ועדת המשנה לטיפול בצעירים וצעירות חסרי בית, כנסת 20, פרוטוקול מספר 10, 2017-12-25 11:40

מירב בן ארי: בוקר טוב לכולם, אני אפתח את ישיבת ועדת המשנה של ועדת העבודה, הרווחה והבריאות לטיפול בצעירים וצעירות חסרי בית.

מירב בן ארי: היום ה-25.12, ז' בטבת תשע"ח.

מירב בן ארי: הועדת משנה תדון בשני נושאים: 1.

מירב בן ארי: אנחנו נעקוב אחרי התכנית הלאומית ונשמע דיווחים של הרשויות ולאחר מכן נעסוק בנושא של מדיניות המשטרה, המשרד לביטחון פנים, במפגש עם צעירים חסרי בית.

מירב בן ארי: אני קודם כל רוצה לברך את הנוכחים, הרבה זמן לא התכנסנו, שלום לכולם, לכל מי שהגיע, גם למשרדים, רשויות וכמובן לחבר'ה מהעמותות.

מירב בן ארי: אנחנו לא התכנסנו גם בגלל העניינים האישיים שלי אבל גם בעיקר בגלל שרצינו לתת לתכנית להתגלגל.

מירב בן ארי: יש מקומות שאנחנו באמת התקדמנו יפה ויש מקומות שעדיין אנחנו תקועים.

מירב בן ארי: יצא ככה שיש חורף כזה, כמו שאומרים, חצי כוח, אבל זה לא סיבה כמובן לא למצוא את התנאים מה גם שבאמת באמת תקצבנו לזה הרבה כסף שרובו, לצערי, לא בוזבז, ולכן ביקשתי לכנס.

מירב בן ארי: אז אנחנו קודם כל נתחיל מהמצב ברשויות ולאחר מכן נעסוק בנושא של המשרד.

מירב בן ארי: אני רוצה להתחיל עם עיריית ירושלים, בבקשה.

<יהודית גבאי: אני מנהלת מחלקת נוער וצעירים בעיריית ירושלים, אגף הרווחה.

<יהודית גבאי: ההתפתחות המשמעותית והאחרונה היא פתיחת השלטר לצעירים והרחבת השלטר לצעירות.

<יהודית גבאי: אני מניחה שעלם ירחיבו ויפרטו אבל אנחנו פתחנו יחד עם עמותת עלם, הרחבנו את השטר ל-24/7 במבנה חדש מאוד מרשים.

<יהודית גבאי: היו לנו אתגרים בקיץ, מאוד מאוד, הגיעו גם לתקשורת, בגין השכנים - - -

מירב בן ארי: כן, אנחנו תיכף נתייחס לתופעה של מה שהיה בירושלים.

<יהודית גבאי: כן, אוקיי, אחר כך נדבר אבל בעיקרון כן התחילה ההרחבה של ה-24/7 ובעצם באוגוסט פתחנו את השלטר לצעירים בנים .

מירב בן ארי: לקחתם את המבנה של גלגל פיזית?

<יהודית גבאי: זה מבנה חדש - -

מירב בן ארי: של הבנים?

<יהודית גבאי: - - הבנים, כן.

מירב בן ארי: קודם כל בוא נדבר על הבנים כי הבנים זה הפעלה של הרשות.

<יהודית גבאי: נכון, אנחנו מפעילים את זה, לקחנו את המבנה של גלגל באופן זמני.

<יהודית גבאי: אנחנו לקראת סיום שיפוצים של המבנה קבע שהוא נמצא בבית תלפיות.

מירב בן ארי: לקראת סיום השיפוץ.

<יהודית גבאי: ממש לקראת סיום השיפוץ - - -

מירב בן ארי: זאת אומרת שכניסה משוערת של החסרי בית?

<יהודית גבאי: קודם כל אנחנו כבר, זה פעיל, זאת אומרת אנחנו באוגוסט פתחנו, באוקטובר גם פתחנו ללינה.

<יהודית גבאי: יש לנו כרגע כ-10 צעירים שישנים שם באופן קבוע.

<יהודית גבאי: סך הכל מאז שפתחנו עברו שם כ-50-60 צעירים.

<יהודית גבאי: למבנה קבע אנחנו אמורים לעבור בטווח של החודש.

מירב בן ארי: יופי.

מירב בן ארי: ואז המבנה קבע הזה בעצם יתן מענה 24/7 וכמה מיטות?

<יהודית גבאי: 15 מיטות.

מירב בן ארי: וזה רק בנים?

<יהודית גבאי: רק בנים.

מירב בן ארי: אוקיי, יפה.

מירב בן ארי: אז מבחינת המקום אתם מאורגנים.

מירב בן ארי: עכשיו בוא נדבר רגע על הבנות, גם נעשה התייחסות לאירועים שהיו שם בחוץ.

מירב בן ארי: אני גם דיברתי עם עמותת עלם ועם העיר, הבנתי שאתם מעורבים שם בצורה טובה מאוד.

מירב בן ארי: אז בואי נתייחס רגע לבנות, הבנות נפתח לפני חודשיים?

<הדס גול: אנחנו עברנו למבנה החדש בחודש יוני והרחבנו בהדרגה עד לעבודה 24/7 כבר מספטמבר.

<הדס גול: כמו שנאמר כאן היה לנו קצת אתגרים עם השכנים ומשהו כמו חודש-חודש וחצי שהיו שם קצת חיכוכים וחוסר הסכמות אבל אני חושבת שבחודשיים האחרונים הושג שם שקט.

<יהודית גבאי: הערכות מאוד מאוד רצינית - - -

מירב בן ארי: יחד עם המשטרה.

<יהודית גבאי: עם עיריית ירושלים, עם המשטרה, משרד הרווחה כמובן.

<יהודית גבאי: הגיע עד לכדי גיוס של שומר שנמצא שם בתוך המרחב.

<יהודית גבאי: יש לנו את האתגר למימון שלו, אתגר חיצוני, יש לנו בעיה עדיין עם זה, זה התנאי היחידי שאפשר לנו באמת להשאר שם במבנה.

<יהודית גבאי: כי הדיירים בשום צורה לא הסכימו באמת לאפשר את ההמשך של השהות של השלטר שם.

<יהודית גבאי: אני רק אגיד, אני אומרת שוב, היו אתגרים מאוד משמעותיים והשומר הוא כן פונקציה שהוא לצורך העניין יצר עכשיו את השקט, לא רק, נעשו פעולות בתוך - - -

מירב בן ארי: אני רוצה רגע שאת תתייחסי רגע למשרד הרווחה, אני רוצה רגע להבין משהו.

מירב בן ארי: אני הייתי שם, ביקרתי אחרי חודש שהמקום נפתח, עכשיו שמחתי לשמוע שזה עובר ל-24/7.

מירב בן ארי: הסיפור הזה עם השכנים והאירועים שראינו גם בטלוויזיה והנושא הזה של הזנות שהייתה שם מחוץ לשלטר, מעבר לעניין של השומר, הרי השומר הוא נמצא בכניסה, מה קורה מסביב, האם יש לנו איזה שליטה, האם המשטרה מעורבת שם.

מירב בן ארי: כי התלונות של השכנים היו שהם נכנסו להם לבניין.

<יהודית גבאי: אנחנו קיימנו בעיריית ירושלים, גייסנו את כל השירותים, גם מנהלי השירותים הרלוונטיים העירוניים, את הביטחון, המשטרה.

<יהודית גבאי: אנחנו קיימנו מפגשים עם הדיירים, ערכנו שם סיור, ביקרנו אצלם, נפגשנו איתם, יצרנו באמת, בנינו איתם והתחייבנו, העמותה והרשות, שאנחנו כן ננסה, יצרנו איזשהו מבנה, מערך כזה שבו אנחנו באמת מתייחסים - - -

מירב בן ארי: מה עשיתם ממש מפגש תושבים?

<יהודית גבאי: מפגש תושבים, כן, עם הנציגים של התושבים, זה אזור מאוד יוקרתי ויש אנשים שקנו בתים במחירים מאוד מאוד - - -

מירב בן ארי: מעל המדרחוב.

<יהודית גבאי: מגדלי הנביאים זה נקרא.

<יהודית גבאי: בכל אופן, מה שעשינו בנינו רצף שבו גם העמותה מצדה עשתה סיורים, קידום נוער שזה אצלנו בעירייה, גם עשו, נכנסו.

<יהודית גבאי: זאת אומרת בנינו איזשהו לו"ז כזה שאנחנו בעצם עוטפים את המקום - - -

מירב בן ארי: כמה בנות יש עכשיו בשלטר?

<הדס גול: בעיקרון יש לנו 16 מיטות אבל התקופה האחרונה הייתה עמוסה מאוד, השלטר בתפוסה מלאה ואפילו יותר, היו לילות של גם 22 ו-23 צעירות.

מירב בן ארי: איפה אתם מלינות?

<הדס גול: על מזרנים.

מירב בן ארי: זאת אומרת שיש 16 מיטות אבל יש יותר מ-20 בנות - - -

<ר': מזרנים זה סבבה אבל אין מדריכות, יש מדריכה אחת על כל ה-30 בנות האלה.

<ר': נישן גם על הרצפה אבל שיהיה מדריכות, שיהיה מענה.

מירב בן ארי: תציגי את עצמך שיכירו, כי אני מכירה אותך.

<<ר': > אני ר' מהשלטר, כבר שנתיים ברצף והשלטר בתפוסה מלאה כרגע אבל אני יוצאת משם בקרוב כך שזה לא - - -

מירב בן ארי: את יוצאת לדירה?

<<ר': > כן, בזכותך כן.

מירב בן ארי: בסיוע בשכר דירה, בזכותך קודם כל.

<<ר': > נכון.

<יהודית גבאי: שזה באמת אחד האתגרים שלנו גם הפקק הזה או המעבר החוצה משני השלטר זה באמת העניין הזה של הסיוע בשכר דירה שאנחנו צריכים הרחבה של - - -

מירב בן ארי: הסיוע בשכר דירה הוא הורחב כבר.

מירב בן ארי: הבעיה זה מבחן התעסוקה שצריך - - -

<רעות גיא: לא רק מבחן התעסוקה אבל שיהיה רשום לפרוטוקול שמתוך 30 בקשות לסיוע בשכר דירה בירושלים היחידה שאושרה זאת ר'.

מירב בן ארי: שלכם- -

<רעות גיא: כן, בסדר אלה הצעירים - - -

מירב בן ארי: - - אבל לשמחתי כל הכסף חוסל על ידי עוד עמותות שנמצאות כאן.

<רעות גיא: שזה מצויין אבל לקהל היעד שבעצם משתמש - - -

מירב בן ארי: שהם קהל יעד של חסרי בית, הכל בסדר.

מירב בן ארי: שום שקל מהתכנית לסיוע בשכר דירה לא הלך למישהו שלא צריך.

