנחנו עושים.

יהודה גליק: בניגוד לחברה, אתם מוסד – אתם מערכת שיש לכם התרעה, בקרה ופיקוח בתוך מה שקורה.

יהודה גליק: שם אתם – אני לא יכול ללכת להעניש מי שהולך ברחוב, ואת כן יכולה להעניש מורה.

<קרן רוט איטח: אני חושבת שהסיפור הוא לא רק ענישה, ואתה יודע, גם בבית לא תמיד כשילד צורח אז הענישה או קפד ראשו זה מה שעושה את העניין.

<קרן רוט איטח: צריך לזכור שמדובר באנשים מבוגרים, שזה הרגל שמאוד קשה להיפטר ממנו.

<קרן רוט איטח: כשהם התחילו לעבוד לא היה בכניסה שאסור לעשן, שאי אפשר לעשן ושזה תנאי שהוא לא מאפשר לך להיות מורה.

<קרן רוט איטח: זה שינוי שצריך לעשות.

<קרן רוט איטח: עובדה שבהרבה בתי ספר, יותר ויותר קורה שבתי ספר הוציאו את חדרי העישון.

<קרן רוט איטח: הם מקיימים את החוק בוודאי, וקיימו את החוק עוד לפני החקיקה - - -

תמר זנדברג: יש לכם נתון כזה, קרן?

תמר זנדברג: כמה - - -

<קרן רוט איטח: אין לי נתון- - -

תמר זנדברג: אז איך את יודעת שזה קורה?

<קרן רוט איטח: כיוון שאנחנו שומעים דיווחים בשטח.

תמר זנדברג: מאה אחוז, אבל חייבים גם איזושהי מגמה, 20%, 10%, 90%, כמה?

תמר זנדברג: מה?

<קרן רוט איטח: אני לא רוצה לומר סתם, כיוון שאין לי נתון ולכן האכיפה פה, כדי לתת נתונים מדויקים.

<קרן רוט איטח: אבל אנחנו כן בשטח, אנחנו כן פועלים בשטח ורואים מה קורה בשטח.

<קרן רוט איטח: במקומות שאנחנו מזהים את הפעולות, אנחנו נכנסים ומתערבים.

<קרן רוט איטח: זאת המטרה של יחידה מקצועית.

<לירון ספרד: יש פה נציגים של השטח.

תמר זנדברג: אוקי, שנייה רגע, אני אתן, אין בעיה.

תמר זנדברג: עמוס האוזנר, אחרי זה – מי פה?

תמר זנדברג: אתם יכולים רק - - -

<קריאה: אני גם אשמח.

תמר זנדברג: מי אתם?

<אינה ברון: אני אינה, יועצת חינוכית ומדריכה ביחידה למבס.

תמר זנדברג: איפה?

<אינה ברון: בחולון בת ים.

<קריאה: מובילה בית ספרית.

תמר זנדברג: מובילה בית ספרית, אוקי.

תמר זנדברג: ואתן?

<בלייניש מקונן: אני מפקחת במנהל החינוכי התיישבותי, גם רפרנטית בנושא סמים, אלכוהול ומניעת עישון.

תמר זנדברג: אוקי.

<קריאה: שמך בבקשה.

<בלייניש מקונן: שמי בלייניש מקונן.

תמר זנדברג: אוקי.

תמר זנדברג: אז עמוס האוזנר, ואחרי זה נעבור אליכן.

<עמוס האוזנר: יושב ראש המועצה הישראלית למניעת עישון.

<עמוס האוזנר: נקודת המוצא שלי, גברתי יושבת הראש, חבר הכנסת גליק, זה שהורים, שהזכירו אותם קודם, בין ה-80% מהם שלא מעשנים, ואפילו 20% מהם שכן מעשנים, לא רוצים שהתלמידים שלהם ייחשפו לעישון בבתי ספר.

<עמוס האוזנר: זאת נקודת המוצא.

תמר זנדברג: נכון.

<עמוס האוזנר: יפה.

<עמוס האוזנר: עכשיו, אחרי שזאת נקודת המוצא, אז צריך שלהורים האלה תהיה כתובת.

<עמוס האוזנר: זאת מכיוון שאם להורים האלה תהיה כתובת במשרד החינוך שאליה הם יוכלו לפנות כדי להגיד: בבית הספר הזה מעשנים תלמידים, מורים, או כמו בתיק שאני טיפלתי בו, השומר בבית הספר, מכה אחרת שעליה לא דיברנו.

<עמוס האוזנר: אז צריך שתהיה כתובת, ואם תהיה כתובת, לדעתי חלק גדול מהבעיה הזאת תיפתר.

<עמוס האוזנר: אין כתובת, הורה צריך ללכת דרך וועד ההורים - - -

<קרן רוט איטח: ממש לא.

<קרן רוט איטח: שניה, יש הורים שפונים או ליועצת בית הספר או למנהל בית הספר, ומגישים תלונה.

<עמוס האוזנר: איך הורה יודע למי הוא צריך - - -

תמר זנדברג: מגישים תלונה על מה?

תמר זנדברג: על עישון של מורים?

<עמוס האוזנר: אני הצגתי, כאשר השומר בבית הספר עישן, בית הספר צחקו ממנו.

<עמוס האוזנר: אז למה אתה אומר - - -

<לירון ספרד: אדוני, הדוגמה הפרטנית שלך לא מייצגת את מערכת החינוך.

<עמוס האוזנר: למה היא לא מייצגת?

<לירון ספרד: כי היא לא מייצגת את מערכת החינוך.

<עמוס האוזנר: אז מי כן?

תמר זנדברג: רגע, אחד אחד, שהפרוטוקול – אנחנו מקדמים בברכה – סליחה רגע, זה אומנם לא תכנית טלוויזיה אבל הפרוטוקול לא שומע וזה נשאר לעד.

תמר זנדברג: זה לא רק צופים בבית באותו רגע, זה גם הפרוטוקול.

תמר זנדברג: עמוס.

