ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 221, 2017-07-06 10:00

אברהם נגוסה: בוקר טוב.

אברהם נגוסה: קודם כל אני מאוד מברך את גברתי ראש העיר שמקבלת אותנו.

אברהם נגוסה: מאוד חשוב לנו לקיים את הדיון, כפי שאנחנו עושים בימי חמישי ובימי ראשון, שיוצאים לשטח ועושים שיח עם אנשי המקצוע שעושים את העבודה בשטח ואנחנו מדברים על בעיות של קליטת עלייה ואנחנו רוצים לדעת מה אנחנו כחברי כנסת יכולים לקדם בכנסת כדי לקדם את העבודה המשותפת שכולנו מתגייסים אליה, למשימה לאומית לקליטת העלייה.

אברהם נגוסה: יחד איתי חברת הכנסת טלי פלוסקוב, חברת הוועדה, מנהלת הוועדה דנה גורדון, כמובן העוזרים הפרלמנטריים שלי, ישמבל קפלה, גבי וורקו ויוהנס ואסנקה.

טלי פלוסקוב: וגם שלי, טטיאנה.

אברהם נגוסה: וגם טטיאנה, כמובן, וגם רשם הפרוטוקול.

אברהם נגוסה: משרדי הממשלה, נציגי משרד העלייה והקליטה ומשרד החינוך ואולי משרדים אחרים יצטרפו בהמשך, אבל כרגע אלה המשרדים.

אברהם נגוסה: מאוד חשוב לנו באמת קודם כל לקבל סקירה כללית ממך ואז כמובן תציגי לנו את הצוות המקצועי.

אברהם נגוסה: אני רואה שגם נציגי העולים נמצאים פה ולאחר שאנחנו נקבל את הסקירה אנחנו נמשיך את הדיון.

אברהם נגוסה: תודה.

<יעלה מקליס: בסדר גמור.

<יעלה מקליס: תודה רבה על הצגת האנשים, אני אציג את הצוות המקצועי שנמצא איתנו מטעם העירייה.

<יעלה מקליס: נמצאת איתנו מנהלת אגף שירותים חברתיים ורווחה, שאחראית גם על הקליטה, הגב' מיכל קדש, גב' שרון גלוטר, מהנדסת העיר, מורן סלע אברהם, שהיא העוזרת האישית שלי.

<יעלה מקליס: לצערי סגן ראש העיר, מר אלי גרינמן, שהוא מחזיק תיק הקליטה והשירותים החברתיים, נמצא בבית חולים עם אמו החולה אז נבצר ממנו להשתתף, אז אני שולחת בשמו את הברוכים הבאים לפה.

<יעלה מקליס: הוא אחראי על הקליטה של - - -

אברהם נגוסה: אנחנו גם שולחים רפואה שלמה.

<יעלה מקליס: תודה רבה, אני אמסור לו.

<יעלה מקליס: הוא שותף כעולה חדש לפני 28 שנה, נדמה לי, מברית המועצות, גם לקליטה עצמית שלו וגם לקליטה של שכבה גדולה מאוד של אוכלוסייה שהגיעה מברית המועצות, כולל קבוצה מאוד יפה ומכובדת של ווטרנים שאנחנו מאוד מאוד מעריכים אותם ומכבדים אותם ומקיימים פעילויות מיוחדות עבורם במשך שנים ארוכות.

<יעלה מקליס: זה לגבי אלי גרינמן.

<יעלה מקליס: באופן כללי על יהוד.

<יעלה מקליס: יהוד נוסדה יחד עם מדינת ישראל, היא חוגגת השנה 70 שנה.

<יעלה מקליס: יהוד הוקמה גם כקיבוץ גלויות, התושבים הראשונים של יהוד היו אנשים שהגיעו כפליטי השואה, מביאליסטוק שבפולין, ששרדו את השואה והקימו פה את שכונת ביאליסטוק.

<יעלה מקליס: אליהם הצטרפו אנשים מהאוכלוסיות הקיימות של עם ישראל באשר הוא, טורקים, תימנים, מרוקאים, טריפוליטאים, עירקים, מכל גווני האוכלוסייה ואחד הדברים שאנחנו מאוד גאים בו זה באמת שילוב של כל האוכלוסיות, כולל זרמים שונים, גם חילוניים, גם דתיים, גם חרדים, וכל מה שקשור.

<יעלה מקליס: זה שילוב של כל הזרמים בעם ישראל באשר הוא כי אנחנו יהודים פעמיים, אנחנו קודם כל בני עם ישראל והשני, אנחנו גם תושבי יהוד.

<יעלה מקליס: אז אנחנו פעמיים יהודים.

<יעלה מקליס: בהינתן זאת הנושא של הקהילה מטופל בצורה מאוד אינטנסיבית באגף לשירותים חברתיים.

<יעלה מקליס: ברשותכם, אני אשמח לפרוטוקול קודם כל להציג את האנשים שנמצאים פה ואחר כך אני אתן למיכל, מנהלת האגף, לספר על הפעילויות שמתבצעות לטובת העדה היקרה הזאת.

<יעלה מקליס: נתחיל עם הקייס.

אברהם נגוסה: מאוד חשוב לפרוטוקול שנושא הדיון זה קליטת העלייה ככלל.

<יעלה מקליס: כן, אבל מאחר שנמצאים איתנו חברי העדה - - -

אברהם נגוסה: בהחלט, בהחלט.