<רעות גיא: מירב אני לא אומרת את זה בגלל זה אני אומרת אם אנחנו מסמנים את השלטר כפקק והמספרים רק עולים וצעירות רק יצרכו אותו יותר ויותר למעט ההערה החשובה של ר' שמדריכה אחת על 23 בנות זו בעיה אז אנחנו רק רוצים להגיד שזה מאוד משמח אותנו אבל היא הצעירה היחידה שהצליחה לממש את הסיוע.

מירב בן ארי: אין בעיה.

מירב בן ארי: אני רוצה להגיד רגע משהו על התכנית לסיוע בשכר דירה.

מירב בן ארי: התכנית לסיוע בשכר דירה מוצתה עד תום.

מירב בן ארי: נשארו לנו על השולחן של ציפי 30 בקשות, נכון, אני יודעת, אני בעניינים.

<קריאה: מירב את מדברת על ה-2.5 מיליון ₪ שאת גייסת או תקציב אחר?

מירב בן ארי: את התכנית הזאת של 2.5 הגדלנו בעוד 2 מיליון לסיוע בשכר דירה, 1000 ₪ פעם בחודש לצעירים שיצאו מהשלטר וכבר עובדים.

מירב בן ארי: מה שרעות גיא אומרת שזה שיש הרבה חבר'ה שלא עובדים במבחן התעסוקה.

מירב בן ארי: אבל אחת ההתניות, עכשיו, אני אמרתי, שכל הכסף, 2.5 ועוד 2 ועוד הכסף שיגיע ל-2018 כולו מיועד לצעירים חסרי בית, כולו.

מירב בן ארי: מה שקרה זה שיש פה עמותות כמו אחות שנמצאים כאן והלל שנמצאים פה ואותות שהכסף כן הלך.

מירב בן ארי: נכון, צריך לחשוב איך לעשות את זה, מצד שני אתה נותן סיוע בשכר דירה אתה חייב שיהיה איזשהו מבחן תעסוקה כי בסוף זה לא רק השכר דירה, צריך גם כסף לחיות.

מירב בן ארי: רצית להעיר משהו, כן, משרד הרווחה.

<מורן מזרחי: מפקחת מחוז ירושלים, מחליפה את ציפי נחשון גליק, מנהלת השירות, היא לא יכולה הייתה להגיע.

<מורן מזרחי: אני רוצה להוסיף שלא רק סיוע בשכר דירה, יש עכשיו בכלל תכנית יתד והתקציבים הנוספים שקיבלנו אז אחד- - - וזה ממש על הקנה עם עיריית ירושלים להקים שתי דיוריות שאם אנחנו מדברים על רצף של מענים חוץ ביתיים ובקצה אחד של הרצף יש לנו את השלטר, את הלנת החירום ובקצה השנה יש לנו סיוע בשכר דירה - - -

מירב בן ארי: אני אסביר מה זה דיורית.

מירב בן ארי: תסבירי למי שלא מכיר.

מירב בן ארי: קודם כל יש כבר דיורית אחת של חרדיות בירושלים של אותות.

<מורן מזרחי: שבמרץ הקרוב זה היה בפיילוט עם ביטוח לאומי, הם יוצאים ועיריית ירושלים לוקחת על עצמה את ההפעלה והם הפעילו דיורית נוספת במגזר כללי לצעירות.

<מורן מזרחי: לכן זה מענה דיור נוסף שאנחנו נפתח בקרוב ודירת מעבר.

מירב בן ארי: תסבירי להם מה זה דיורית.

<מורן מזרחי: אם אנחנו מדברים על רצף של מענים חוץ ביתיים אז אמרנו שבקצה האחד זה הלנות החירום שעובדות ופועלות ובקצה השני זה סיוע לשכר דירה, צעירות עם תעסוקה ויכולת להחזיק את עצמן.

<מורן מזרחי: ברצף הזה יש לנו דיורית, היום אנחנו מקיימים כמה מודלים כאלה, אחד בירושלים במעונות אידלסון - -

מירב בן ארי: ובתל אביב במעונות אוניברסיטת תל אביב.

<מורן מזרחי: ובבאר שבע במעונות בבאר שבע.

<מורן מזרחי: שהרעיון הוא - - -

<קריאה: מה זה אומר קורת גג בעין?

מירב בן ארי: זה אומר שהיא באה מהשלטר עוברת לדיורית.

מירב בן ארי: שם מתחיל ממעסיק ידידותי שמוצאים לה, עד מדריכה אחת לכמות - -

<קריאה: שמלווה.

מירב בן ארי: - - נכון.

מירב בן ארי: ומי שעוברת - - - המטרה שלנו לשחרר את אותן צעירות וצעירים שמסתגלים ועובדים ולהעביר אותם לסיוע.

<מורן מזרחי: שיש להם - - - תפקוד.

<מורן מזרחי: באמצע יש לנו את ההוסטלים שיש את הנציגים שלהם, דירות המעבר אז ככה - - -

מירב בן ארי: אוקיי אז מבחינת ירושלים?

<מורן מזרחי: יש תשתית של מענים, יוצרים כרגע תשתית של מענים חוץ ביתיים לצעירים וצעירות.

<קריאה: ומה קורה למי שלא גר בירושלים.

מירב בן ארי: עכשיו אנחנו נעבור הלאה.

<יהודית גבאי: לפני שעוברים מירושלים אני רק אגיד, דיברת על תעסוקה, אז בירושלים בשלוש שנים האחרונות בהובלה של - - - עובדים כל השירותים, רווחה, קידום נוער, עמותות שנמצאות פה, כולם יחד ישבנו בשנתיים האחרונות, יצרנו שפה משותפת, בנינו מטרות ויעדים ומתוך זה גם נוצרו צוותים.

<יהודית גבאי: אחד מהם זה צוות תעסוקה וזה במענה להתייחסות, למה שהתייחסת ולתעסוקה כחלק מהכלים שצריך - - -

מירב בן ארי: בדיוק דיברנו על הדיורית, אגב, אלון, עמותת אותות מפעילה את הדיוריות.

<יהודית גבאי: אוקיי, אז רק אמרתי שלגבי התעסוקה יש אצלנו צוות שהוא באמת לקח על עצמו משימה של מחוסרי קורת גג, צעירים והוא מאוד מעמיק.

מירב בן ארי: תודה.

מירב בן ארי: אני חייבת להגיד מילה טובה לעיריית ירושלים.

מירב בן ארי: גם הפתרון של המשבר הזה שהיה, גם תקשורתית וגם הניהול שלכם, גם מול התושבים, אבל הכי חשוב מול השלטר עצמו, הטיפול באותן צעירות שבסוף הגיעו למצבי זנות האלה לא כי הן בחרו לזה אלא מתוך המצב הקשה שהן נמצאות בו.

מירב בן ארי: וכמובן לעמותת עלם שמפעילה את השלטר אבל זה אנחנו עוד נדבר על העניין של השלטר עצמו בהמשך.

מירב בן ארי: חברי הכנסת רצו להתייחס אז ניתן לפרי.

יעקב פרי: אני קודם כל רוצה לשבח אותך.

יעקב פרי: בכנסת לא כל כך באופן תדיר משבחים ואני חושב שהעובדה - - -

<קריאה: את מירב תמיד משבחים, מי לא משבח אותה.

יעקב פרי: התכנית שאת דנה, גברתי היושבת ראש, היום, היא תכנית מאוד חשובה.

יעקב פרי: אני מודה ומתוודה שאני לא כל כך בקיא בפרטים שלה חוץ מהחומר שקראתי לקראת הדיון הזה אבל אני חושב שזה אחד הדיונים היותר חשובים בכנסת ואני כמובן גאה בך ובעובדה שאת מובילה את זה.

יעקב פרי: אני בחומר שקראתי, יכול להיות שבגלל איחור קל שאיחרתי לוועדה לא שמעתי נתונים, אני רוצה רק לשאול.

יעקב פרי: אני מבין שהתכנית הזאת אושרה על ידי ועדת משנה בדצמבר 2015 ולפי התכנית, אז כשהיא אושרה היו 16 מסגרות ובהתאם לתכנית היו אמורות להפתח עוד שש מסגרות שמיועדות לבין 18-28.

יעקב פרי: אחת מהן הייתה צריכה להיות לנערות חרדיות ואחת לבני נוער מהקהילה הלהט"בית.

יעקב פרי: אני מבין שגוייס 2.5 ואחר כך פלוס 2 מיליון.

יעקב פרי: זאת אומרת 4.5 מיליון.

מירב בן ארי: גוייס 20 מיליון ₪ לשלטרים ועוד ה-2.5 - - - התכנית לסיוע באה אחרי השלטרים.

יעקב פרי: אני מבין שההערכות היו שכ-500 בנות ובני נוער זקוקות למסגרות, זקוקים למסגרות כאלה ועל פי מסמך הממ"מ שלא קראתי אותו ביסודיות אבל הסתכלתי על הכותרות שם כתוב שצעירים חסרי עורף משפחתי ההערכה היא שאנחנו נזדקק ל-700.

יעקב פרי: זאת אומרת 700 צעירות וצעירים יזדקקו למסגרות האלה ואני לא חושב שיש דבר שיותר דחוף מזה.

יעקב פרי: ולכן, קודם כל אני מקווה שהמשרדים הממשלתיים באמת ימשיכו ויתמכו כי מי שנכנס לדיון, ונכנסתי קצת מאוחר, הרוח היא רוח טובה, היא רוח חיובית, היא רוח של שיתוף פעולה.

יעקב פרי: השאלה אם בסופו של דבר היא גם מתיישמת בפועל ובמציאות ולא רק על שולחנות הדיונים של הוועדה.

יעקב פרי: אני, כמובן, פטור מלהגיד שלבנות ובני הנוער האלה מגיע כל סיוע מהמדינה ורבים הם חסרי עורף משפחתי אם בגלל שהם יצאו בשאלה, אם הם מקהילת הלהט"בים, אם הם באים ממשפחתות קרועות וקשות יום, אם הם כבר התדרדרו לשולי פשע או זנות.

יעקב פרי: ואנחנו, אני חושב שחובתנו, כנבחרי ציבור, בית המחוקקים חייב לעזור להם כי זה השלב הראשוני של חייהם ואם אנחנו לא נקפיד לסייע ולעצור בשלב הזה אנחנו ניגרר לבעיה הרבה יותר גדולה שבחלקה בטח כבר קיימת ואני רוצה עוד פעם לשבח, לעודד ולהודות.

מירב בן ארי: תודה רבה חבר הכנסת פרי.

מירב בן ארי: אני רוצה רגע לפני שאני נותנת למשרד הרווחה, אלון מאותות, כי שאלת על הלהט"בים ובלהט"בים יש לנו בשורה נהדרת שהיא באמת מבחינתי, אתה פרגנת לי, זה נורא טוב, אבל מה שהכי טוב זה שלא משנה איפה נהיה יש שלטר והוסטל של להט"בים שמיועדים להם שקמים בימים אלה.

מירב בן ארי: אלון, תפרט, תן דגש על להט"בים, אחרי זה נתייחס גם לשאר המסגרות.

<אלון ברמי: אלון מטה עמותת אותות.