<עמוס האוזנר: אז אולי מי שכן מייצג זה מנכ"ל משרד החינוך, מר אבוהב, שבאותו דיון טלוויזיה בתכנית הבוקר של אורלי וגיא, מופיע מולי בנושא הזה של השומר שעישן, והוא מספר שלמורים מותר לעשן בבית הספר.

<עמוס האוזנר: מה לעשות?

<עמוס האוזנר: – וזה היה עכשיו, בספטמבר השנה.

תמר זנדברג: מנכ"ל משרד החינוך?

<עמוס האוזנר: מנכ"ל משרד החינוך.

<עמוס האוזנר: אז אם מנכ"ל משרד החינוך לא יודע, אז מי אנחנו מצפים שכן יידע?

<עמוס האוזנר: אני גם כתבתי למנכ"ל משרד החינוך, ואמרתי לו: תודיע באיזושהי צורה שאתה טעית במה שאתה אמרת, והוא לא עשה כלום עם זה.

<עמוס האוזנר: זאת אומרת, בסופו של דבר, רוב האנשים לא יודעים את הכלל הזה.

<עמוס האוזנר: אם מנכ"ל משרד החינוך לא יודע, רוב האנשים לא יודעים, והם לא יודעים את מה שנאמר פה שהם צריכים ללכת למפקחת, ליועצת, לא יודע.

<עמוס האוזנר: הם לא יודעים את הנקודה.

<עמוס האוזנר: הדבר הראשון שאני מצפה ממשרד החינוך, זה שהם יידעו את ההורים, קודם כל, למי צריך לפנות.

<עמוס האוזנר: ברגע שאתם תיידעו את ההורים, אז יהיה הרבה יותר קל והרבה יותר פשוט, מכיוון שרוב ההורים לא רוצים וגם רוב התלמידים לא.

<עמוס האוזנר: רוב התלמידים גם כן לא מעשנים, ולרוב התלמידים זה גם מפריע.

<עמוס האוזנר: הם צעירים, הם תוססים, בוודאי ש - - -

תמר זנדברג: אני רק רוצה – אני רגע רוצה שניה לעצור ורק להגיד משהו.

תמר זנדברג: אתה הזכרת את השומר וזה נכון גם למורים, אני כן רוצה רגע להתחבר לאמירה של קרן.

תמר זנדברג: כל הישיבה הזו אמורה למנוע עישון ואנחנו הולכים לעתיד, בתקווה קרוב, של בתי ספר, מערכת חינוך, ואולי גם חברה נקייה מעישון ובריאה.

תמר זנדברג: אני כן חושבת, וזו גם הבקשה שלי אליכם, שהדבר הזה צריך להיעשות ברמה החינוכית, כמו שאתם עושים הסברה וכולי, אבל גם ברמה האכיפתית אל מול המנהלים ואל מול המפקחים, ובעבודה הזאת.

תמר זנדברג: בסופו של דבר, פשוט אני אגיד – לא חשוב, בעיר מגוריי, מה שנקרא, היה מקרה של שומר שפוטר מעבודתו בחברת כוח אדם, שאתה יודע שהיא לא משופעת בזה – ואדם מבוגר, בגלל תלונה של אחד ההורים על עישון.

תמר זנדברג: אני חושבת ש - - -

<קריאה: שומר בבית ספר?

תמר זנדברג: שומר בבית ספר.

תמר זנדברג: אני חושבת שהטיפול שלנו צריך להיות ברמה החינוכית וגם האכיפתית, במובן של איך בית הספר מונע פינות עישון, מונע עישון של מורים, כמובן עישון של תלמידים.

תמר זנדברג: בסופו של דבר, לפטר את הש.ג שהוא עובד קבלן ואיש מבוגר – לפרנסתו, אני לא חושבת - - -

<עמוס האוזנר: לא זו הייתה הכוונה - - -

תמר זנדברג: אני לא אמרתי שזו – מכיוון שהזכרת את המילה שומר, אני אומרת את זה בסוגריים.

תמר זנדברג: כלומר - - -

<עמוס האוזנר: התיק הזה נגמר בזה שמי שאנחנו כן פנינו אליו, זה באמת לאותה חברת שמירה.

<עמוס האוזנר: לא חברת כוח אדם, חברת שמירה.

תמר זנדברג: חברת שמירה זה חברת כוח אדם, בוא, עזוב.

<עמוס האוזנר: לא, הם מעסיקים – הם אחראיים לגבי הנורמות - - -

תמר זנדברג: נו?

תמר זנדברג: הם מעסיקים, זו חברת כוח אדם.

תמר זנדברג: הנורמה מבחינתנו - - - לא, זאת חברה שהיא לא אחראית על השמירה, היא מעסיקה את השומר.

תמר זנדברג: בוא, אנחנו יודעים הרי במה מדובר.

תמר זנדברג: זו לא חברה שמייצרת – אין בעיה, אני רק אומרת – אני כן מתחברת לדברים שלך, מבחינתנו הפנייה וההנחיה צריכה להיות אל המנהלת באותו בית הספר, אל צוות המורים וכולי.

תמר זנדברג: לפנות לחברה שתעשה בסופו של דבר את הדבר הקל ותענה לזה ותפטר את השומר המבוגר, לא זו הדרך.

<עמוס האוזנר: הפנייה הייתה למנהלת בית הספר.

<עמוס האוזנר: כשהפנייה למנהלת בית הספר לא עזרה והיא צפצפה על הנושא, אז אחר כך הייתה פנייה - - -

תמר זנדברג: יפה.

תמר זנדברג: העובדה ש – הדיון הזה מוקדש - - -

<עמוס האוזנר: לא פיטרו את השומר, העבירו אותו לתפקיד אחר.

<עמוס האוזנר: זה מה שקרה, לא פיטרו אותו.

תמר זנדברג: העבירו אותו לתפקיד אחר, זה מכובס להגיד פיטרו.

תמר זנדברג: עמוס, תשמע שנייה, אני רק רוצה לעצור אותך קודם.