<יעלה מקליס: אני רוצה להגיד שהיה סיכום שהם באים - - -

אברהם נגוסה: מה שאני רציתי להגיד שההתייחסות שלכם, של אנשי המקצוע, שיהיה כללי וכמובן מי שנמצא פה יציג, זה חשוב מאוד, אבל הוועדה רוצה לשמוע בכלל על קליטת העלייה, על כל העולים.

<יעלה מקליס: אז, ברשותך, אדוני היושב ראש, הסיכום היה שמגיעים שלושה נציגים של העדה, אבל מאחר שבאו כל האנשים הנכבדים האלה אז הכנסנו את כולם.

<יעלה מקליס: אם זה בסדר מבחינתך, אני מציעה שנתמקד כרגע בעדה, אם תרצו בהמשך - - -

<מיכל קדש: אבל אני כן אתן משפט לגבי קליטת עלייה שנמצא בתחום שלי ויש לי מה להגיד, זה בסדר.

<יעלה מקליס: ברור.

<יעלה מקליס: אבל אם תרצו להעמיק בנושאים נוספים, מעבר למה שנדבר לגבי העדה האתיופית, אז נוכל להישאר אחר כך ולדון.

אברהם נגוסה: אני רוצה שלום בית עם טלי.

טלי פלוסקוב: לא, בסדר.

טלי פלוסקוב: תאמין לי, יש לי כל כך הרבה אהבה והערכה לקהילת יוצאי אתיופיה שאני אוהבת אותם לא פחות מכל אחד אחר.

<יעלה מקליס: ברשותכם, עוד כמה מילים על העיר יהוד מונוסון.

<יעלה מקליס: העיר יהוד מונוסון, כמו שאמרתי, חוגגת 70 יחד עם המדינה.

<יעלה מקליס: ב-1950 היא הוכרזה כמועצה מקומית ראשונה במדינת ישראל, ב-1995 הוכרזנו כעיר, ב-2003 יהוד הוותיקה אוחדה עם נווה מונוסון והיום אנחנו יהוד מונוסון כבר 14 שנה.

<יעלה מקליס: כמו שאמרתי, יהוד מתאפיינת במגוון של אוכלוסיות, גם ברמה של המוצא, גם ברמה של השיוך הדתי, או הזהות הדתית, וגם ברמה הסוציואקונומית, יש לנו שכונות מאוד חזקות ויש לנו שכונות עוד יותר חזקות ויש לנו - - -

טלי פלוסקוב: זאת גישה.

<יעלה מקליס: כן, שנחשבות גם במשרד לשוויון חברתי כפריפריה חברתית ואנחנו באמת עושים מאמץ לתת כמיטב יכולתנו במסגרת האפשרויות הקיימות בשירותים החברתיים.

<יעלה מקליס: אני אישית מאמינה שהתפקיד של הרשות זה בעיקר לתת את המענה לאלה שבאמת אין להם מענה אחר, את המענה לאוכלוסיות שנזקקות כי האוכלוסיות החזקות יכולות לקבל את השירותים ואת התמיכה באמצעים אחרים שהם לאו דווקא רשותיים.

<יעלה מקליס: בהינתן זה האגף לשירותים חברתיים, ומיכל בוודאי תרחיב, נותן מענה מאוד רחב, ואני אגיד פה, הרבה מעבר למה שמדינת ישראל נותנת והרבה מעבר ל-25% שאנחנו אמורים לתת בשירותים מסוימים מתוך מחויבות לקהילה האתיופית בפרט, אבל גם כל השכבה שגם היא דורשת את העזרה שלנו, בין אם זה בחינוך ובין אם זה ברווחה ובין אם זה בכל דרך אחרת, או בכל שירות אחר מוניציפלי, שטלי בטח מכירה היטב בהיותה ראש רשות לשעבר.

<יעלה מקליס: אז אני אתן, שוב, אני רוצה את השמות של האנשים למען הפרוטוקול, ברשותכם, ואז אנחנו נעבור למיכל.

<יעלה מקליס: (הצגת נוכחים).

<יעלה מקליס: ברוכים הבאים כולכם.

<מיכל קדש: ברוכים הבאים.

<מיכל קדש: אני שמחה שלפחות חלק גדול מהפרצופים אני מזהה, שזה כבר כיף.

<מיכל קדש: נתחיל במצגת.

<מיכל קדש: המצגת אמורה להגיד מה ניתן בעבר ומה ניתן היום.

<מיכל קדש: אז אני אתחיל מזה שבעצם כל האחריות של קליטת עלייה נמצאת בתוך האגף לשירותים חברתיים ואנחנו באמת אחראים לכל העולים החדשים.

<מיכל קדש: בעבר המאוד רחוק היו הרבה מאוד עולים חדשים, בעשר השנים האחרונות אין לנו עולים חדשים - - -

טלי פלוסקוב: לא מגיעים חדשים?

<מיכל קדש: לא מגיעים עולים חדשים, גם לא מהעלייה האחרונה מצרפת.

<מיכל קדש: זאת אומרת אנחנו מדברים על עולים שהם ותיקים, רובם אפילו יותר מ-10 שנים בארץ והרבה יותר שנמצאים פה.

<מיכל קדש: אנחנו מדברים על 60 משפחות אתיופיות, כ-50 משפחות זה משפחות עם ילדים קטינים ו-10 משפחות הן משפחות בדרך כלל יחידות שהם אזרחים ותיקים.