<אלון ברמי: אנחנו ממש פותחים בימים האלה הקרובים הוסטל במסגרת להט"ב לצעירים בחולון, גילאים 18-25.

<אלון ברמי: היא מסגרת שהיא גם תקלוט במיידי אבל גם השהות שנה-שנה וחצי.

מירב בן ארי: תסביר רק ברקע לחבר הכנסת פרי שזה ההמשך של בית דרור בעצם.

מירב בן ארי: חשוב לומר.

<אלון ברמי: אנחנו מפעילים את בית דרור.

<אלון ברמי: בית דרור הוא נותן מענה לבני נוער 13-18 והוא מענה ארצי.

<אלון ברמי: הוא המשך אבל הוא לא בדיוק המשך כי הוא לא מתפקד כמו קורת גג ממש, הבית בחולון.

<אלון ברמי: מעבר לזה אנחנו מקימים - - -

יעקב פרי: הבית בחולון זה יהיה ממש פרוייקט מגורים?

<אלון ברמי: מגורים, זה מסגרת כוללנית מלאה שהכל יינתן שם.

<אלון ברמי: אנחנו נעבוד בעיקר באמת על מענה הלנתי אבל מעבר לזה מיצוי זכויות, שילוב בקהילה, תעסוקה וכדומה.

מירב בן ארי: זאת אומרת זה גם יהיה שלטר שזה יהיה קורת גג חירומית של מקלחת, מיטה חמה, אוכל כמו שיש לי מתחת לבית נגיד של אותו וגם הוסטל שיקומי טיפולי שזה אותם רצפים שאנחנו מדברים, של שלטר, הוסטל, דיורית ויציאה לסיוע בשכר דירה.

<קריאה: דירות מעבר.

מירב בן ארי: חלק דירות מעבר, חלק דיוריות, נכון.

<אלון ברמי: והשלטר עצמו זה גם, יש כבר מבנה, יש כבר צוות, השלטר בתל אביב שהוא ממש יתן מענה לצעירים, צעירות שזקוקים, כמו שמירב אמרה, לדברים הבסיסיים ביותר מלבוא לאכול ולבוא למקלחת, כולל לינה ומענה הרבה יותר מקיף ומלא.

<אלון ברמי: גם שם, שילוב בחזרה בקהילה, האפשרות כמה שיותר מהר ואם לא אז יכולים לעבור להוסטל בחולון ולקבל עוד מעטפת ארוכה יותר וליווי יותר צמוד.

מירב בן ארי: שמבחינת לוחות זמנים תן לנו לוחות זמנים לשלטר ולהוסטל של הקהילה.

<אלון ברמי: ההוסטל כבר קיים, יש אותו, הם ממש היום מחר מסיימים הצטיידות, כבר יש צוות מלא.

יעקב פרי: כמה יהיו?

<אלון ברמי: בסביבות 14 מיטות וייכנסו שם בנים ובנות.

<אלון ברמי: השלטר אני משער, נהיה ריאלים יותר, שלושה שבועות-חודש הוא יתחיל קליטות.

מירב בן ארי: מצויין.

<קריאה: שכונת התקווה נכון?

<אלון ברמי: כן, הוא יהיה בשכונת התקווה, קרוב לבית דרור.

מירב בן ארי: זה בשורה נהדרת, ממש מהפכה בעיני, גם שלטר וגם הוסטל ייעודי לקהילת הלהט"בים.

מירב בן ארי: עד היום יש לנו רק את בית דרור שהוא עד גיל 18.

מירב בן ארי: כמובן זה גם מתחבר למה שאמרת על יתד כי בסוף אנחנו צריכים את העובדים בתוך הרשויות שיידעו גם להפנות ולדעת שיש מענה בתוך זה.

מירב בן ארי: מתל אביב אני לא רואה.

מירב בן ארי: קודם כל תגידי לנו מה קורה במישהו לרוץ איתו.

<מור הרפז: מור, מנהלת מישהו לרוץ איתו.

<מור הרפז: אז חזרתי מחופשת לידה לפני שלושה שבועות אז אני ככה עומדת בעדכונים.

<מור הרפז: אבל אנחנו בתל אביב כרגע נמצאים בחיפוש אחר מבנה, שני מבנים - - -

מירב בן ארי: כבר כמה זמן?

מירב בן ארי: שנתיים?

<מור הרפז: ממאי בערך.

<מור הרפז: אז מחפשים מבנה אחד לבנים, מבנה נפרד לצעירות, ושם אנחנו עומדים, יש מבנים על הפרק - - -

יעקב פרי: כבר איתרתם מבנים - - -

מירב בן ארי: איך יכול להיות שאותות מצאו מבנה ועלם כבר שנה לא מוצאים מבנה.

מירב בן ארי: ועוד שמנו פרוייקטורית ושמנו עליה כסף - - -

<רעות גיא: שלא יהיה רשום בפרוטוקול ששנה אנחנו לא מוצאים מבנה אנחנו מחפשים - - -

מירב בן ארי: כמה זמן?

<רעות גיא: אנחנו מצאנו - - -

מירב בן ארי: עמותת עלם מצאה מבנה - - -

<רעות גיא: אז קודם כל מצאנו כמה מבנים, לא אחד, ראינו לדעתי כבר מעל 30 מבנים רק באזור תל אביב.

<רעות גיא: אני חושבת שגם יש לנו קצת קהל יעד אחר, דרישות אחרות, אנחנו לא היינו רוצים להתמקם בתוך שכונת התקווה, שלא לדבר על מה קורה כבר בשכונת התקווה מבחינת שירותים ומעמסה על השכונה אבל גם לקהל היעד שלנו עדיף לצאת מהשכונה, מקום טיפה יותר נגיש.

<רעות גיא: שוב, אנחנו מדברים פה בוועדה כל הזמן - - -

מירב בן ארי: כן אבל התקווה זו שכונה נגישה זה לא - - -

<רעות גיא: זה דבר שאני חייבת להעביר אותו לפרוטוקול.

<רעות גיא: אנחנו מדברים כל הזמן על קהל היעד של חסרי עורף משפחתי, חסרי קורת גג, קטינים וצעירים באותה נשימה כאילו זה אותו קהל יעד.

<רעות גיא: יש רצפים גם באוכלוסיות לא רק במסגרות.

<רעות גיא: ואנחנו מדברים על קהל יעד קצת אחר, קצת צריך להנגיש לו יותר, קצת צריך "אופן ספייס" יותר, קצת צריך יותר מרחב.

<רעות גיא: זה לא חבר'ה שאפשר לשים אותם בחדר, לסגור אותם ולשלוח אותם לעבודה, זה לא עובד ככה, אנחנו עושים איתם דברים אחרים - - -

מירב בן ארי: מה קורה עם למצוא מבנה בתל אביב?

מירב בן ארי: יש פרוייקטורית, מה היא עושה הפרוייקטורית.

<רעות גיא: קודם כל את זה צריך להפנות לעיריית תל אביב - - -

מירב בן ארי: זה אנחנו נפנה.

<רעות גיא: בסדר אז זה לא שאלות אלינו.

<רעות גיא: אנחנו עסוקים בזה יומן וליל, יש פה את מאיה שעובדת מטעם המטה שלנו בעלם והיא עסוקה בזה, זה ה-day job שלה העיקרי, זה מה שהיא עושה.

מירב בן ארי: מאיה, מה המצב אצלכם?

<מאיה ברון: המצב הוא כזה: אנחנו ביחד עם נעמה מעיריית תל אביב ראינו באמת, כמו שרעות אמרה לדעתי מעל 30 מבנים בתל אביב.

<מאיה ברון: אני חייבת להגיד שיש עמדות קצת שונות, עיריית תל אביב והמשרד מאוד מאוד רוצים שני שלטרים נפרדים לבנים ולבנות, שני מבנים נפרדים.

<מאיה ברון: אנחנו כל הזמן במגמה למצוא מענה אחד, מבנה אחד, שיספק בשתי כניסות נפרדות גם לבנים וגם לבנות, זו משימה מאוד מאוד קשה.

<מאיה ברון: מצאנו מבנה אחד בשכונת שפירא שענה לכל הקריטריונים, אושר על ידי כולם ובסופו של דבר הבעלים של הנכס התחרטו.

<מאיה ברון: כרגע יש עוד מבנה אחד על הפרק ברחוב מטלון בתל אביב שהגשנו בקשה לעיריית תל אביב.

<מאיה ברון: עיריית תל אביב ששותפה בפרוייקט צריכה לאשר אותו מבחינת רישוי.

<מאיה ברון: זה אומר שהנכס הוא מסחרי ואנחנו ביקשנו בקשה - - -

מירב בן ארי: לבקש שימוש חורג?

<מאיה ברון: לא, לא מה שעשו - - -

<קריאה: בירושלים זה מה שעשינו - - -

מירב בן ארי: נכון, בתלפיות זה מה שעשיתם, אני זוכרת.

<מאיה ברון: אני אסביר.

<מאיה ברון: מה שקרה בעבר גם עם הלב 24/7 עיריית תל אביב עצמה נתנה פטור משימוש חורג, לא שימוש חורג, אלא פטור- - -

מירב בן ארי: איפה זה עומד המבנה הזה במטלון?

<מאיה ברון: אנחנו מחכים לתשובה מעיריית תל אביב.

מירב בן ארי: כן או לא, הם רוצים את זה או לא רוצים.

<רעות גיא: אנחנו לא עובדים בטור, אנחנו עובדים בשורה.

<רעות גיא: יש לנו כמה מבנים שאנחנו בודקים גם מבחינת רישוי גם - - - אנחנו צריכים פה גם אישור להלין אותם, גם לבדוק את מצב הנכס מבחינת שיפוץ כי אתם יודעים שהתקציב של השיפוץ הוא מוגבל.

<רעות גיא: אז יש פה הרבה קריטריונים משתנים.

<רעות גיא: דבר אחד בטוח אנחנו לא נחים בקשר לזה אבל זה בתל אביב יותר קשה ולוקח יותר זמן אנחנו יודעים את זה.

מירב בן ארי: זה לא מספק אותי.

מירב בן ארי: זה לא יכול להיות.

מירב בן ארי: כל הכסף ששמנו על תל אביב חזר לאוצר כבר שלוש פעמים.

מירב בן ארי: שמנו, באו, אמרו לנו בהתחלה אין מבנים, אחרי זה יש מבנים אין מי שיחפש, שמנו פרוייקטורית - - -

<רעות גיא: אבל מירב אני לא מבינה על מה אנחנו נזופים - - -

מירב בן ארי: אבל אני לא מדברת אלייך, אני מדברת למשרד.

<רעות גיא: אם את לא נוזפת בי זה בסדר.

מירב בן ארי: איפה הפיקוח שלכם זה כבר חורף שלם.

<מאיה ברון: אני רוצה להוסיף כן לגביי המשרד הוא מעמיד הרבה מאוד קשיים וסליחה שאני אומרת את זה ככה.

מירב בן ארי: מי?