תמר זנדברג: הדיון כאן מטרתו לראות מה קורה כשפונים למנהלת בית הספר.

תמר זנדברג: אנחנו פה מול משרד החינוך, מול המנהלים, מול משרד הבריאות.

תמר זנדברג: בסופו של דבר, מה שאתה מתאר זה הפתרון הקל, כי אנחנו לא יודעים – אם בבית ספר הזה המנהלת ''מצפצפת'', כמו שאתה אומר, אז יכול להיות שיש מורים מעשנים והיא גם תצפצף.

תמר זנדברג: כלומר, האקלים הבית ספרי, הנקי והבריא, הוא שחשוב לנו פה, ולא לרדוף ולפטר איזה שומר – את החוליה החלשה בשרשרת.

<עמוס האוזנר: אז אני אקח מקרה אחר שפורסם ב-YNETעל בית ספר בחדרה, שכאשר הקימו שם את פינת העישון, - בעצם בברכת הנהלת בית הספר.

<עמוס האוזנר: כששאלו אותם על הנושא – זה אומנם היה לפני תחילת החוק הזה, אבל לתלמידים זה היה אסור גם לפני תחילת החוק הזה.

<עמוס האוזנר: אז הם אמרו: זאת לא פינת עישון, זאת פינה למניעת עישון.

<עמוס האוזנר: כדי להצליח במניעת עישון ולהסביר לתלמידים, אז צריך לתת להם קצת לעשן - - -

תמר זנדברג: בסדר, אז כאן – אבל פה, דוגמאות כאלה, זה המקום שלכם להיכנס ולפעול.

<קרן רוט איטח: אז בוודאי, כשדברים כאלה קורים אנחנו נכנסים לשם.

תמר זנדברג: אוקי.

<עמוס האוזנר: אז צריך קודם כל שתהיה כתובת, ושההורים יידעו למי הם צריכים לפנות.

<עמוס האוזנר: אני מבטיח שאז תהיה לכם אינפורמציה מאוד מסודרת איך מעשנים ואיפה מעשנים.

<עמוס האוזנר: דבר שני שאני הייתי מבקש מאחר ואני מרבה להרצות בבתי הספר על הנושא הזה, מאוד מפריע שאין בבתי הספר סטטיסטיקות על הנושא של העישון של התלמידים.

<עמוס האוזנר: אז למשל, אם אני מרצה, אני מאוד הייתי רוצה לדעת כמה הועילה ההרצאה שלי.

<עמוס האוזנר: זאת אומרת, האם אחרי שנכנס מרצה - - -

<קרן רוט איטח: אתה מצפה שאחרי הרצאה הילדים יפסיקו לעשן?

<עמוס האוזנר: אני רוצה לדעת - - -

תמר זנדברג: שלא יתחילו, מה זאת אומרת?

<עמוס האוזנר: למה את מפריעה?

<עמוס האוזנר: את לא מקשיבה.

<עמוס האוזנר: אני לא הפרעתי לך, תקשיבי, אולי יש פה דברי טעם.

<עמוס האוזנר: אם אני מרצה בחטיבת ביניים לילדים שלא התחילו לעשן, אז אני רוצה לדעת אם עוד שנתיים-שלוש-ארבע, הם התחילו לעשן.

<עמוס האוזנר: זה קל מאוד לבדיקה ולא בודקים.

<עמוס האוזנר: את אמרת בכלל, אני לא צריך שיוסי הראל, כמו שנאמר כאן, עושה סטטיסטיקות – זה מועיל, אבל זה לא המטרה.

<עמוס האוזנר: המטרה היא שבתי הספר ידעו, שמשרד החינוך יערוך את הדברים.

תמר זנדברג: כן, זה בהחלט משהו – נתונים - - -

<אלון שרון: יש למשרד החינוך כתובת.

<אלון שרון: יש לו גם יחידה לתלונות הציבור, יש לו גם מפקחים - - -

תמר זנדברג: בסדר, זה לא – תראה, הממשק - - -

<עמוס האוזנר: אתה מדבר על הנושא הקודם.

תמר זנדברג: לא, שניה, אני אומרת לך כאמא לילדה במערכת החינוך, פניות הציבור במשרד החינוך זה דבר – בית ספר זה דבר שלהורים ולתלמידים - - -

<אלון שרון: כשיש בעיה לילדה שלך, למי את פונה?

תמר זנדברג: למנהלת.

<אלון שרון: יפה, אז הנה.

תמר זנדברג: זה מה שאני אומרת.

תמר זנדברג: הממשק הקהילתי עם המשפחות ועם ההורים הוא מול בית הספר.

תמר זנדברג: אין לי מושג מי זאת המפקחת ואם יש כזאת בכלל, אני מכירה את הצוות ואת המנהלת.

<עמוס האוזנר: זה סימן שיכול להיות שהמנהלת המסוימת הזו אולי לא מעוניינת במיוחד בנושא הזה.

תמר זנדברג: רגע שניה, בואו נתקדם.

תמר זנדברג: אביטל, שנייה, אנחנו צריכים להתקדם עם הדיון ולהגיע לקראת סופו.

תמר זנדברג: פחות או יותר הבנו, ואחד הדברים שבאמת אנחנו תכף נרצה מכם בסוף, זה בדיון המשך.

תמר זנדברג: ניתן כמה חודשים, אבל שנתחיל לדבר על נתונים ועל מספרים.

תמר זנדברג: כרגע זה דיון באוויר, יש לנו הנחיות, כולנו מבינים את החשיבות, אבל על מנת שנראה שינוי אמיתי ולא רק בסקרים של יוסי הראל, שהם מקיפים וחשובים, אבל מתוך המערכת עצמה.

תמר זנדברג: אז את זה נגיד בסיכום, אבל בואו רק נשלים את הסבב.

תמר זנדברג: אביטל, אחרי זה השטח.

<אביטל פאטו בן-ארי: דוקטור אביטל פאטו בן-ארי, מנהלת מחלקת הסברה וקידום בריאות באגודה למלחמה בסרטן.