<מיכל קדש: מרבית הגברים והנשים משולבים בשוק העבודה, יחד עם זאת אנחנו יודעים שהמצב הכלכלי מאוד מאוד קשה, הילדים לומדים במסגרות החינוך השונות בעיר.

טלי פלוסקוב: מה מספר התושבים בעיר?

<מיכל קדש: 31,000 ומשהו.

טלי פלוסקוב: ואיזה רמה סוציואקונומית אתם?

<מיכל קדש: עלינו מ-7 ל-8.

טלי פלוסקוב: יפה, יישר כוח.

<מיכל קדש: אני רק רוצה לסייג ולהגיד שאני מנהלת האגף לשירותים חברתיים שנתיים, אז אני אוכל עוד מעט לספר לכם מה היה בשנתיים, אבל אני כן סוקרת לכם היסטורית, כשהיו פה הרבה מאוד עולים חדשים, אז מה ניתן לעולים.

<מיכל קדש: ניתנו מספר רב מאוד של סדנאות של הורים לילדים כדי לחזק את הקשר והסמכות ההורית.

<מיכל קדש: דרך אגב, זה דבר שממשיך גם היום.

<מיכל קדש: ניתנו סדנאות מיוחדות לבני הנוער בקהילה.

<מיכל קדש: היו סדנאות אתגריות לבני הנוער, היו סדנאות לרכיבה, רכיבה טיפולית, שנועדה גם להגברת יכולת הריכוז והתייחסות, הייתה קבוצת כוכב לנערים ונערים לפעילות חברתית, הייתה סדנת מוזיקת ראפ בהנחיית ראפר, היה פה אולפן במשך שנתיים ללימודי עברית.

<מיכל קדש: ועכשיו התכניות שקיימות היום.

<מיכל קדש: אז התכנית שהיא נושאת הדגל שלנו, תכנית ייחודית לעיר יהוד, אין כמוה בכל הארץ.

<מיכל קדש: זאת הלימודייה.

<מיכל קדש: הלימודייה זה מרכז סיוע לימודי חברתי והעשרתי לילדי האוכלוסייה האתיופית.

<מיכל קדש: אנחנו מדברים על ילדים מכיתה א' ועד כיתה י"ב.

<מיכל קדש: אני רוצה להגיד שלאור כל מה שקורה בשנתיים האחרונות בארץ אנחנו חשבנו שלא נכון שיהיה יותר שירות שהוא רק שירות לאוכלוסייה.

<מיכל קדש: אנחנו לא רוצים את זה, אנחנו לא רוצים פה תיוג ואנחנו פתחנו את שערי הלימודייה לכלל ילדי העיר שזקוקים לעזרה.

<מיכל קדש: זה כבר נעשה בשנתיים האחרונות, כך שהיום לומדים בעיקר ילדים מהאוכלוסייה האתיופית, אבל גם נכנסו ילדים נוספים שזקוקים להעשרה ולעזרה לימודית.

<מיכל קדש: במסגרת הלימודייה מתנהל פרויקט מאוד מאוד ייחודי של חברת HP, שזה לתלמידי כיתות ה'-ו' שמגיעים פעם בשבוע לפרויקט חונכות שכוללת גם ארוחת צהריים, גם סיוע ישיר בלימודים וגם השתתפות בחוגים.

<מיכל קדש: העובדים בחברה משמשים חונכים לילדים בלימודייה.

<מיכל קדש: פעילויות נוספות שניתנות לכלל האוכלוסייה, אבל כמובן שיעור מאוד גבוה מזה ניתן לאוכלוסייה האתיופית, זה מעונות יום, מגיל חצי שנה ועד גיל 3 שנמצאים בסיכון מסיבה זו או אחרת.

<מיכל קדש: צהרונים, אנחנו נותנים הרבה מאוד צהרונים, מעל 50% מילדי הצהרונים הם ילדי האוכלוסייה האתיופית ופה העירייה נותנת מימון מאוד מאוד גדולה.

<מיכל קדש: המדינה לא נותנת מימון לצהרונים, זה מימון עירוני שהולך וגדל.

<מיכל קדש: יש לנו גם כל מיני תכניות ביתיות, סומכות, חונכות, כל מיני פעילויות שאנחנו עושים בתוך הבתים כדי לחזק הורים ולתת להם את מגוון אפשרויות ההתמודדות.

<מיכל קדש: יש לנו בעיר שלוש מועדוניות טיפוליות לכיתות א' עד ד', פועלות כל ימות השבוע עד שעה חמש, הם מקבלים ארוחה חמה, סיוע בהכנת שיעורי בית, יש חוגים, חוגי ספורט, מוזיקה.

<מיכל קדש: למשל עכשיו, בחופש הגדול, הקייטנה עובדת חודש שלם.

<מיכל קדש: כל חודש יולי הקייטנה עובדת, בחופשות, גם בסוכות, גם בחנוכה הקייטנה עובדת.

<מיכל קדש: 60% מילדי המועדונית הם ילדים ממוצא אתיופי.

<מיכל קדש: השנה פתחנו מועדונית חדשה, מועדונית המשך לילדי כיתות ה'-ו', זאת לאור צורך שאיתרנו והרצון להשאיר ילדים בתוך הקהילה ולא להוציא אותם מחוץ לבית.

<מיכל קדש: גם פה מרבית הילדים, כרגע יש 9 ילדים, 6 מתוכם הם יוצאי הקהילה האתיופית.

<מיכל קדש: הקמנו בית חם לנערות.

<מיכל קדש: זה מועדון לילדות עם עטיפה טיפולית אינטנסיבית, עם הרבה מאוד פעילויות חשובות מאוד.