<מאיה ברון: המשרד.

מירב בן ארי: איזה משרד?

<מאיה ברון: היו מספר מבנים שמצאנו עם הכניסה - - -

מירב בן ארי: את מדברת על העירייה?

<מאיה ברון: על משרד הרווחה.

<מאיה ברון: היו כמה וכמה מבנים שאם הכניסה היא כניסה משותפת ואז כל שלטר הוא בקומה נפרדת או כל שלטר הוא באזור נפרד ברגע שהכניסה היא משותפת - - -

יעקב פרי: מה זה נקרא הכניסה משותפת?

מירב בן ארי: היא לא רוצה שבנים ובנות יהיו ביחד.

<מאיה ברון: למשל בניין שיש לו כניסה משותפת אבל מרגע הכניסה כל שלטר הוא באזור נפרד, הוא בקומה נפרדת, המשרד לא מאפשר את זה.

<מאיה ברון: יש דרישה לשתי כניסות נפרדות, חד משמעית, כדי שבנים ובנות - - -

יעקב פרי: שתי כניסות נפרדות לבנים ובנות?

<מאיה ברון: חד משמעית, נפרד לגמרי שלא יהיה אישור נגיעה.

קארין אלהרר: אם יש כזה דבר זה nice to have אבל או זה או לא יהיה, כאילו תחשבו בהיגיון.

<מורן מזרחי: אז קודם כל אני הבנתי מציפי שעדכנה ככה לפני הדיון שהגיעו לאיזשהי פשרה בעניין של הכניסות הנפרדות שכבר אפשר יהיה לעשות את זה.

<מאיה ברון: שום פשרה.

<מורן מזרחי: רעות?

<רעות גיא: לא, על המבנה של מטלון 62 - - -

<מורן מזרחי: שכן אפשר שתהיה - - -

<רעות גיא: אז זה מה שהיא אומרת שהגענו לפשרה - - -

<מורן מזרחי: הגענו לאיזה שהיא פשרה כי הבנו - - -

מירב בן ארי: מה הפשרה - שתהיה כניסה משותפת ושני מתחמים נפרדים?

<קריאה: כי אנחנו מתעקשים על ההפרדה המגדרית.

<קריאה: אנחנו רואים - - -

יעקב פרי: למה לכניסה המשותפת יש בעיה עם ההפרדה המגדרית?

<מורן מזרחי: כי שניהם, גם הצעירים וגם הצעירות - -

יעקב פרי: שניהם יכנסו באותה כניסה?

<מורן מזרחי: נכון, יהיו באותה סביבה, זה עושה הרבה מאוד רעשים גם בירושלים מחוץ לשלטר.

מירב בן ארי: הם גם ככה יושבים בזולות ביחד, מה זה משנה.

<מורן מזרחי: בסדר אבל אנחנו באמת בעמדה הזאת אבל בגלל ש - - -

קארין אלהרר: קצת לטמון את ראשינו בחול.

<מורן מזרחי: לא לגמרי.

<מורן מזרחי: מאחר ואנחנו רואים שהדברים לוקחים זמן וגם אחרי שזה כבר עובד אנחנו רואים עם איזה קשיים אנחנו מתמודדים - - -

מירב בן ארי: את יודעת שבירושלים במתקן של הצעירות היה לבנות חיכוך, אני אגיד את זה באנדרסטייטמנט, עם האוכלוסייה המקומית.

מירב בן ארי: אז מה זה משנה?

מירב בן ארי: הרי בסוף מי שרוצה, יהיו בנים, מה זה משנה - - -

<רעות גיא: יש מבנה עכשיו שהוא נמצא באישור של עיריית תל אביב, של היועצת המשפטית של עיריית תל אביב, אנחנו עוד לא קיבלנו עליו תשובה.

<רעות גיא: הם רוצים שתי כניסות נפרדות שנעשה.

<רעות גיא: לעניין המבנה ומאוד חשוב לי להגיד, גם שימו לב למחיר, לתקצוב.

<רעות גיא: את מדברת על כסף שחוזר שלוש פעמים לאוצר אז אני רוצה להגיד ששכר דירה בתל אביב ל - 200-300 מטר זה קצת יותר מבכל עיר אחרת.

<קריאה: זה משותף גם לעיריית ירושלים, יש לנו את אותה בעיה.

מירב בן ארי: גם בירושלים השכר דירה גבוה.

מירב בן ארי: קודם כל שיהיה מבנה.

<רעות גיא: בסדר, אבל חלק מהבעיה למצוא מבנה - - -

מירב בן ארי: לא, אבל כבר היה, שלוש-ארבע פעמים כבר באו לחתום וחזרו אבל לא בגלל השכירות בגלל הכניסה המשותפת.

<מורן מזרחי: אבל התגברנו על עניין הכניסה המשותפת - - -

<רעות גיא: בסדר, אבל אני רוצה להגיד משהו הרבה יותר עקרוני.

מירב בן ארי: שנייה, זה מבזבז את הזמן.

מירב בן ארי: אני גם אפנה לעיריית תל אביב לקבל בכתב התייחסות של המצב בתל אביב.

מירב בן ארי: כמה זמן אנחנו בוועדה הזאת?

מירב בן ארי: יש איזה שנתיים?

מירב בן ארי: מתקדמים בכל המקומות רק בתל אביב עם שני השלטרים האלה תקועים.

מירב בן ארי: זה ממש לא, תקועים ותקועים כל פעם מחדש.

מירב בן ארי: כל פעם הסיבות ומענות שונים.

מירב בן ארי: אני רוצה תגובה של משרד הרווחה על הכניסה.

מירב בן ארי: אתם מעדיפים שהם ישנו ברחוב מאשר שהם יכנסו באותה כניסה?

מירב בן ארי: מה זה משנה כבר?

מירב בן ארי: מה זה משנה, יכולנו כבר לפני שנה לבנות.

<רעות גיא: אני מאוד רוצה להתייחס אבל זה מבזבז את הזמן.

מירב בן ארי: לא, די מספיק, חבל על הזמן.

מירב בן ארי: אני רוצה התייחסות גם של משרד הרווחה לעניין הזה וגם של עיריית תל אביב.

מירב בן ארי: אנחנו חייבים להתקדם עם הנושא הזה.

מירב בן ארי: לא יכול להיות שהם ימשיכו לישון בחוץ - - -

<רעות גיא: אפשר להגיד משהו רק לשלב הביניים, עד למציאת מבנים, זה דבר שמאוד חשוב לנו לקדם אותו ולהגיד אותו גם כן כאן.

<רעות גיא: תראו, הסיוע לצעירים וצעירות חסרי בית 18-26, קהל היעד שאנחנו מדברים עליו פה הוא לא מתחיל ונגמר רק במבנה או שלטר.

<רעות גיא: יש לנו בכל עיר קרוב לבין 30-50 מתנדבים, אנשי צוות 5-6 עד 10 אנשי צוות בכל פרוייקט שנמצאים איתם בקשר, שנותנים להם מענה, סיוע הומניטרי גם ברחוב, גם במרחבים להפחתת נזק אצלנו.

<רעות גיא: אני אומרת את זה כי בשלב הביניים ועד לזה שנקבל את כל האישורים ואני גם רוצה להגיד שיש שלב של שיפוץ, לשפץ ולהתאים מבנה כזה זה בין 3 ל-4 חודשים, שגם על זה יש לנו ויכוח עדיין עם המשרד אם משלמים את השכר דירה.

<רעות גיא: הבקשה היא להכיר בזמן הביניים כזמן קריטי שאפשר עדיין לתמוך כספית, תקציבית גם בצוות שעובד - - -

מירב בן ארי: במה?

<רעות גיא: באנשי צוות שפונים - - -

מירב בן ארי: באיזה, במישהו לרוץ איתו?

<רעות גיא: לא רק במישהו לרוץ איתו.

<רעות גיא: אולי את אחר כך תרצי - - -

מירב בן ארי: במישהו כבר סגרנו את זה.

<רעות גיא: קודם כל לא סגרנו את זה, מירב.

יעקב פרי: אני לא מבין, מהו זמן הביניים, שאין עדיין מבנה?

<רעות גיא: זה יכול לקחת 4 חודשים, זה יכול לקחת חצי שנה.

<רעות גיא: בזמן הזה יש לנו קשר עם חסרי בית, אפשר לתמוך במשרות של אנשי הצוות, בהפעלה של השירות כמו שהוא - - -

מירב בן ארי: אבל זה מה שעשינו עכשיו עם מישהו לרוץ איתו.

<רעות גיא: אבל זה לא קורה, מירב, עדיין.

מירב בן ארי: הכסף למישהו לרוץ איתו כן עבר, זה מה שאמרתי.

<רעות גיא: באמת?

<רעות גיא: אז הוא לא עבר.

<רעות גיא: לא עבר ואני גם לא רואה שהוא הולך לעבור.

מירב בן ארי: טוב, הבנתי, אני צריכה להתקדם - - -

<רעות גיא: וגם בחיפה.

<רעות גיא: כי גם בחיפה אם את הולכת לבדוק מה קורה בחיפה יש לנו עובדים שעובדים בשטח ואין לנו מענה לתת להם.

<רעות גיא: אז גם בחיפה אפשר לתמוך ולעבות את המענה ולהגדיל את השירות שם.

מירב בן ארי: מה קורה בחיפה?

<מורן מזרחי: בחיפה בימים אלו חותמים חוזה עם העירייה, יש מבנה, יש צעירים.

<מורן מזרחי: העירייה מפעילה את ה- - -

מירב בן ארי: מה זאת אומרת, זה אותו מבנה קיים?

<מורן מזרחי: כן ברחוב הרצליה.

מירב בן ארי: כן אותו מבנה.

<מורן מזרחי: כן הרשות מפעילה את ה- - -

מירב בן ארי: פשוט הפכתם אותו ל-24/7.

<מורן מזרחי: נכון.

מירב בן ארי: הייתי במבנה הזה, זה לא מבנה חדש.

מירב בן ארי: יש מבנה, יש צעירים, פשוט לא ישנים.

<מורן מזרחי: יש הסכם שנחתם בימים אלו עם עיריית חיפה והרשות מפעילה את השטח.

מירב בן ארי: לא עמותת עלם.

<מורן מזרחי: לא.

<מורן מזרחי: הרשות בחרה להפעיל.

מירב בן ארי: ואיפה זה עומד?

<מורן מזרחי: בימים אלה ממש נחתם הסכם עם העירייה.

<מורן מזרחי: יש צעירים שאמורים להכנס ממש בימים אלו יש צוות שעובד על זה.

מירב בן ארי: אני רוצה לבדוק את זה.

<רעות גיא: אני אשמח רק להעביר מסמך שלנו לגבי הרבעון האחרון, מה אנחנו איתרנו ומצאנו בחיפה.

<רעות גיא: אנחנו מתקשים מאוד להפנות את הצעירים שלנו, כמובן, למסגרת הקיימת.

<רעות גיא: יש שם איזה - - - בעצם הם הסבו חדר לצעירים, זה לא שלטר לצעירים.