<אביטל פאטו בן-ארי: קודם כל, אני רוצה להגיד שאנחנו עומדים בצמוד לשפ"י ועם משרד החינוך, ויש לנו שיתוף פעולה פורה.

<אביטל פאטו בן-ארי: אני יודעת בדיוק כמה קשה הנושא של שינוי נורמה חברתית, כי זה בדיוק מה שאנחנו רוצים לעשות פה.

<אביטל פאטו בן-ארי: אנחנו רוצים לעשות שינוי נורמה חברתית, המבסים עובדים מאוד קשה בשטח לגבי שינוי עמדות.

<אביטל פאטו בן-ארי: אני מכירה את העבודה של קרן ושל אורלי, שזו עבודת קודש.

<אביטל פאטו בן-ארי: אני חושבת שאנחנו צריכים לחשוב לא רק על הנושא של אכיפה וחינוך, שזה אני יודעת בוודאות שהם עושים, זה איך אנחנו יכולים לסייע להם.

<אביטל פאטו בן-ארי: איך שאר המערכת יכולה לסייע, כי כמו שקרן כאן אמרה, בצדק, בית ספר זה רק חלק מהפאזל.

<אביטל פאטו בן-ארי: מה שקורה בתוך בתי הספר זה רק חלק מהפאזל, ואני רוצה להכניס עוד חלק אחד קטן לפאזל, שאנחנו לא דיברנו עליו עדיין, ואני לא חושבת שזה של משרד החינוך ותתקנו אותי אם אני טועה, אלא של משרד הבריאות, וזה הנושא של התקנות לגבי השילוט בבתי הספר.

תמר זנדברג: אוקי.

<אביטל פאטו בן-ארי: עד כמה שאני יודעת, ובאמת כאן חיים יתקן אותי אם אני טועה, התקנות לגבי שילוט מוסדות חינוך עדיין לא נחקקו, ואם הן נחקקו, הן לא מיושמות בשטח.

<אביטל פאטו בן-ארי: למה זה כל כך חשוב?

<אביטל פאטו בן-ארי: כשהורה נכנס לבית ספר, כשהורה מגיע לטקס בבית הספר, ובטקס – הטקס נערך בחצר, והורה מדליק סיגריה כי הוא רגיל לעשן בשטח פתוח, והחצר זה שטח פתוח לכל דבר ועניין, הוא לא יודע אפילו שאסור לו לעשן.

<אביטל פאטו בן-ארי: אם אנחנו שומעים כאן שלא כל המנהלים ולא כל אנשי החינוך יודעים, אז בוודאי ובוודאי שלא כל ההורים יודעים.

<אביטל פאטו בן-ארי: כדי שהורה יוכל להתלונן, כמו שעמוס אמר, או להגיד: יש כאן משהו שלא נאכף, הוא קודם כל צריך לדעת על קיום החוק הזה.

<אביטל פאטו בן-ארי: בשלטים בבית הספר, השילוט בבית הספר הוא לא רק להזכיר למורים ולתלמידים שאסור לעשן, רובם יודעים מזה.

<אביטל פאטו בן-ארי: זה א', קביעת מציאות בשטח.

<אביטל פאטו בן-ארי: בית הספר הוא בית הספר נקי מעישון, ולראייה, השילוט המתאים בכל מקום.

<אביטל פאטו בן-ארי: זה גם מזכיר לכל מי שנכנס לשטח בית הספר, שזה מישהו שמביא את הdelivery- של הקופסאות ומניח אותן במזכירות, והוא עם סיגריה ביד בדרך מהאוטו למזכירות, זה השומר וזה ההורה.

<אביטל פאטו בן-ארי: אני באמת חושבת שאנחנו צריכים לחשוב כאן

<אביטל פאטו בן-ארי: בנוסף למה שנאמר, על באמת איך אנחנו מסייעים לבית הספר ואיך אנחנו מסייעים למערכת החינוך בתהליך הזה.

<אביטל פאטו בן-ארי: הסיפור של השילוט, למשל, הוא דבר שיכול להישמע קטן, אבל הוא ממש לא, כי הוא קובע מציאות בשטח.

<אביטל פאטו בן-ארי: הוא קובע מציאות בשטח, והוא אומר כאן מה הנורמה ומה אנחנו מצפים שיקרה בבית הספר.

<עמוס האוזנר: זה חוק.

<עמוס האוזנר: זאת אומרת, זה לא שזה התנדבות, יש חוק שמחייב את הצבת השלטים האלה.

<אביטל פאטו בן-ארי: אני לא יודעת אם עדיין נחקקו התקנות לגבי השילוט במוסדות החינוך.

<חיים גבע: חיים ממשרד הבריאות.

<חיים גבע: יש תקנות שילוט שהן חלק מה – בהמשך לחוק עצמו, לחוק מניעת העישון, יש תקנות שמגדירות מאוד במפורט לגבי כל אחד מהמקומות הציבוריים, איזה סוג שלטים, באיזה גודל, באיזו צורה, כמה ולאיזה צורך בדיוק.

<חיים גבע: לגבי מוסדות חינוך, אומנם זה לא תוקן אחרי התיקון של האיסור המוחלט בבית ספר, ועדיין, התקנות היום הן מגדירות שצריך להציב שלטים בכניסה, לפי מספר הכניסות לבית ספר, בכל מקום נראה לעין, במעברים, מסדרונות, באופן שיהיה מספיק כדי ליידע על איסור העישון, ובכל פינת ישיבה.

<חיים גבע: מדובר על שלטים של 20X30, וזה אומר דיי הרבה שלטים בבית ספר.

<חיים גבע: מה שכן, יהיה נכון לקבוע שלט אחד נוסף, גדול יותר, בכניסה לבית ספר, שאומר שהעישון אסור בתוך מתחם בית הספר, או משהו כזה, כמו שאנחנו רוצים לעשות, למשל, לגבי בתי חולים או מקומות אחרים, למשל בבריכה, יש עוד מקומות שצריך באמת לתקן את השילוט.

תמר זנדברג: שזה במסגרת עכשיו התקנות החדשות?