<מיכל קדש: גם פה מעל 60% מהבנות הן מהאוכלוסייה האתיופית.

<מיכל קדש: הקמנו גם מרכז גישור ודיאלוג שמטרתו באמת לאפשר בקהילה שיח, לשמוע את כל האוכלוסיות, את כל הקבוצות בקהילה.

<מיכל קדש: זה תכנית פרויקט חדש מאוד ואנחנו באמת מצפים שכולם יהיו שותפים לו וייקחו בו חלק.

<מיכל קדש: זהו מבחינת האגף לשירותים חברתיים.

<מיכל קדש: אני רק רוצה ממש ממש לסיים ולהגיד שלקראת הפגישה הזאת אני קיבלתי הנחיה מראש העיר שביקשה ממני שאני אפגש עם האוכלוסייה שמוכרת ברווחה ולעשות עוד פעם בדיקת צרכים ולשמוע מה דעתם ומה הם חושבים.

<מיכל קדש: כיוון שהם הגיעו, אז אני מאמינה שהם ידברו ואני יכולה להגיד שבסך הכול הייתה אווירה מאוד טובה, נאמרו דברים מאוד מאוד טובים לגבי התכניות שהאגף לשירותים חברתיים מפעיל לצד בקשות רבות נוספות שהם היו מאוד רוצים.

<מיכל קדש: אני יכולה להקריא לפחות חלק מהם, הם מבקשים מועדון לאזרחים ותיקים, רק לאוכלוסייה האתיופית.

<מיכל קדש: אני אגיד בסוגריים שכיום יש לנו רק 10 משפחות מבוגרות, מתוכם 3 סיעודיים, כך שמדובר על 7 ופחות ומאוד בעייתי להקים מועדון לקומץ כל כך מצומצם של אנשים.

<מיכל קדש: מבקשים יותר חוגים והעשרה, הם רוצים חוגים מקצועיים בעיקר.

<מיכל קדש: אנחנו, בגלל שאנחנו לא גדולים מבחינת אוכלוסייה אז יש מתכונת שפועלת באור יהודה, שאנחנו שייכים אליה, האוכלוסייה פה מאוד מבקשת שאותם חוגי העשרה או לימוד מקצוע יהיו פה בתוך העיר יהוד.

<מיכל קדש: מאוד קשה להם להגיע לאור יהודה, למרות שהיא מאוד קרובה, אבל רובם פה לא ניידים ולא יכולים להגיע לשם.

<מיכל קדש: הם היו מאוד מאוד רוצים שיהיה להם פה מרכז להכשרה מקצועית, הם מבקשים עוד תגבור לימודי, עוד טיולים למשפחות, וכמובן דיברו על בית הכנסת, אבל אני משאירה את זה פה לכם לדבר על זה, לא לי.

<מיכל קדש: אז תודה רבה.

אברהם נגוסה: אפשר לשאול שאלה בתחום שלך?

<מיכל קדש: כן.

אברהם נגוסה: הממשלה אישרה תכנית לשילוב המיטבי של יוצאי אתיופיה והקציבה למשרד הרווחה תקציב של תכנית לארבע שנים.

אברהם נגוסה: התכנית, כמו שאני הבנתי, התחילה, אני רוצה לדעת אם האם התכנית התחילה פה, האם אתם מקבלים את התקציב מהתכנית הזאת.

אברהם נגוסה: את מכירה את התכנית?

<מיכל קדש: 'דרך חדשה'.

<מיכל קדש: בטח שאני מכירה, יודעת, אנחנו לא עומדים בקריטריונים ולא קיבלנו, בגלל זה אמרתי שכל פעילות שמתקיימת פה זה אקסטרה שהעירייה נותנת מכספים לא של המדינה.

אברהם נגוסה: לכן השאלה שלי.

טלי פלוסקוב: קריטריונים זה בגלל מספר המשפחות של יוצאי אתיופיה?

<מיכל קדש: גם וגם סוציואקונומי 8, שאפילו הקרן לידידות, למשל, שנותנת את הקמ"ח המיוחד, שלי אין אפשרות לתת - - -

אברהם נגוסה: לא, זה משהו אחר.

<מיכל קדש: לא, אני אומרת, בגלל שעלינו לסוציואקונומי 8 אנחנו לא זכאים לכלום.

<מיכל קדש: זה מצד אחד.

<מיכל קדש: מצד שני, בגלל שיש פה כמות קטנה של אתיופים, אנחנו לא זכאים לתכנית הזו.

<מיכל קדש: אני רוצה להגיד שהתקצוב של משרד הקליטה יורד כל הזמן, אנחנו מקבלים ממש שאפילו לא מספיק לרבע מהלימודייה שאנחנו עושים.

אברהם נגוסה: תיכף גם משרד הקליטה יתייחסו זה.

אברהם נגוסה: נכון, משרד הקליטה, לפי המדיניות שלטפל עד 15 שנים, אבל התכנית הזו באה ונותנת כדי לגשר למי שנופלים בין הכיסאות אחרי 15 שנים.

אברהם נגוסה: לכן שאלתי - - -

<מיכל קדש: אנחנו לא קיבלנו.

אברהם נגוסה: בגלל מספר האוכלוסייה, שהיא קטנה, את לא עומדת בקריטריונים.

<מיכל קדש: נכון.

טלי פלוסקוב: אני רק רוצה תוספת שבעיניי היא מאוד משמעותית.