<רעות גיא: זה גגון רגיל ויש שם חדר שהוא אמור להיות מיועד לצעירים.

מירב בן ארי: רגע, מה עם המקום הזה שאנחנו היינו בו?

<רעות גיא: שם, זה זה, זה המקום הזה.

<רעות גיא: פשוט לקחו חדר והפכו אותו בתוך המקום לצעירים, מיועד לצעירים.

<רעות גיא: אבל זה לא מחזיק מים.

<רעות גיא: כמו שאי אפשר לערבב בין אדם בין 40 או 60 למישהי בת 18 זה לא מתאים, כן, אז זה לא - - -

מירב בן ארי: לא, לא, רגע, אני הייתי בחיפה.

מירב בן ארי: יש מקום שהוא של דרי רחוב, ראיתי אותו, של מבוגרים, נכנסתי לשם.

מירב בן ארי: ויש את השלטר שלכם.

<רעות גיא: לא, את מבלבלת.

<רעות גיא: מה שאנחנו מפעילים בחיפה זה פרוייקט הלב, מה שהיה ערים בלילה חיפה, זה הפך להיות הלב - - -

מירב בן ארי: כן זה 24/7?

<רעות גיא: זה לא שייך, זה לנערות וצעירות וצעירים בזנות.

מירב בן ארי: אני שואלת אם זה 24/7 הלב.

<רעות גיא: הלב הוא עוד לא 24/7, ב-18' הוא אמור לקבל תוספת תקציב.

<רעות גיא: אבל אנחנו לא מדברים על זה, אנחנו מדברים על השלטר שהיינו בהרצליה 24, אנחנו במקום אחר, ושם הסבו חדר לצעירים.

<רעות גיא: אבל אני רק אומרת שאנחנו לא מצליחים לתווך צעירים שאנחנו מאתרים ברחוב לשם, זה לא מחזיק מים, אני עדיין גורסת שצריך מענה ייעודי לצעירים וצעירות חסרי בית.

מירב בן ארי: מה יש שם בחיפה?

<מורן מזרחי: אני יודעת שהמבנה בשיפוץ, הוקצה גם תקציב של המשרד לשיפוץ המבנה.

<מורן מזרחי: אני לא מכירה את החדר שאת מדברת עליו אבל זה מבנה שהועד לצעירים, לא צעירים וצעירות, רק לצעירים - - -

מירב בן ארי: אני אלך לראות מה זה.

מירב בן ארי: אני הייתי בחיפה כבר פעמיים, נותנים לי להכנס למרות הבית ברחוב חיים.

מירב בן ארי: בבאר שבע את יודעת מה קורה?

<מורן מזרחי: לא.

מירב בן ארי: כי הייתה כאן אז נציגה של באר שבע.

<קריאה: עוד לא קורה משהו - - -

מירב בן ארי: קורה משהו בבאר שבע כי הייתה אז נציגה והיא הייתה מרוצה.

<מורן מזרחי: - - - אני קיבלתי לא קורה הרבה בבאר שבע כרגע.

מירב בן ארי: טוב, יש עוד מישהו שרוצה להתייחס לנושא של הרשויות מכאן, מהעמותות, מישהו שרלוונטי במקום.

מירב בן ארי: אוקיי אז אני אסכם את העניין הזה.

מירב בן ארי: ירושלים, קבעתם אגב טקס פתיחה לירושלים?

<יהודית גבאי: עדכנו את זה, זה היה אמור להיות - - -

מירב בן ארי: אני יודעת, עם האירוע עם השכנים.

<יהודית גבאי: אז חיכינו שקצת יצטננו וצריך לקבוע עכשיו מחדש.

מירב בן ארי: בסדר אז אני מסכמת שירושלים אני מברכת אתכם על ההתפתחות בעניין.

מירב בן ארי: בתל אביב אני שוב אחזור ואנחנו נוציא פנייה גם לעירייה וגם למשרד וגם לגבי חיפה.

מירב בן ארי: וכמובן על האוכלוסייה הלהט"בית לעמותת אותות, אנחנו נבוא לשם גם, לראות גם את השלטר וגם את ההוסטל, לברך אתכם על הפתיחה, זה חשוב מאוד.

מירב בן ארי: חשוב מאוד בעיקר לאוכלוסייה הזו.

מירב בן ארי: עכשיו אני רוצה להתייחס גם לאירועים שהיו כאן בתקופה האחרונה.

מירב בן ארי: הגיעו אליי פניות בנושא של טיפול של המשרד לבטחון פנים והמשטרה בצעירים חסרי בית.

מירב בן ארי: במפגש בין כוחות השיטור, ביטחון, כמו שראינו חלק בטלוויזיה יש מפגש שהוא לפעמים קשה.

מירב בן ארי: זה מתחיל מפינוי של הצעירים בעצמם, מהפינוי של הזולות ולפעמים גם השפלות שהצעירים עוברים.

מירב בן ארי: אנחנו שומעים על זה בכל הארץ ובעיניי התופעה היא תופעה מאוד קשה.

מירב בן ארי: המפגש הזה הוא מפגש שיש לו פוטנציאל נפיץ.

מירב בן ארי: מצד אחד אפשר יהיה לטפל בו יפה אם אותו שוטר יידע לאן, מצד שני אם השוטר לא יודע הוא יכול לגרום הרבה נזק לאותו צעיר.

מירב בן ארי: לצערי, חייבת לומר שגם הצעירים חסרי בית, בגלל האופי שלהם, הרבה פעמים גם נתקלים בכוחות השיטור אם זה באירועים של גניבה או באירועים קשים יותר של ונדליזם וכדומה.

מירב בן ארי: אנחנו שמענו על מקרים של אלימות גם מילולית וגם פיזית שלא מכבדת את שני הצדדים.

מירב בן ארי: ואנחנו יודעים שבתל אביב ששם אנחנו גם נבקש התייחסות, גם בגינת לוינסקי, גם בתחנה המרכזית הישנה שבה אנחנו יודעים שיש הרבה צעירים וצעירות חסרי בית חשופים באופן קבוע להטרדות, לעתים אפילו הטרדות מיניות של שוטרים.

מירב בן ארי: אני סיירתי גם בגינת לוינסקי, סיירתי גם בתחנה, סיירתי גם בתל אביב וגם בירושלים, בעיקר בירושלים שיש הרבה כוחות שיטור.

מירב בן ארי: אני חושבת שצריך להזהר ולא לשפוך את התינוק עם המים ויש עבודה טובה מאוד של כוחות הביטחון והמשטרה אבל שוב, השאלה כמה הם מודעים ליכולות שיש להם.

מירב בן ארי: בנושאים אחרים ראינו שמשטרה, אם זה טיפול בצעירים יוצאי אתיופיה, אם זה טיפול במסגרות אחרות, ראינו שהמשטרה כן עוברת איזשהו תהליך של גישור והבנה.

מירב בן ארי: ולכן רצינו לדעת מה המצב שם.

מירב בן ארי: לפני שנשמע את המשרד אני רוצה שנשמע קצת מתוך השטח ומהניסיון של הארגונים.

מירב בן ארי: קודם כל, יגאל, אתה לא רוצה גם להתייחס מתוך הניסיון שלכם בחוץ עם העניין הזה.

מירב בן ארי: אם אתה רוצה להתייחס אז צריך לשבת בשולחן כדי שנשמע.

מירב בן ארי: נתחיל עם המשטרה, מיטל אברהמי, קצינה במחלקת הנוער של המשרד לביטחון פנים, בבקשה, ספרי לנו על נקודות החיכוך שלכם.

<מיטל אברהמי: כל עוד אין עבירה פלילית אז אנחנו בעצם מעבירים את הטיפול לגורמי הרווחה.

<מיטל אברהמי: המשטרה, השוטרים - - -

מירב בן ארי: מה הנוהל של אותו שוטר שפוגש צעיר חסר בית או צעירה חסרת בית.

<מיטל אברהמי: אין לנו איזשהו נוהל כזה, למיטב ידיעתי.

<מיטל אברהמי: כששוטר פוגש צעיר חסר בית אם אותו צעיר לא עבר עבירה פלילית אז אנחנו מעבירים לטיפול של גורמי רווחה.

<מיטל אברהמי: למשטרה אין מה לעשות, אין לה דרך לטפל בצעירים חסרי בית שלא עברו עבירה פלילית.

מירב בן ארי: וברגע שנעברת עבירה פלילית מול השוטר, לצורך העניין, אותו תהליך של מעצר רגיל בלי - - -

<מיטל אברהמי: כן, או שלא מול השוטר, אז נפתחת חקירה.

מירב בן ארי: אוקיי.

מירב בן ארי: בוא נשמע קצת מהשטח עצמו.

מירב בן ארי: מי רוצה להתייחס מעמותת עלם.

מירב בן ארי: אני אגיד לפרוטוקול שאם נצטרך אחרי זה לחסות את הדברים שאמרתם אז אנחנו נעשה את זה.

<קריאה: מי רואה ערוץ הכנסת.

מירב בן ארי: זה לא ערוץ הכנסת זה באינטרנט מישהו שנכנס לשמוע את הדיון של הוועדה.

מירב בן ארי: אני רוצה להגיד לכם שמניסיון, היה לי כבר ניסיון עם צעירות בעמותת עלם שהיה מפגשים ופתאום קיבלתי תגובות של קרובי משפחה.

מירב בן ארי: קיבלתי תגובות אליי, ולכן אני אומרת מראש וגם אנחנו מחוייבות להגיד את זה.

מירב בן ארי: טוב, אז מי?

<מ': צעירה בעמותת עלם.

מירב בן ארי: איפה?

<<מ': > פה בירושלים, בשלטר של הבנות.

<<מ': קרו לי כמה מקרים, יש לי אחד שאותו אציין.

<<מ': זה היה לפני איזה שנתיים בערך, הייתי בעיר, במרכז העיר, בלי להכנס יותר מדיי לפרטים יש דוכנים כאלה של אנשי חב"ד שנותנים לכל מיני עוברים ושבים להניח תפילין.

<<מ': לא מצא חן בעיניו שבתור בנות עמדנו שם, עמדנו חבורה של בנות, עמדנו ודיברנו כנראה קצת בקול, הפריע לו.

<<מ': בדיוק עברה משטרה והוא פנה לשוטרים ואמר שאנחנו מאוד מפריעות.

<<מ': השוטרים ביקשו שבאותו רגע נעזוב את המקום.

<<מ': יש לציין שהיינו שם לפניו, הוא בא ופתח שם דוכן והשוטרים נהגו ממש באלימות, אמנם הם לא הרביצו לי באופן אישי, אבל הם מאוד התקרבו במטרה להרחיק אותנו משם.

<<מ': אני לא חושבת שזה נכון, שזה ראוי, שזה הוגן.

<<מ': זה דוגמה אחת.

<<מ': אני רוצה לציין שאני לעומת בנות אחרות לא חוויתי כל כך הרבה מפגשים עם משטרה לשמחתי.