<חיים גבע: לא, התקנות הן צו שנוגע למקומות עצמם ולהגבלות בהם.

<חיים גבע: לגבי ה – יש תקנות נפרדות שגם אותן אנחנו נצטרך לתקן.

<חיים גבע: אחרי התקנות האלה נעשה סבב תיקון, כנראה, לתקנות.

תמר זנדברג: הבנתי, אוקי.

תמר זנדברג: בבקשה, חברות.

<אינה ברון: לי חשוב להגיד ככה דברים - - -

תמר זנדברג: רק, שוב, שם ותפקיד לפרוטוקול.

<אינה ברון: אינה ברון ממשרד החינוך.

<אינה ברון: כן חשוב לי לציין דברים מהשטח, בנוגע לאמירה שלך שההורים לא יודעים למי לפנות.

<אינה ברון: לי היא מאוד קשה, כי אני ממש בשטח.

<אינה ברון: הורים בכל נושא שהוא, עישון, אלכוהול, אלימות, כל נושא שהוא, יש להם צינור ישיר לצוות בית הספר, וכל הורה מוצא לעצמו את הנישה, אם זה רכז שכבה, יועצת, מנהלת, מחנך, למי שהוא מתחבר.

<אינה ברון: דבר נוסף שאני רוצה לציין, שאנחנו – אצלי בבית ספר הפרטי שלי, שאני עובדת שם כבר המון שנים, כבר לפני 7 שנים הוצאנו את חדר העישון שהיה מיועד להורים, כבר לפני 7 שנים, טרם קיומו של החוק.

<אינה ברון: הוצאנו אותו החוצה, הוא לא קיים יותר.

<אינה ברון: היוזמה הייתה של מנהלת בית הספר דאז, שהייתה בעצמה מכורה קשה לטבק.

<אינה ברון: הוא פשוט יצא בהחלטה אחת של ישיבת צוות ניהול, למחרת החדר הזה נסגר ולא היה.

<אינה ברון: זהו.

תמר זנדברג: אוקי.

<בלייניש מקונן: אז כמו שאמרתי, בלייניש מקונן, אני מפקחת וגם רפרנטית בנושא סמים, אלכוהול ועישון.

<בלייניש מקונן: אני רוצה דווקא לשתף כמה פעילויות שעשינו ולאיזו תוצאה הגענו.

<בלייניש מקונן: אחד, זה באמת אתגר 21, לקחנו אנשי צוות – אני מדברת על הפנימיות, אוקי?

<בלייניש מקונן: לקחנו צוות חינוכי, רכזים, מדריכים, אימהות בית, אחיות, עובדות סוציאליות ויועצות, ונתנו הכשרה בת 6 ימי, אחת לשבוע, כשהיו לה שתי גישות: גישה אחת של ידע, אוריינטציה, בכלל מה זה עישון בריאותי, סביבתי, משפחתי, בכלל כל הנושא של האוריינטציה.

<בלייניש מקונן: הנושא השני היה הגישה המוטיבציונית, למה בכלל כדאי לי להפסיק?

<בלייניש מקונן: מה אני מרוויחה?

<בלייניש מקונן: אם אני לא מרוויחה - - -

תמר זנדברג: את מדברת על הצוות החינוכי או על הילדים?

<בלייניש מקונן: על הצוות החינוכי, לא הילדים, צוות חינוכי.

<בלייניש מקונן: הגיעו 5 מעשנים מתוך 30, חמשתם הפסיקו.

תמר זנדברג: כל הכבוד.

<בלייניש מקונן: וזה היה משהו שככה – אור בקצה המנהרה.

תמר זנדברג: תביני איזו עבודה על חמישה מתוך שלושים, מתוך לא יודעת כמה.

<קריאה: עבודה מאוד אינטנסיבית - - -

תמר זנדברג: לא, אני יודעת - - -

<חיים גבע: יש עוד שני קורסי הכשרה במסגרת אתגר 21- - -

תמר זנדברג: לא, שלא תבינו, זה חשוב מאוד.

תמר זנדברג: אבל אחד הדברים שמנחים אותנו, שדווקא בגלל שכל כך קשה להפסיק וגם להתמיד בהפסקה, אחד הדברים הכי חשובים זה למנוע את הכניסה.

תמר זנדברג: שם בתי הספר, במיוחד התיכונים – אנחנו לא רוצים שהם יהוו את החממה להתחלה.

תמר זנדברג: לא בגלל, זו עבודה מאוד חשובה, אבל - - -

<בלייניש מקונן: אני אמשיך?

תמר זנדברג: כן.

<בלייניש מקונן: שני מדריכים לקחו את העניין ממש כדגל, עשו עבודה גדולה בתוך הכפרים.

<בלייניש מקונן: אם הייתי יכולה להראות לכם את הווטסאפים אצלנו בקבוצה ואיזו התלהבות.

<בלייניש מקונן: כל פעם שחזרו לכפר, הצוותים דווקא, עזבו, עוד לא הגענו למשימה לעשות קבוצות לחניכים, אלא המדריכים עצמם ששמעו רצו לקבל את התכנית הזו.

<בלייניש מקונן: עוד משהו שעשינו, שנה שעברה הוצאנו ענף ירוק, נסיעה לפולין ללא עישון.

<בלייניש מקונן: החלטנו שהילדים שיוצאים מכפרי נוער, הם נקיים מעישון.

<בלייניש מקונן: זה אחד התנאים.

<בלייניש מקונן: באמת הצלחנו, הוצאנו.

<בלייניש מקונן: היו רעשים, היו כל מיני אמירות, אבל הוצאנו קבוצה גדולה למסע לפולין ללא עישון.

<בלייניש מקונן: הדבר השלישי שהשנה אני מתכוונת לעשות, לאור הצלחת התכנית אנחנו עושים את זה גם לאולפנות וישיבות, שהם מאוד ביקשו, לא רק לכפרי נוער.

<בלייניש מקונן: אנחנו מאפשרים למעשנים כבדים שלנו, אנשים שעובדים במטה.