טלי פלוסקוב: ההגדרה והגבלת השנים מיום העלייה ארצה זה בעיניי קריטריון שגוי לחלוטין, כי אנחנו לא צריכים להסתכל מתי בן אדם עלה ארצה, אנחנו צריכים להבין מתי הוא נקלט בארץ.

טלי פלוסקוב: זו גישה שונה לחלוטין ואנחנו רואים את זה גם בקהילת יוצאי אתיופיה, אנחנו רואים את זה גם בקהילת יוצאי ברית המועצות לשעבר, במיוחד אנשים מבוגרים שעלו, שהיה להם לקלוט את השפה ו-15 שנה בעיניי זה ממש לא מספיק.

טלי פלוסקוב: עד עכשיו, אחרי 25 ו-30 שנה ו-35 שנה בארץ הם עדיין לא נקלטו.

טלי פלוסקוב: לכן זה בעיניי אחד מהקריטריונים, אדוני היושב ראש, שאנחנו צריכים בוועדה לחשוב שוב ולראות ולהמליץ, בעיניי, גם לממשלה וגם למשרד הקליטה, להתחשב בו.

טלי פלוסקוב: כי לא מספיק להעלות את העולה החדש, חשוב לקלוט אותו ופה בעיניי אנחנו בפיגור.

<נחמיה חתוכה: אני רוצה, כמשרד הקליטה, גם להתייחס, ברשותכם.

<נחמיה חתוכה: קודם כל כנראה שיש פה איזה אי הבנה במה מקבלים, איך מקבלים ואיך אפשר לקבל.

<נחמיה חתוכה: מכירים את הפרה, לא מכירים את הפטמות והעטינים.

<נחמיה חתוכה: אז אני רוצה לומר, כל הנושא של העדפה מתקנת לאוכלוסיית יוצאי אתיופיה, למשל בנושא הסטודנטים, נשאר תחת אחריות של משרד הקליטה.

<נחמיה חתוכה: כל מי שהוא סטודנט שהוריו או הוא עלו מינואר 80' מקבל מאיתנו תמיכה של שכר לימוד לאורך שנות הלימוד שלו, שכר לימוד בגובה שכר לימוד של אוניברסיטה ודמי קיום גם.

<נחמיה חתוכה: תחת ההנחה שבחור ברמה סוציואקונומית לא גבוהה - - -

אברהם נגוסה: 600 שקל בחודש.

<נחמיה חתוכה: דמי קיום.

<נחמיה חתוכה: בניגוד לעולים מארצות אחרות, שתקופת הזמן היא הרבה הרבה הרבה יותר קטנה.

<נחמיה חתוכה: אז קודם כל זה חלק מהתהליך שאת דיברת עליו, תהליך של המשך חקיקה, ואנחנו רואים בגרף של מספר תלמידים מקהילת יוצאי אתיופיה שניגשים ולומדים לימודים אקדמאיים עלייה מרשימה ואני שמח.

<נחמיה חתוכה: אני זוכר שלפני הרבה שנים עשו העדפה מתקנת, באוכלוסיית יוצאי עדות המזרח, גם כן רצו לראות אותם יותר בזה.

<נחמיה חתוכה: חיילים שהם חיילים מקהילת יוצאי אתיופיה ומתגייסים לצה"ל מקבלים מאיתנו עד 10 שנים, או 15 שנים?

<נחמיה חתוכה: מי שעד 15 שנה מקבל מאיתנו עוד תוספת לשכר הצבאי, למרות שהצבא מטפל בו והצבא אמור להיות - - - הוא מקבל עוד תוספת, עוד פעם, תחת ההנחה שצריך לתת לו סיוע.

טלי פלוסקוב: זה במסגרת התכנית המיוחדת?

<נחמיה חתוכה: לא, חוץ מ-.

<נחמיה חתוכה: אני מדבר על משהו שקיים לא מהיום, זה לא חדש, שנים זה עובד ככה.

<נחמיה חתוכה: מכיוון שאין פה הרבה אוכלוסייה מקהילת יוצאי אתיופיה, אנחנו לחצנו ובאמת קיבלנו במוקד של אור יהודה תוספת כוח אדם כדי שהם יוכלו לתת שירות גם ביהוד ותקצבנו שם כוח אדם של מוקד מלא, למרות שגם שם אין יותר מדי, והכנסנו את יהוד לפעילות של ה - - - והשאלה עד כמה צרכו את ה - - -

טלי פלוסקוב: רגע, אז יש - - -

<נחמיה חתוכה: אין מוקד, מוקדים כבר סגרנו השנה.

טלי פלוסקוב: יש ביהוד עובד משרד הקליטה?

<נחמיה חתוכה: לא יהוד, באור יהודה.

<מיכל קדש: לא, ביהוד אין, על זה האוכלוסייה פה מבקשת - - -

טלי פלוסקוב: אגב, אותו דבר קורה בערד, אני גם כן שומעת את ה - - -

<נחמיה חתוכה: אבל המוקד של אור יהודה - - -

<מיכל קדש: אמור לשרת גם את זה, זה אני אמרתי, אנחנו יודעים.

<מיכל קדש: הסוגיה של נגישות מאוד משמעותית לה.

<נחמיה חתוכה: אבל מכיוון שהכול נושא - - -

אברהם נגוסה: השאלה אם הוא מגיע ואם הוא נותן שירות לציבור.

<מיכל קדש: לא, הם לא מגיעים, מעט מאוד.