<<מ': אבל עדיין יש דברים, אם זה גם בהגשת תלונות, כשאת באה להגיש תלונה במשטרה, היה מקרה שקרה לי לפני כמה חודשים, נגנב לי גלקסי 8 שהוא עלה המון כסף.

<<מ': הלכתי להגיש תלונה במשטרה וכמובן ציינתי שאני גרה בשלטר, זו הכתובת שלי, של השלטר, וציינתי שזה קרה בשלטר.

<<מ': עד לרגע זה לא קיבלתי תשובה, אפילו שסגרו את התלונה כי אין מה לעשות.

<<מ': הבאתי להם מיקומים של הפלאפון, הבאתי להם מספר ברזל, הכל.

<<מ': אני חושבת שאפילו ההתייחסות המינימלית בתור בנאדם, אזרח שבא להגיש תלונה, גם אם אין משהו מספק, למרות שלדעתי כן היה, אני חושבת שזה לא נכון לא להגיב על זה בכלל ולהתעלם ואני, הדעה שלי, זה בגלל שההתנהגות של המשטרה כלפי אזרחים כמוני שאין להם את הגב, את העורף החזק שעומד מאחוריהם אז המשטרה מרשה לעצמה, הרבה פעמים.

מירב בן ארי: אוקיי, תודה.

<מור הרפז: אני הוספתי מספר דוגמאות של צעירים וצעירות אצלנו אז אני אשמח - - - לפה.

<מור הרפז: זה מספר דוגמאות קטנות.

<מור הרפז: קודם כל צעירים וצעירות שקיבלו קנסות על עבירות שאולי נעשו אבל לאחר שהם הסבירו שהם צעירים חסרי בית, עישון סיגריה במקום ציבורי או מעבר בכביש לא במעבר חצייה, זה שני קנסות שחבר'ה שלנו קיבלו, 200 ₪, וזה לא משהו שצעיר חסר בית מסוגל לשלם כל כך בקלות.

<מור הרפז: צעירים שלנו שנעצרים ונלקחים לחקירה על זה שאין להם תעודת זהות ואין להם תעודת זהות כי הם ישנים ברחוב והציוד שלהם נגנב על ימין ועל שמאל.

<מור הרפז: ושוב, הם מציינים שהם צעירים חסרי בית, הם מציינים הרבה פעמים תתקשרו לעובדת הסוציאלית, תתקשרו לעמותה, ולצערי לא יוצרים איתנו קשר.

<מור הרפז: הם נמצאים מספר שעות בתחנה, לפעמים יותר מזה.

<מור הרפז: צעיר שעבר מקרה של אונס ובאותו לילה נעצר ועשו עליו חיפוש וביקש בפירוש שהאישה תהיה זו שתחפש עליו ולא הגבר, והיו שם אישה וגבר והגבר חיפש עליו.

<מור הרפז: לטענת הצעיר הוא נהג באלימות.

<מור הרפז: צעיר שנעצר ונלקח לו הציוד האישי, כרטיס קופת חולים, שרוכי נעליים שזה נראה מאוד מאוש שולי אבל לצעיר שחי ברחוב זה מאוד מאוד חשוב ופלאפון ישן.

<מור הרפז: הציוד פשוט נעלם.

<מור הרפז: אני הגעתי לתחנה, חיפשתי, התקשרתי ללא מעט גורמים כדי להבין איפה הדבר הזה וזה נעלם.

<מור הרפז: דוגמה אחרונה זה שצעיר נעצר וקיבל שחרור בערבות, זה משהו שקורה הרבה פעמים אבל לא היה לו למי להתקשר ולא היה לו איך להתקשר.

<מור הרפז: וכשהוא ביקש ליצור קשר עם עמותת עלם כי שם מכירים אותו ואולי, אנחנו לא יכולים לשלם ערבות לצעירים, אבל אולי נוכל לעזור לחפש, נאמר לו שלא יוכלו ליצור איתנו קשר והצעיר שוב נשאר מספר לילות אך ורק בגלל שלא היה לו עם מי להתקשר.

<מור הרפז: אני חושבת שהדבר - - -

קארין אלהרר: - - - זה קורה הרבה ש- - - שמשתחררים בערבות - - -

<מור הרפז: זה קרה הרבה שהדרך היחידה שלהם להשתחרר זה בערבות ואין לי.

קארין אלהרר: - - - לא אבל - - - מי יערוב?

<מור הרפז: אין מי שיערוב.

<מור הרפז: הציפייה אולי שיצרו איתנו קשר ולפעמים יש חבר או חברה.

<מור הרפז: אנחנו לא יכולים לערוב אבל אני אגיד שאין פה שום דבר שהוא לא חוקי.

<מור הרפז: יש פה דברים שהם, נראה לי, לא ראויים ואני חושבת שהרבה מהצעירים שלנו חזרו ואמרו את הדבר הזה: שיש הבדל של שמיים וארץ ברגע שהצעירים האלה מלווים על ידי גורם מבוגר, על ידינו, וכשהם לא.

<מור הרפז: וכשהם לא הם פשוט מתייחסים אליהם רוב הפעמים בצורה שהיא מזלזלת, בצורה שהיא מחפירה וגם בצורה שהיא לא מנסה לקדם איזה עזרה או מענה עבורם.

<הדס גול: אני חושבת שהדוגמאות שנאמרו פה זה דוגמאות אולי למתקדמים.

<הדס גול: לצפות לקשר כזה מהמשטרה זה יהיה מהמם אבל אני חושבת שהבעיות שלנו מתחילות עוד הרבה הרבה קודם.

<הדס גול: אני יכולה לתת דוגמאות מהשטח על צעירות שבגלל שיודעים שהן נמצאות בשלטר או בגלל שהם יודעים שהן שורדות את הרחוב באמצעות זנות מתעלמים לחלוטין מתלונות שהן מגישות על פגיעות מיניות, להיפך, מאשימים אותן בפגיעות שהן עוברות.

<הדס גול: יש לנו צעירה שאפילו לא היא, אזרח שהיה ברחוב וראה גברים מושכים אותה בצורה מאוד מאוד אלימה אחרי אונס מאוד מאוד קשה שהיא עברה, אזרח הגיש את התלונה, הזמין משטרה, אפילו לא היא הגישה את התלונה.

<הדס גול: וכשהיא הגיעה לתחנת המשטרה בגלל שאחד מהגברים האלה היה קטין רצו להאשים אותה בבעילת קטין.

<הדס גול: וכל הזמן שנאמר לה שבגלל שהיא עוסקת בזנות, בגלל שהיא חיה בשלטר, זה דברים שהם גם נאמרים להם בפנים, זה לא איזה משהו שמתחת לפני השטח ובגלל זה הרבה מאוד צעירות בכלל לא רוצות ללכת להגיש תלונה.

<הדס גול: אני יכולה לתת דוגמה נוספת שקשורה באמת לחסרי בית.

<הדס גול: היה לנו צעיר בגלגל שישן בזולה, כל החפצים שלו היו שם.

<הדס גול: הגיעה המשטרה לעשות חיפוש, עשו חיפוש, לא מצאו עליו שום דבר אבל בצורה מאוד אלימה הכריחו אותו ללכת משם.

<הדס גול: וכשהוא אמר להם, תשמעו, אין לי לאן ללכת, אין לי איפה להיות, זה המקום שלי לישון, פה החפצים שלי נמצאים, גם אם אני אלך אני אחזור אחר כך, הם פשוט הוציאו גז מדמיע וריססו את כל הדברים שלו, את כל המזרון, את כל הכרית, את כל השמיכה כדי שלא יהיה לו לאן לחזור.

<הדס גול: זה נראה לי דוגמאות שהן יותר ביום יום של הצעירים והצעירות שלנו.

<הדס גול: השפלות שהם עוברים, שלא לדבר על אלימות ושימוש בכוח מופרז ובלתי הגיוני בעליל למה שקורה שם.

<הדס גול: דוגמאות שאנחנו לפעמים רואות בעיניים שלנו.

מירב בן ארי: תודה.

מירב בן ארי: יגאל מהחוט המשולש אתה רוצה להתייחס?

<יגאל גולדשטיין: אני אזכיר בדיון הקודם שבחוט המשולש השלמנו את הנושא של המכרז של ההוסטלים לצעירים ופותחים שתי דירות מעבר בהמשך בשבוע הבא, לבוגרי ההוסטלים ולצעירים מבחוץ.

<יגאל גולדשטיין: בנושא של השיטור אני דווקא רציתי להתייחס להתייחסות של השוטרים במקומות טיפוליים.

<יגאל גולדשטיין: אצלנו יש ארועים, זה לא קורה הרבה, אבל זה קורה לפחות אחת לחודש שאנחנו נאלצים להזמין משטרה למקום, זה צד אחד, שמשטרה מגיעה אלינו, אני מדבר על מרחב פתוח במרכז העיר, השנה ראינו למעלה מ-800 ילדים, מתוך ה-800 ילדים יש אחדים שנדרש טיפול משטרתי.

<יגאל גולדשטיין: מה שאנחנו בנינו, זה אני אומר כהמלצה של צד אחד, זה בעצם קשר עם שוטרים שכבר מכירים את המקום, הם יודעים לאן הם מגיעים.

<יגאל גולדשטיין: כי המטרה היא ששוטרים לא יגיעו למקום טיפולי.

<יגאל גולדשטיין: אני אתן את הדוגמה השנייה, יש שוטרים שמגיעים לחפש ילדים שברחו מהבית וכו'.

<יגאל גולדשטיין: הם לא יכולים להכנס למקום, לפי החוק הם לא יכולים להכנס למקום, הם צריכים צו חיפוש ייעודי ואין להם את זה אף פעם.

<יגאל גולדשטיין: הם באים כי הם יודעים שהילדים מסתובבים בחוט המשולש.

<יגאל גולדשטיין: צריך צד אחד של להסביר לשוטרים מה זה מקום טיפולי, לתת איזשהי הנחיה לפחות לשוטרים שבמקרה שלנו עובדים במרכז העיר.

<יגאל גולדשטיין: מצד שני מה שאנחנו יצרנו, יזמנו את זה ויצרנו קשר טלפוני עם שוטרים שיודעים בדיוק מה זה המקום ואז גם ההתייחסות שלהם היא אחרת כי הרבה פעמים יש אירועים של אלימות שאתה חייב את השוטרים במיידי והם לא נענים אלינו אז אני אומר זה כבר הצד של הפתרון.

<יגאל גולדשטיין: אני אומר לגופים אם יש להם מקומות טיפוליים ליצור קשר עם שוטר ייעודי ואז הם יודעים לאן הם מגיעים ונותנים מענה יותר נכון.

<רעות גיא: שמת לב לתחלופה של השוטרים?

<יגאל גולדשטיין: זאת בעיה, זה אומר שצריך להיות - - -

<רעות גיא: כי עד שאנחנו גומרים את הסבב של ההכשרה הם כבר פשוט מתחלפים.