<בלייניש מקונן: כבר ביקשתי אישור מ-3-4 שיבואו ישתתפו וימנעו.

<בלייניש מקונן: בקיצור, אלה נקודות שככה - - -

תמר זנדברג: תודה רבה.

<תהילה שטרנברג: אני רציתי - - -

תמר זנדברג: שם ותפקיד לפרוטוקול.

<תהילה שטרנברג: אני תהילה שטרנברג, אני יועצת ומבסית.

<תהילה שטרנברג: אני עובדת בישיבת אהבת חיים, זו ישיבה לחבר'ה שנפלו בין כיסאות במוסדות אחרים, ולכן מטבע הדברים הם יותר בסיכון.

<תהילה שטרנברג: אנחנו מדברים על תיכון, בעצם רוב החבר'ה שמגיעים אליי בכיתה ט', הרימו סיגריה ראשונה בכיתה ד', ה', ו', חלק בכיתה א'.

<תהילה שטרנברג: הם הפכו להיות מכורים לפני שהם בכלל יודעים מה זה סיגריה.

<תהילה שטרנברג: אז בעצם העבודה שלי היא לגרום להם בכלל להבין שהם בבעיה, ושהם ירצו להפסיק לעשן.

<תהילה שטרנברג: אנחנו מוסד שאסור לעשן בו, זה כבר ככה שנים.

<תהילה שטרנברג: אנחנו רואים שבעצם אין דרך אחת.

<תהילה שטרנברג: אכיפה בלבד לא מספיקה, ברגע שיש רק כללים בלי צוות שמגויס ובלי כלים לתלמידים, נוצר מצב שאני מעדיף לא לתפוס כי אני לא יודע מה יקרה מזה.

<תהילה שטרנברג: מה שקרה, זה שבעצם יש לנו תכנית שנותנת כלים לתלמידים, אנחנו עושים קהילה, יש קבוצת מפסיקי עישון, מוציאים חולצה כל שנה שהם מציירים אותה, ועדיין יש חבר'ה שמעשנים.

<תהילה שטרנברג: אומרים לי: אני לא מצליח להפסיק לעשן.

<תהילה שטרנברג: עכשיו, מה אני עושה?

<תהילה שטרנברג: אנחנו פנימייה, הוא רוצה לעשן.

<תהילה שטרנברג: בן אדם שרוצה לעשן, גם אם אין מחששה או שאין מקום לעשן, הוא ימצא את הדרך לעשן.

<תהילה שטרנברג: בשביל זה אנחנו צריכים לגיטימציה, אנחנו צריכים לדעת מה אנחנו עושים עם הנער הזה.

<תהילה שטרנברג: כשההורה שלו מגיע ואומר לי: אל תשלחו אותו לבית הספר, תשאירו אותו פה.

<תהילה שטרנברג: אבל זה מדבק, וזה לא רק מדבק, זה גם לשאר הדברים.

<תהילה שטרנברג: כשאנחנו לא אכפנו סיגריות, הקלנו קצת בענישה, באותה שנה נכנס הגראס בצורה מאוד מאסיבית.

<תהילה שטרנברג: שם כבר הלגיטימציה היא הרבה יותר נמוכה.

<תהילה שטרנברג: בסוגריים אני אגיד – משנה לשנה נהיה יותר קשה לטפל בגראס.

<תהילה שטרנברג: מבחינתם, הבעיה היחידה היא שזה לא חוקי וזה הולך להשתנות מחר בבוקר.

<תהילה שטרנברג: אני פותחת טלוויזיה, כולם אומרים שזה in, היועצת אומרת שזה out, אז כנראה שהיועצת לא צודקת.

תמר זנדברג: אז מה אתם עושים אל מול המצב הזה?

<תהילה שטרנברג: קודם כל, זה באמת – מבחינת הכללים, קודם כל לגייס את הצוות.

<תהילה שטרנברג: שהצוות יידע מה הבעיה בגראס.

<תהילה שטרנברג: כשילד בכיתה מדבר בביטחון והמורה מגמגם, זה משנה לי מאזן כוחות.

<תהילה שטרנברג: אני חייבת לדעת שהמורה לא מגמגם, שלמורה יש ביטחון, שיש שחור-לבן, שגראס זה לא טוב.

<תהילה שטרנברג: מורים מגמגמים, למורים זה לא ברור.

<תהילה שטרנברג: גם המסרים שהמורים מקבלים הם מאוד מגומגמים.

<תהילה שטרנברג: אנחנו התחלנו מהצוות, כבר שנה רביעית שהצוות עובר השתלמויות בנושא, שהתלמידים עובדים סדנאות בנושא.

<תהילה שטרנברג: יש כללים, יש קבוצת אופי שרצה על אלכוהול ועל גראס.

<תהילה שטרנברג: על סיגריות אנחנו עובדים בצורה אחרת.

תמר זנדברג: למה בצורה אחרת?

<תהילה שטרנברג: בגלל שזה יותר יעיל.

<תהילה שטרנברג: הסדנאות של הפסקת עישון סיגריות, ראינו שיותר יעיל בצורה אחרת.

תמר זנדברג: אוקי, ובכל זאת אלה שנשארים, ואת אומרת – בסופו של דבר, נשארים לנו תלמידים שמעשנים וזה מדבק וכולי.

תמר זנדברג: אז מה אתם עושים עכשיו?

<תהילה שטרנברג: קודם כל, אנחנו כל הזמן עם אצבע על הדופק.

<תהילה שטרנברג: כלומר, אסור לעשן, הם נתפסים ונשלחים הביתה.

<תהילה שטרנברג: הם צריכים לחזור עם ההורים.

<תהילה שטרנברג: בשלב מסוים – יש לי ילד שהלך וחזר והלך וחזר, והגענו למפקח.

<תהילה שטרנברג: המפקח אמר - - -

תמר זנדברג: מה הוא אמר?

<תהילה שטרנברג: תחזיר אותו.