<מיכל קדש: מעט מאוד מגיעים, אפשר לבדוק את הנתונים.

<מיכל קדש: מעט מאוד מיהוד מצליחים להגיע.

טלי פלוסקוב: אולי אפשר לנייד את העובד ולהביא אותו ליהוד.

<נחמיה חתוכה: סליחה, הם לא צריכים להגיע אליו.

<מיכל קדש: אנחנו ביקשנו, זה לא - - -

<נחמיה חתוכה: ממי ביקשתם?

<נחמיה חתוכה: אני לא יודע ש - - - חסר, הייתי מוריד לו מיד את התקן, מה זאת אומרת?

<נחמיה חתוכה: על זה הוא קיבל בכלל את התקן.

<מיכל קדש: טוב לדעת את זה.

<מיכל קדש: אוקיי, אז אנחנו - - -

<נחמיה חתוכה: אתם יודעים את זה, אבל לא חשוב.

<נחמיה חתוכה: את חדשה.

<יעלה מקליס: אז אולי שיישב חלק מהשבוע באור יהודה וחלק מהשבוע - - -

טלי פלוסקוב: זה מה שאמרתי, לנייד את העובד במקום לנייד את האנשים.

<נחמיה חתוכה: כל הפתרונות האלה, היינו יכולים לפתור כשהדברים צצו.

<נחמיה חתוכה: נכון ל-2017 אין לנו יותר מוקדים, המוקדים לא מתוקצבים יותר על ידי משרד הקליטה.

<נחמיה חתוכה: העובדים שהיו עובדי מוקדים שבזמנו תקצב משרד הקליטה בעצם היום מקבלים את התקציב מהמשרד לשוויון חברתי והם עובדים ברשויות על פי תקן שקובעת 'הדרך החדשה'.

<נחמיה חתוכה: אני לא יודע מה קורה עם התקנים האלה עכשיו באור יהודה, אם הם ירדו - - -

אברהם נגוסה: זה לא קשור ל'דרך החדשה'.

<נחמיה חתוכה: לא, לא קשור, אבל הקריטריונים בסופו של דבר שנקבעו לא היו הקריטריונים שהיו - - -

טלי פלוסקוב: זה משרד אחר.

<נחמיה חתוכה: אנחנו לא עוסקים יותר במוקד, זאת אומרת אנחנו גם לא נוכל לתת פה - - - מה שכן עשינו - - - 'הדרך החדשה', ב'דרך החדשה' הקריטריונים שלה היו אחרים מבחינת חלוקת התקציב.

<נחמיה חתוכה: אתה מסתכל על הרשויות שנכנסו ב'דרך החדשה', אז יהוד, בגלל מיעוט האוכלוסייה לא נכנסה בכלל לקריטריונים של 'הדרך החדשה' שהיא תכנית לכלל יוצאי אתיופיה של כמעט 12 משרדי ממשלה, חינוך, בריאות, המשרד לבטחון פנים, רווחה, כל הזה, כי הרעיון היה שם, חבר'ה, מספיק תחת משרד הקליטה, כולם צריכים להיות שותפים בתהליך של קליטת העולים.

<נחמיה חתוכה: אז חוץ ממה שאמרתי, סטודנטים וחיילים, שלא עזבנו את זה כי לא רצינו שזה ייפול בין הכיסאות, הכול בעצם עבר ל'דרך החדשה'.

<נחמיה חתוכה: יחד עם זאת בתחילת 2017 אנחנו יצאנו במסגרת הקול קורא לקליטה בקהילה, גם הקול קורא המיוחד בתוך נוער הרשויות, לאוכלוסיית יוצאי אתיופיה עד 15 שנה.

<נחמיה חתוכה: אם ראיתי תכנית מיהוד?

<נחמיה חתוכה: לא, אבל גם שם היה תקציב לטובת אוכלוסיית יוצאי אתיופיה עד 15 שנה, את זה גם היה צריך להכיר.

<נחמיה חתוכה: זה חלק מהמענים שנתנו.

<נחמיה חתוכה: אני יודע שבמעבר ממשרד הקליטה ל'דרך החדשה', בהעברת המקל הזאת יכולים להיות כאלה שנופלים בין הכיסאות.

<נחמיה חתוכה: ניסינו לכסות את כל הפערים האפשריים, אני חושב שניתן מענה די טוב של משרדי הממשלה ושל משרד הקליטה ביניהם, אבל זו התחלה, זו תכנית שעכשיו הולכת לפעול ארבע שנים, 'הדרך החדשה'.

<נחמיה חתוכה: אני לא יודע מה יקרה בהמשך עם האוכלוסייה, אבל יהוד לא תיכנס ל'דרך החדשה'.

אברהם נגוסה: אני לא יודע למה.

אברהם נגוסה: אני אסביר לכם מה זה התכנית הזאת, אני לא יודע מאיפה הקריטריון הזה שפחות אוכלוסייה, יותר אוכלוסייה, אין בהחלטה הזאת קריטריון כזה.

אברהם נגוסה: הקריטריון הוא הצרכים, האם יש צרכים.

אברהם נגוסה: אם יש צרכים ומגיע לו, אז גם אפילו בן אדם אחד צריך לקבל את השירות.

<נחמיה חתוכה: אתה מדבר על 'הדרך החדשה'?

אברהם נגוסה: כן.

<נחמיה חתוכה: אז יש את מנגנון היישום של משרד רוה"מ - - -

אברהם נגוסה: רגע, רגע, תן לי, בזה אני אטפל, אבל אני רוצה להבין, בשביל זה אני פה.