<יגאל גולדשטיין: אז זהו אז אם יהיה שיתוף פעולה גם שלהם מהמקום הזה, הם צריכים להכיר את המקומות, הם צריכים לדעת לאן הם באים ואז ההתייחסות גם תהיה אחרת.

<קריאה: אבל אמרה נציגת המשטרה שאין להם נוהל.

מירב בן ארי: אנחנו תיכף נתייחס לזה.

מירב בן ארי: הלית, מבית השאנטי, את רוצה להתייחס?

<הלית לוי: לגבי מה שנאמר מהחוט המשולש גם בבית השאנטי בתל אביב אנחנו הרבה פעמים מוצאים את עצמנו בשתי סיטואציות: הראשונה שאנחנו נאלצים להזמין משטרה אלינו בגלל איזשהי סיטואציה והשנייה שמחפשים אצלנו ילדים.

<הלית לוי: לצערי הרב זה יותר מדיי פרסונלי.

<הלית לוי: כלומר, אם יש תקשורת ישירה מול שוטר ספציפי שמכיר את המקום ומכיר אותנו ומכיר את הרגישויות שנדרשות בבית השאנטי אז זה עובד.

<הלית לוי: אבל מספיק שאותו שוטר לא נמצא במשמרת באותו רגע ואז ההתנהלות תהיה שונה לחלוטין.

<הלית לוי: עיקר הקשיים זה באמת מול כניסה שלהם לבית, על כל המשתמע מזה, עם הקשר, עם הנשק, זה דברים שמפעילים טריגרים מיידיים אצל הילדים וזה גם הופך אותנו, אנשי הצוות, הרבה מאוד פעמים לאיזשהי סיטואציה שאנחנו צריכים להתעמת כמעט עם השוטרים לגבי הכניסה שלהם לבית.

מירב בן ארי: אבל יגאל אומר שבלי צו חיפש ושאין להם בדרך כלל הם לא יכולים להכנס.

<יגאל גולדשטיין: אבל אם המדריכים שנמצאים באותו רגע לא יודעים את זה ובמקרה מדריך חדש והשוטר הוא טיפה יותר אגרסיבי - - -

<הדס גול: אפשר גם להוסיף שאם יודעים את זה לי קרה כמה פעמים שהיו אירועים ששוטרים רצו להכנס לשלטר וכשאמרתי להם שהם לא יכולים להכנס בלי צו הם הזמינו כבאית להוריד לי את הדלת של השלטר.

<הלית לוי: זהו, זה מייצר דרמה יותר גדולה והדבר הנוסף מנגד שדווקא קרה לנו לא מזמן זה כשהזמנו משטרה שהיה הורה אלים שבא בכוח למשוך ילדה, את הבת שלו למעשה, קטינה, מבית השאנטי.

<הלית לוי: השוטרים שהגיעו לא היו מודעים לסיטואציה הרגישה ומבחינתם הם היו מחוייבים לחוק שאומר- - - באותו רגע הילדה הייתה בהסכמה בבית השאנטי, מבחינתם היה להם ברור שהילדה צריכה לחזור עם אבא שלה.

<הלית לוי: לא משנה מה נאמר להם.

<הלית לוי: בסופו של דבר מצאנו - - - היא ברחה אז זה לא יכול היה לקרות.

<הלית לוי: כלומר, התחושה היא שזה יותר מדיי פרסונלי ופחות מדיי ברמה של מדיניות ברורה ונהלים ברורים איך להתנהל מול מקומות טיפוליים.

מירב בן ארי: מעניין.

מירב בן ארי: חברת הכנסת קארין אלהרר את רוצה להתייחס, בבקשה.

קארין אלהרר: תודה רבה גברתי היושבת ראש ואני כמובן מצטרפת לברכות ומוסיפה גם משל עצמי על הטיפול שלך בנושא הזה.

קארין אלהרר: זה לא סוד שהנושא הזה מאוד יקר ללבי גם כן ונשתף פעולה כדי להעביר חקיקה בנושא.

קארין אלהרר: אני רוצה להתייחס ספציפית לעניין המשטרתי ולהתחיל ולשאול את נציגת המשטרה האם יש איזשהן הנחיות מיוחדות או איזשהו נוהל להתנהלות מיוחדת כשמדובר בחסרי בית.

קארין אלהרר: אני אומר, יש את העיקרון הזה שאי אפשר לגזור על ציבור גזירה שהוא לא יוכל לעמוד בה.

קארין אלהרר: דהיינו, אי אפשר להפעיל את אותם כללים על אנשים שהם לא נמצאים בעמדה שווה.

קארין אלהרר: ומדובר פה באוכלוסייה עם מאפיינים מיוחדים שהם נגזרו עליהם, זה לא רצון וזה לא שאנחנו באים ואומרים, תראו, במצבים מסויימים החוק לא שווה.

קארין אלהרר: החוק צריך להיות שווה לכולם אבל הוא צריך להיות שווה רק במקום שיש מאפיינים שווים.

קארין אלהרר: ואם אנחנו מדברים על המאפיינים האלה, בטח המקומות הטיפוליים שבהם צריך להתייחס בצורה מתאימה לאופי המקום, בטח אל הסיפורים, אני חייבת לומר שאני מזועזעת מהסיפורים שנשמעו כאן כי המטרה בעיניי של משטרת ישראל כגורם אכיפת החוק היא קודם כל גם להיות גורם שמסייע בטיפול.

קארין אלהרר: הטיפול באוכלוסייה הזאת חייב להיות מערכתי, הוא לא יכול להיות טיפול רק של משרד הרווחה.

קארין אלהרר: הם אנשים.

קארין אלהרר: לאנשים צריך להיות מענה מכל משרדי הממשלה: בריאות, רווחה, חינוך, דיור וכל מה שמגיע לאזרח אחר.

קארין אלהרר: ולכן, אתם בסופו של דבר נמצאים בשטח, משטרת ישראל נמצאת בשטח והיא רואה מצבים שיכול להיות שדווקא המשרד הממשלתי האחר שאמור לתת לו מענה לא יודע עליהם.

קארין אלהרר: אז אני לא רק שהייתי מצפה שתנהגו בהם אחרת מבחינת אכיפת החוק אלא הייתי מצפה שאתם תדווחו גם לעמותה או תדווחו למשרד הרווחה או תבואו ותגידו, תשמעו, יש פה עניין, שמישהו יבוא לעזור.

קארין אלהרר: חלילה לא להתנהל בצורה כזאת שבחור שנאנס, להתייחס אליו בצורה כזאת באמת זה מזעזע, זה לא מתאים, ואני הייתי מצפה לכל הפחות לאיך נוהל, איך אמורים להתנהל מול אדם חסר דירה.

מירב בן ארי: תודה.

<איילה חקלאי: אני דווקא רוצה לציין את זה שיש מערך כוננות עירוני אצלנו דרך מצבי חירום 106 ודרך כוננים שלנו של קידום נוער וצעירים ובאופן כמעט קבוע אין שבוע שבאמצע הלילה בו או משהו בסגנון אני לא מקבלת שיחה או אחד מהכוננים שלי לא מקבל שיחה מאיזשהו שוטר או תחנת משטרה, בדרך כלל נווה יעקב או מרכז העיר, מצאנו, ראינו, צעיר, צעירה, חסרי בית, מה לעשות איתם.

<איילה חקלאי: וזה באמת פרסונלי, אין הנחיות, אבל אני חושבת שלפחות במרחב ירושלים כאשר נתקלים במישהו לא מוכר, אני לא יודעת לדבר לגבי אותם פנים מוכרות, אבל לא מוכר, יש בהחלט מקום לפנות והמשטרה פונה ומקבלים כן או לא מענים.

<איילה חקלאי: זאת אומרת אם זה שלטר ללילה או הלנת חירום וכל ההצעות - - -

מירב בן ארי: אני אגיד לך מה, העניין של הגיבוש נוהל לטיפול בצעירים חסרי בית הוא לא זה שנמצא ברחוב.

מירב בן ארי: אני יודעת גם בתל אביב יש יחידה נהדרת, מתקשרים, באמת אני אישית פעמיים התקשרתי בלי להגיד כלום רק שלום מדברת מירב, ראיתי, כזה ובאמת ענו, טיפלו, שלחו לי הודעה אחרי זה, אמרו לי טיפלנו.

מירב בן ארי: זה לא העניין.

מירב בן ארי: העניין הוא מהכניסה לבתים, לדירות, לדיוריות, להוסטלים, לשלטרים.

מירב בן ארי: כי המדריך שמקבל אותם הוא לא אמור לדעת את כל הכללים אבל השוטר צריך לדעת, זה התפקיד שלו - - -

<קריאה: גם השוטר וגם - - - לא יודע מספיק.

מירב בן ארי: נכון, אז אני אומרת - - -

<קריאה: מאוד ברור שאנחנו לא מכניסים אותם לשלטר - - -

מירב בן ארי: נכון, מהכניסה לשלטר, מההתערבות, מהנקודה שהיא ציינה כאן על העניין שאם עוצרים צעיר והוא במקום להגיד תתקשרו לאמא שלי אלא אומר תתקשרו למדריכה של מעלם אז זה צריך להדליק נורה אדומה.

מירב בן ארי: ואם הוא אומר, אני נמצא בהוסטל או בשלטר של אותות או בדירה בחוץ אז אתה מבין שאין אבא ואמא.

מירב בן ארי: לכן אני רוצה קודם כל את ההתייחסות שלך.

מירב בן ארי: אני כמובן אוציא ואפנה גם לשר וגם למנכ"ל אבל אני חושבת שצריך להיות נוהל, בטח באיזורים שהם איזורי חיכוך שהם כבר יודעים, שזה לא משנה עכשיו איזה שוטר יהיה, יהיה לו תלוי בתחנת משטרה איך מתמודדים.

מירב בן ארי: זה לא שאני צריכה עכשיו בכל 257 מהרשויות אבל אני צריכה ברשויות הגדולות את אותה יחידה שמטפלת שתדע.

מירב בן ארי: אני לא צריכה שהוא יתן לו טיפול סוציאלי עכשיו.

מירב בן ארי: אבל אני צריכה שהוא יידע מה בסמכות שלו, מה לא בסמכות שלו ואיך מתעסקים עם אותו צעיר או אותה צעירה שבמקום להגיד תתקשרו לאמא שלי היא אומרת תתקשרו למדריכה שלי.

מירב בן ארי: כי פה כבר אם אני במקום שוטר כבר נדלקת לי נורה אדומה - אוקיי, אולי צריך טיפול אחר כאן.

מירב בן ארי: אני מניחה שאין לך את התשובות בשבילי.

<מיטל אברהמי: התשובה היא שאני לא מכירה נוהל כזה אבל כמו שכן אמרתי קודם ואני אומרת לך עוד פעם, חברת הכנסת, אנחנו כן מפנים לטיפול רווחתי.

<מיטל אברהמי: זאת אומרת - - -

מירב בן ארי: כן, אני לא שם, אני לא בטיפול הסוציאלי שתפני.