<תהילה שטרנברג: אין באמת פתרון, נער שאמר: בסדר, אני - - -

<לירון ספרד: אם יש הפרה מתמשכת של תקנון ושום דבר לא עוזר, זו עילה להרחקה לצמיתות.

תמר זנדברג: אבל אנחנו לא רוצים, זה נוער שגם ככה בסיכון.

תמר זנדברג: זה לא פתרון חינוכי, אנחנו לא רוצים את הפתרון הזה.

<תהילה שטרנברג: אנחנו לא רוצים להרחיק את הנער, מצד שני אנחנו גם לא רוצים שתהיה הדבקה כי אנחנו עובדים מאוד קשה להוציא את זה כל הזמן.

<תהילה שטרנברג: זו בעצם עבודה באיזשהו סף בלתי אפשרי.

תמר זנדברג: ברור.

תמר זנדברג: אוקי, לאה?

<לאה רוזן: דוקטור לאה רוזן, אוניברסיטת תל אביב.

<לאה רוזן: שני דברים: א', ברכות על ההתקדמות בחוק איסור פרסום, זו התקדמות מאוד יפה ומאוד שמחתי לשמוע.

<לאה רוזן: דבר שני, זה משהו ממרק לוריא שלא יכול להיות פה היום.

<לאה רוזן: הוא מציע שיהיה כמו 106, מספר טלפון שכולם יכולים להרים טלפון ולהגיד: עכשיו מישהו מעשן, עכשיו מנהל בית הספר מעשן.

<לאה רוזן: תחשבו, חבר'ה, זה לא כל כך נעים תמיד להורה ללכת למנהלת, למורה או למישהו ולהתלונן.

<לאה רוזן: זה יכול להיות מאוד לא נוח, ולא רוצים גם לפגוע בילד.

<לאה רוזן: מצד שני, אם יש מוקד, אם יש מספר טלפון שאפשר עכשיו להתקשר - - -

<לירון ספרד: יש מוקד לפניות הציבור.

<לירון ספרד: את יודעת כמה פניות יש בשנה למוקד הזה?

<לירון ספרד: האמירות האלה שהן אמירות אישיות ולא מבוססות, ואת חוקרת באוניברסיטה, את לא רואה נתונים אמפיריים.

<לירון ספרד: בואי תראה כמה פניות בשנה יש למוקד פניות - - -

<קריאה: אז תגיד כמה.

<לירון ספרד: צריך לבדוק את זה.

<לירון ספרד: זאת פשוט אמירה לפרוטוקול שהיא חסרת ביסוס, לא נכונה אמפירית ולא נכונה עובדתית, והייתי חושב לפני שהייתי אומר דברים בביטחון כזה גדול.

<לאה רוזן: מה שהייתי מציעה – בלי לתקוף, סליחה.

<לאה רוזן: באותו שלט שאומרים אסור לעשן, אם רואים מישהו מעשן, לפנות למספר טלפון הזה ולהתלונן.

תמר זנדברג: אוקי, כן אחרונה.

<עמוס האוזנר: אם אנשים לא יודעים בכלל שאסור לעשן בכל שטח בית הספר, הם לא ידעו גם להתלונן.

תמר זנדברג: אוקי, אחרונה.

<רויטל פוקס: שמי רויטל פוקס, אני מבסית באולפנת נווה שרה הרצוג בבני ברק.

<רויטל פוקס: חיים גבע נמצא אצלנו כמעט כל שנה, מעביר הרצאות נהדרות.

<רויטל פוקס: אני שומעת שיש פה עוד אנשים שמעבירים הרצאות, אני אחרי זה אקח מספרים כמובן.

<רויטל פוקס: בבית הספר שלנו יש 340 תלמידות מכל מיני אזורים בארץ, זו גם פנימייה.

<רויטל פוקס: התלמידות ממעמד סוציו אקונומי בינוני ומטה.

<רויטל פוקס: בוודאי שיש גם איזשהו עישון.

<רויטל פוקס: אנחנו מאוד משתדלים – אין פינות עישון, זה בוודאי, אין מורים שמעשנים בכלל.

<רויטל פוקס: יש לנו אנשי צוות שמעשנים, זאת אומרת השומר, עובדות מטבח, והם נמצאים באיזשהו אזור מאוד מרוחק ובכלל לא נראה לעין.

<רויטל פוקס: אין איזושהי פינה.

<רויטל פוקס: אני השוטרת.

<רויטל פוקס: זאת אומרת, אם אני רואה מישהו מעשן, אני זאת שהולכת ואומרת למנהלת: שימי לב.

<רויטל פוקס: אחד שעכשיו מביא כל הזמן דברים שם לאזור של המכונות, הוא מעשן קבוע, אני לא מוכנה, והיא מעירה לו.

<רויטל פוקס: צריך להעיר כמה פעמים, הם לא מפסיקים בדרך כלל.

<רויטל פוקס: לכן, אני מאוד מתחברת לעניין של השילוט, מאוד מתחברת.

<רויטל פוקס: אני חושבת שזה ממש יכול לעזור, שילוט גדול.

<רויטל פוקס: בתור אמא, אני בכלל – הלוואי, מקווה מאוד שנתקדם כולנו, שגם יהיה שילוט בכניסה ללונה-פארק ובכניסה לספארי, שאני לא צריכה לעמוד עם הילדים שלי ואני צריכה לספוג את העישון והילדים שלי גם.

<רויטל פוקס: הלוואי ונגיע גם לשלב הזה.

<רויטל פוקס: בוודאי שאין פינת עישון, וכל מה שאנחנו עוברים, כל הקורסים של המבסים, מאוד מחזק כי כל שנה יש תכנית, ואני שומעת בנות שמגיעות אליי אחרי זה או לחיים, ואומרות לו – ככה אנחנו מפנים אחרי זה את הבנות הספציפיות שזקוקות לגמילה כלשהי או שיחות קבועות עם היועצת.

<רויטל פוקס: אנחנו כן רואים שיפור בעניין הזה.

<רויטל פוקס: להגיד שאין מעשנים זה יהיה שקר, אבל עובדים על זה כל הזמן.