אברהם נגוסה: אני שמעתי רק עכשיו את העניין הזה, כי אני יודע שבתכנית אין שום קריטריון, הקריטריון היחיד זה הצרכים, אם יש צרכים או אין צרכים.

אברהם נגוסה: מי שמפעיל זה משרדי הממשלה, אז משרדי הממשלה צריכים להגיע ולבחון לפי התחומים שלהם.

אברהם נגוסה: למשל, משרד הרווחה, נגיד אנחנו עכשיו במשרד הרווחה, יש לארבע שנים תקציב ואני חושב שמשרד הרווחה הוא זה שקובע אם יש צרכים ביהוד או לא ולא עניין של כמה אוכלוסיית יוצאי אתיופיה גרים בעיר.

אברהם נגוסה: זה לא קריטריון.

<מיכל קדש: אנחנו לא מתייחסים לכמות, מה שמנחה אותנו זה הצרכים.

אברהם נגוסה: גם התכנית, לכן את אומרת לי 'אנחנו לא נכנסנו, אנחנו נופלים בין הכיסאות מפני שזו אוכלוסייה קטנה'.

אברהם נגוסה: זה מה שאת אמרת.

<מיכל קדש: נכון.

אברהם נגוסה: זה לא צריך להיות, אם יש צרכים.

אברהם נגוסה: אז אני שואל אותך, כמשרד הקליטה, הנה דוגמה קלאסית, אנחנו נמצאים בעיר יהוד שהעיר הזו נופלת בין הכיסאות, כלומר התכנית של הממשלה לא מגיע להם, לא נותנים להם, אני לא יודע למה החליטו, על איזה בסיס, מאיזה קריטריון, אין קריטריון כזה, אבל עובדתית היא נופלת בין הכיסאות.

אברהם נגוסה: משרד הקליטה בא ואומר 'אני נותן פתרון שירות רק לאלה עד 15 שנה', נכון?

אברהם נגוסה: אני צודק?

<נחמיה חתוכה: לא כל כך, אבל אתה תגיד ואני אענה.

אברהם נגוסה: לא, זה מה שאתה הסברת, 15 שנה.

אברהם נגוסה: אני לא מדבר על מינהל הסטודנטים, עזוב את זה - - -

<נחמיה חתוכה: אבל זה כל החבילה - - -

אברהם נגוסה: כמה סטודנטים יש פה?

אברהם נגוסה: זה לא הנושא, זה גם לא שייך לתכנית הממשלה, מינהל הסטודנטים, זה משהו אחר, אני מדבר על אלה שלמשל 15 שנה - - -

טלי פלוסקוב: יותר מבוגרים, אתה מתכוון.

אברהם נגוסה: פלוס.

<נחמיה חתוכה: אני אסביר.

אברהם נגוסה: אני רוצה לדעת מה ההצעה שלכם.

<נחמיה חתוכה: קודם כל אני רוצה להתחיל בזה, רבותיי, אני משרד הקליטה, 'הדרך החדשה' זה לא מנגנון באחריותנו, קביעת הקריטריונים, לא אנחנו קבענו, נקבעו הקריטריונים וכן נקבעו קריטריונים ויהוד היא לא בתוך 'הדרך החדשה' ולא משנה, אם צריך לשנות אותם, אז אדוני, יושב ראש ועדת העלייה והקליטה, שישנו את הקריטריונים ובמקום שיש 10 משפחות או 100 משפחות זה לא ישנה ויבדקו לגופו של עניין.

<נחמיה חתוכה: אבל 'הדרך החדשה' גם יצאה אל כל הרשויות שיש בהם אוכלוסיית יוצאי אתיופיה, עם כל תכניות משרדי הממשלה, איזה משרד ממשלתי, איזה תקנים, כמה ילדים נכנסים לפרויקט הלאומי, כמה תכניות יש - - -

<מיכל קדש: לא נכנסנו לשום תכנית.

<נחמיה חתוכה: לא אתם, אני מדבר על כל הרשויות האחרות.

אברהם נגוסה: גם חינוך לא.

<נחמיה חתוכה: כלום, 'הדרך החדשה' לא רואה ביהוד רשות שצריכה - - -

אברהם נגוסה: אתה מכיר קריטריון כזה?

<נחמיה חתוכה: בוודאי, כך עשו את התקציב.

<נחמיה חתוכה: בסוף התקציב מוגבל.

אברהם נגוסה: איפה?

אברהם נגוסה: מתי?

אברהם נגוסה: מי החליט?

אברהם נגוסה: בוועדת שרים זה לא התקבל.

<נחמיה חתוכה: מנגנון ה - - - איך קבעו את הרשויות?

טלי פלוסקוב: לפי מספר התושבים שגרים?

<נחמיה חתוכה: כן, אבל אפשר לבדוק את זה עם טלל.

אברהם נגוסה: אני אבדוק את זה.

אברהם נגוסה: בוועדת שרים לא - - -

<נחמיה חתוכה: צריך לבדוק, אם זה לא דבר שלא - - - דבר שאפשר לשנות תשנו.

<נחמיה חתוכה: אנחנו בהתחלת הדרך ויכול להיות שיעשו פה שינוי ויוסיפו עוד - - - תשמע, אם יש פה צורך בעיר מסוימת, אז בואו לא נסתכל על מספר תושבים, אבל תמיד הקריטריון הבסיסי זה מספר התושבים.

<נחמיה חתוכה: אין, לא יעזור.