מירב בן ארי: אני בהתנהלות שלך כשנכנס שוטר למתחמים של צעירים חסרי בית, כשנכנס שוטר להתערבות פתאום בתוך השלטר עצמו וברחוב.

<רעות גיא: להיפך, ברחוב הם הרבה יותר חשופים כי במקומות עדיין עוד יש אנשי צוות שהם איזשהי חומת מגן.

<רעות גיא: אבל עיקר התלונות ועיקר העדויות המזעזעות, ועוד לא שמענו אפילו את קצה הקרחון על איך מעירים אותם בבוקר.

<רעות גיא: ואני גם אגיד, זה לא שהם טלית שכולה תכלת, הם ישנים נגיד במקומות ציבוריים או פרטיים שאסור להם לישון בהם, עדיין זה לא אומר שצריך להעיר אותם בשש בבוקר בבעיטות, וזה מה שקורה, וזה לא צעיר אחד ולא שניים.

<רעות גיא: אז עיקר האלימות שהם סופגים היא ברחוב, אני חייבת להגיד את זה, זה נהייה פה רושם כאילו זה במסגרות.

מירב בן ארי: אני ממש לא אומרת שזה הרושם, אמרתי שזה גם וגם.

<יהודית גבאי: אני יכולה לומר רגע לגבי נהלים שבעבר אני יכולה לומר שגם לגבי מקומות טיפוליים אני זוכרת שאצלנו היה אירוע אחד בשירות הטיפולי של נוער וצעירים, שלנו ברשות בעיריית ירושלים, היה איזשהו אירוע שנכנסו שוטרים לממש איזשהו צו, היה על זה סערה מאוד מאוד גדולה ומאז יש נוהל מאוד ברור במשטרה מול הרשות אצלנו, עיריית ירושלים, שלא נכנסים שוטרים למסגרות טיפוליות, זה נוהל מאוד מוקפד, לא נכנסים.

<אלון ברמי: אנחנו מאוד מקפידים - - -

<קריאה: אם הם נכנסים אז?

מירב בן ארי: שנייה רגע - - -

<יהודית גבאי: הם לא נכנסים.

<יהודית גבאי: זה משהו שלא היה ונבנה.

<קריאה: ואם הם נכנסים?

<קריאה: מה הם עוברים על החוק?

<יהודית גבאי: זה נוהל אוקיי.

מירב בן ארי: שנייה, שאלתי גם אלון מאותות.

<אלון ברמי: אנחנו מאוד מקפידים.

<אלון ברמי: אני אחלק את זה.

<אלון ברמי: למשטרה יש פחות - - - אני לא יודע להגיד על הרחוב, אני חושב שעלם יודעים להגיד הרבה יותר טוב מאתנו אבל בתוך המסגרות עצמן אנחנו גם מקפידים.

<אלון ברמי: עבודה עם נוער, נקח את הקורות גג כי הן יותר משחקות על הרחוב וכדומה, אז שם כשיש צורך בהתערבות שאנחנו מזמינים אז במידה ומגיעים שוטרים כחולים במדים זה קטסטרופה, זה קשה, הם לא מבינים את השפה, לא יודעים במה מדובר, איך להתערב, מה לעשות נכון.

<אלון ברמי: אנחנו לומדים עם הזמן לטפל או לבקש יותר את ההתערבות של החוקרי נוער.

<אלון ברמי: אבל אני לא יכול להגיד שנכנסים לנו בכוח ולא - - -

מירב בן ארי: לא זה לא מה - - - אנחנו דיברנו בעיקר על ההתנהלות ברחוב מול הצעירים ודיברנו על העניין שהם מגיעים.

מירב בן ארי: אבל רוב הנושא הוא בעצם איך צריך להתמודד אותו שוטר מול צעיר חסר בית.

מירב בן ארי: כמו מה שהיא דיברה כאן על שחרור ממעצר או שחרור בערבות או התנהלות אחרת, כן.

<רעות גיא: אגב, רק לגבי הסיפור של מ', זה נורא נבלע בסיפור שלה, אבל הסיפור הזה של פינוי חסרי בית מהרחוב לרחוב בעצם יש לזה תקדים נגד עיריית תל אביב שיצאה פסיקה על הדבר הזה שאסור לפנות חסר בית מהרחוב כי אין לאן לפנות אותו.

<רעות גיא: בעצם רק מזיזים אותם מרחוב לרחוב.

<רעות גיא: אז אם נגיד היה נוהל כזה שבעצם אומר, אם מישהו חסר בית ואין לאן לפנות אותו אז אתה לא מזיז אותו מרחוב אחד לשני זה היה יכול לפחות לתת להם איזהו כוח או איזשהי סמכות לעשות משהו בנדון.

<מיטל אברהמי: אני רק רוצה לומר שהמדיניות של מחלקת נוער במשטרה בשנים האחרונות היא מדיניות של מניעה והסברה.

<מיטל אברהמי: בשנים האחרונות יש קציני מניעה והסברה בכל מחוז ואני יודעת, לפחות בבאר שבע לדוגמה, שנכנסו לבית כזה ועשו תכנית מניעה לבני נוער - - -

מירב בן ארי: אז הנה אני אומרת לך - - -

<קריאה: בדיוק חשבנו פה על רעיון כמו שיש עם הנוער, בנוער הם באמת מאוד מומחים, לעשות אולי משהו עם צעירים - - -

<לינור שמני מולרו: - - - עבודה מאוד מאוד יפה עם נוער בירושלים.

<מיטל אברהמי: יש תכניות מניעה מטעם המשטרה להמון מסגרות של בני נוער ואני יודעת ש- - -

מירב בן ארי: אנחנו פונים אל שר ומנכ"ל לגבי גיבוש של נהלים ברורים: 1) מהטיפול ברחוב.

מירב בן ארי: 2) מהטיפול אחרי מעצר.

מירב בן ארי: 3) הטיפול מול המסגרות עצמן, אם זה כשהמשטרה מזמינה או כשהמשטרה מגיעה מיוזמתה.

מירב בן ארי: יש כאן שלושה דברים עיקריים בעיניי.

מירב בן ארי: הנושא הזה של טיפול בצעירים חסרי בית הוא נושא שהתפתח ביתר עצימות בשנים האחרונות ואיתם מגיעים הטיפול, מבניית מסגרות הוליסטיות מתאימות לאוכלוסייה עד לשיתוף אותם כוחות השיטור שנתקלים בהם.

מירב בן ארי: אם פעם היינו נתקלים רק בדרי רחוב שצריך להעביר אותם כמו שאת - - - עכשיו כשפוגשים צעיר כזה יכול להיות שצריך לתת לו טיפול אחר כדי שבאמת ניתן יהיה לטפל בו כי זו המטרה של כל השולחן הזה פה.

מירב בן ארי: המטרה היא לתת להם טיפול.

מירב בן ארי: אני לא רוצה שהוא יהיה עובד סוציאלי, לא ציפיתי מזה, אבל אני כן רוצה שהוא יידע א' - למי להפנות ו-ב' - מה הגבולות שלו.

מירב בן ארי: כי בסוף יש כבר מסגרות שעושות ויש מסגרות שמטפלות.

מירב בן ארי: ואני חושבת שאם הייתי שוטרת והייתי פוגשת צעירה והיא הייתה אומרת לי, תשמעי, אין לי קשר עם הבית אבל יש לי מדריכה נחמדה שמכירה אותי ויכולה לספר לך עליי אז זה מה שהייתי עושה.

מירב בן ארי: אבל יכול להיות שהשוטר או השוטרת בכלל לא נמצאים שם.

מירב בן ארי: לכן אנחנו נפנה אל השר והמנכ"ל, נבקש ממנו.

מירב בן ארי: את יכולה, ראיתי שרשמת, אז כבר להעביר אצלך למי שרלוונטי.

מירב בן ארי: אנחנו גם אצלנו נוציא פנייה, גם מכאן, אנחנו רוצים לקבל איזשהי תכנית מסויימת.

מירב בן ארי: אני חושבת שזה מאוד פשוט, הם גם דיברו כאן.

מירב בן ארי: זה פשוט וזה קל ליישום וזה יקל גם על האוכלוסייה שמתמודדת אבל בעיקר יעזור לנו להיות חלק מהפתרון הזה של צעירים חסרי בית.

מירב בן ארי: כי אני מרגישה שאנחנו בשנים האחרונות מתקדמים וכל פעם זה עוד צעד קטן ועוד צעד קטן, נכון זה לא מושלם, יש עוד מלא דברים לתקן ולשפר בנושא הזה אבל אנחנו כל פעם מתקדמים - - -

<<ר': > אני יכולה לשאול משהו?

מירב בן ארי: כן, אני בדיוק מסכמת ומסיימת אבל אם חשוב לך להעיר משהו, את יודעת שאת אורחת פה.

<<ר': > גם אני חוויתי הרבה דברים מהמשטרה אבל חיכיתי שיהיה פה מישהו, גורם משטרה - - - השמות שלהם, אבל גורם גדול שיש לו שיניים, שהוא בכיר, שהוא - - -

מירב בן ארי: אבל בשביל זה אנחנו פה.

מירב בן ארי: את לא צריכה לראות אותו פיזית יושב כאן - - -

<<ר': > בא לי לדבר מולו.

מירב בן ארי: אוקיי, אז קודם כל אני מבטיחה לך ר' שכשאנחנו נעשה פגישה בנושא, ואנחנו נעשה - - -

<רעות גיא: היא העבירה את ביקור שר הרווחה אז קשה לה - - -

מירב בן ארי: דווקא קטן עליה כבר לשבת מול משטרה.

<רעות גיא: קשה לה לרדת ברמה, לעם.

מירב בן ארי: נכון, נכון.

מירב בן ארי: אז אנחנו נזמין אותך לפגישה, אנחנו נקיים פגישה עם האנשים הרלוונטיים אחרי שנפנה אליהם.

מירב בן ארי: בדרך כלל אנחנו יושבים בפגישה כדי לשבת על נוהל ואני מבטיחה לך שאת תבואי גם, בסדר?

<ר': בסדר.

מירב בן ארי: יופי.

מירב בן ארי: אני מודה לכולכם.

מירב בן ארי: אני רוצה לומר שהוועדה אמנם הייתה בהפסקה אבל היא תחזור.

מירב בן ארי: אני רוצה להגיד משהו אחד, הנושא הזה של טיפול של כוחות המשטרה, המשרד לביטחון פנים, הגיע מהשטח.

מירב בן ארי: חשוב מאוד שאם יש לכם נושאים שרלוונטיים ברמה של משרדים פלוס פניות של הוועדה תעלו את זה, הוועדה כאן עבורכם.

מירב בן ארי: אני, כמובן, בסיכום גם מכניסה את המעקב שלנו על הרשויות שאנחנו נפנה גם לחיפה וגם לתל אביב לבחון את הנושא ואנחנו מחכים להזמנה של עיריית ירושלים כי אם נפתר הסיפור כדאי לפחות לחנוך להם את המקום החדש כמו שצריך.

מירב בן ארי: תודה רבה, הישיבה נעולה.