תמר זנדברג: הנושא הזה של גני חיות וכולי נמצא ב – מה הסטטוס עדכון על זה?

תמר זנדברג: מה קורה?

<חיים גבע: ממתין לדיון – לאישור בוועדת הבריאות.

<חיים גבע: שר הבריאות חתם - - -

תמר זנדברג: אה, שר הבריאות חתם והגיש לוועדת הבריאות?

<חיים גבע: שר הבריאות חתם כבר והוגש ב – הנוכחית.

תמר זנדברג: אוקי, חדשות טובות.

<חיים גבע: השר הקודם חתם והגיש, והיה צריך חתימה של השר החדש.

<חיים גבע: אז הוא גם חתם, וזה הוגש בשבוע שעבר.

תמר זנדברג: יפה, העברתם ביציבות השלטונית משר הבריאות ליצמן לשר הבריאות נתניהו, ועכשיו שר הבריאות נתניהו חתם וזה ממתין בוועדת הבריאות.

תמר זנדברג: יפה, חדשות טובות.

תמר זנדברג: אוקי, עוד מישהו?

תמר זנדברג: תוספת?

<קריאה: היה דיון, אבל הדיון בוטל בגלל שהיה עניין של – אז ביטלו את הדיון - - -

<אלון שרון: הערה אחרונה.

תמר זנדברג: הערה אחרונה.

<אלון שרון: בחצי חיוך, אנחנו יושבים פה בוועדה למניעת סמים, מדברים על אורח חיים בריא ומולנו מוגשים משקאות מתוקים.

תמר זנדברג: נקודה טובה.

תמר זנדברג: תראה, אני חייבת להגיד לך, בתור הוועדה שהפכה להיות הוועדה הכי, נקרא לזה משביתת שמחות פה בכנסת, הדבר היחיד שנותר לנו כאן זה קצת סוכר.

תמר זנדברג: בוועדות אחרות הולכים לסימון וזה – אני אקח את ההערה הזו בהחלט ברצינות.

תמר זנדברג: יש וועדות - - -

<עירית לבנה: אני רוצה להגיד, בשנים האחרונות ירקות ופירות, לפני משרד החינוך אפילו.

תמר זנדברג: גם בכנסת.

תמר זנדברג: בכנסת כבר הוציאו מזמן את הבורקסים וכל הדברים האלה, והשאירו ירקות ומגשים כאלה כשצריך, למעט מי שמזמין.

תמר זנדברג: זה קיים.

תמר זנדברג: אני אקח את ההערה שלך, אני יודעת שיש וועדות שעברו לסודה בלבד, מבחינתי אני מודה שזו גזירה קשה.

תמר זנדברג: התמקדתי במניעת עישון והשארנו את המשקאות.

תמר זנדברג: אני לוקחת את ההערה שלך לתשומת ליבי, ואני בהחלט אשקול אותה.

תמר זנדברג: אנחנו אולי נעשה פה במשך שלוש ישיבות איזה קלפי בישיבה – לפחות שיישאר לנו משהו, איזה ממותק סינטטי, משהו.

<קריאה: סודה זה גם לא בסדר.

<עירית לבנה: הנתונים שלנו איומים.

<עירית לבנה: כדאי לקחת את זה בחשבון, כמו את הנתון - - -

תמר זנדברג: לא, את רואה, אני לוקחת את זה בחשבון, אני שומעת את הדברים.

תמר זנדברג: בסוף זאת תהפוך להיות וועדה למדעי החסה והפלפל הירוק, ותוציא הכל.

תמר זנדברג: צריך קצת שמחת חיים.

תמר זנדברג: אני אומרת את זה גם בתור טבעונית, רק שתבינו.

תמר זנדברג: אז אני אחראית על הרבה מהשבתת השמחות פה.

תמר זנדברג: אני אקח את זה בחשבון, רשמתי בפניי.

תמר זנדברג: תודה על ההערה.

תמר זנדברג: אני מסכמת את הדיון ואומרת ככה: הוועדה ערכה דיון מעקב בנושא מניעת עישון בבתי הספר.

תמר זנדברג: הוועדה רואה בבתי הספר את המוקד העיקרי שבו מערכת החינוך בעצם משפיעה ופועלת אל מול, גם התלמידים, המשפחות שלהם וכמובן גם המורים והצוות החינוכי.

תמר זנדברג: אנחנו עקבנו החל מתחילת 2017 על אותן הנחיות, ורשמנו לפנינו גם את כוונתכם בינואר הקרוב להוציא חוזר מנכ"ל בעניין.

תמר זנדברג: רשמנו לפנינו את הכניסה של הבקרה, שאנחנו רואים בה מקור, קודם כל משמעותי ומהימן לנתונים, ומצפים לעדכון, נאמר, בעוד חצי שנה מהיום בישיבה עדכון.

תמר זנדברג: מה הבקרה הזו מעלה ואיזה נתונים עולים ממנה, מה משרד החינוך עושה ומבצע עם הנתונים האלה.

תמר זנדברג: אנחנו מברכים אתכם על העבודה החינוכית שאתם עושים ועל העבודה ההסברתית, יחד עם המקדמים, יחד עם תו התקן של בית ספר מקדם בריאות וכולי.

תמר זנדברג: הוועדה כן מאמינה שבצד העבודה החינוכית וההסברתית חייב להיות גורם של פיקוח וניטור, כי אחרת העבודה הזאת היא בעצם – אי אפשר לדעת, למדוד ולאמוד את ההשפעות שלה.

תמר זנדברג: בשיתוף הצווים, השילוט והתקנות החדשות שייכנסו בקרוב לתוקף, כולל חוזר המנכ"ל, אנחנו מצפים גם לראות שינוי משמעותי בשטח, שתוכלו גם למדוד אותו, גם לנטר אותו וגם להציג אותו בפנינו בישיבת המשך שנערוך, נניח שישה חודשים מהיום.

תמר זנדברג: אני מודה לכולם, הישיבה נעולה.