<נחמיה חתוכה: עכשיו, לגבי בכלל אוכלוסיית העולים, ובוא נתייחס רגע לכלל אוכלוסיית העולים, גם התקציב המועט שניתן, התקציב שמחולק לרשויות, ואנחנו מסתכלים, תמיד כשבאים לרשות, דרך העדשה הזאת של התקציב שעובר דרך הקופה של הרשות.

<נחמיה חתוכה: אני דיברתי על הסטודנטים ועל החיילים שזה תקציבים הרבה הרבה יותר גדולים שמגיעים לפרט, זה תקציבים כאלה, הסטודנטים והחיילים ויזמות עסקית, אם מישהו יזם עסקי, תעסוקה לכל מי ש-10 שנים בארץ וצריך הכוונה בתעסוקה, כל זה נכנס.

<נחמיה חתוכה: יחד עם זה, את התקציב שמחלקים לטובת קליטה חברתית, קליטה בקהילה, גם אותו מחלקים באופן עקרוני לפי אוכלוסייה, אבל פה גם מחלקים את האוכלוסייה.

<נחמיה חתוכה: אף אחד לא מתעלם מהעובדה שגם אוכלוסייה שעלתה ב-89', אותם קשישים שעלו ב-89' או לפני, הם אוכלוסייה שצריך לתת לה עדיין מענים.

<נחמיה חתוכה: הנוסחה לחלוקת התקציב היא חלק מאחוז התקציב מחולק לפי מספר אוכלוסייה שהם מ-89', חלק אוכלוסייה שב-15 השנים האחרונות וחלק לפי פריפריה גיאוגרפית וככה מחולק התקציב.

<נחמיה חתוכה: והחלוקה היא שקופה היא מפורסמת, היא נשלחת, היא מפורסמת באתר, והתקציב שבסופו של דבר יוצא הוא לא גדול ואיתו צריך לעשות.

<נחמיה חתוכה: אבל זה התקציב שמחולק.

<נחמיה חתוכה: בין היתר גם הגמשנו את הקריטריונים, זאת אומרת אני יכול לראות בקבוצה כאלה שהם עד 15 שנה, 50% ממנה למשל בחינוך בלתי פורמלי, ו-50% שהם אזרחים ותיקים, הם מעל 15 שנה, ישראלים ותיקים, גם זה חלק מהמענה.

<נחמיה חתוכה: אז אמרתי, אני חושב שנתנו מענים טובים בכול, לא את כל הכפפות הרימו.

<נחמיה חתוכה: אנחנו נעשה עבודה טובה לקראת 2018, אבל בואו נעשה את זה אחר כך, לא נעשה את זה לפני - - -

<מיכל קדש: אבל אני כן רוצה להגיד מה הציפייה שלי, זאת הזדמנות.

<מיכל קדש: אנחנו נפלנו מהרבה כיסאות והגשנו הרבה מאוד דברים ולא עברנו אותם, רובם, אתה צודק, זה קריטריון ראשוני של כמות ולא עברנו, אבל אני כן מצפה שאם הפעלנו כל כך הרבה תכניות על כמות שכן ייתנו לנו כסף כי אנחנו נותנים פה דברים ייחודיים.

<נחמיה חתוכה: גב' מיכל, היה לי מענה לציפיות שלך, נדבר אחר כך.

<מיכל קדש: בסדר, תודה.

אברהם נגוסה: אני אתמקד שוב בשאלה, את אמרת שיש פה מרכז למידה ואת מרכז הלמידה אתם הפכתם לתכנית משלבת, זה העיקרון של התכנית החדשה.

אברהם נגוסה: אז אתם בתיאוריה למדתם - - - אבל מהפירות אתם לא מקבלים מהתכנית הזאת.

אברהם נגוסה: קודם כל כל הכבוד לכם, אבל אני רוצה לשאול האם אתם מקבלים תקציב ממשרד הקליטה למשל בעניין הזה, אתם מקבלים תקציב?

<מיכל קדש: כל התקציב ממשרד הקליטה הולך רק ללימודייה והוא לא מכסה אפילו רבע מהפעילות, את כל היתר אנחנו מגייסים דרך העירייה.

<נחמיה חתוכה: כל התקציב שמגיע להם על פי קליטה בקהילה, הם לקחו אותו ותעדפו, מבחינתם בסדר, כי מדובר פה במעט כסף, כאילו לתת את ההרבה כסף שהם קיבלו למעט פעילויות וזה היה ללימודייה וזה בסדר גמור.

<נחמיה חתוכה: יחד עם זה אנחנו נדבר אחר כך ונמשיך.

<מיכל קדש: בשמחה.

אברהם נגוסה: בסדר, אז אנחנו נתקדם.

אברהם נגוסה: מי המשרד הבא שיציג לנו?

<יעלה מקליס: אנחנו קיבלנו בקשה מהעדה, מהקייס ומגורמים נוספים לבנות בית כנסת לקהילה.

<יעלה מקליס: אנחנו הצענו מספר חלופות לבית הכנסת וכל החלופות שהיו לא יצאו לפועל וכרגע אני לא אפרט למה ומה, אבל בכל מקרה היו חלופות, חלקן נדחו על ידי הנציגים שישבו פה וחלקם, כשניגשנו לתכנון מפורט, התבררו כלא אפשריים.

<יעלה מקליס: לפיכך, מאחר שההצעה האחרונה נפלה התבקש צוות התכנון לחזור לשולחן ולהציג חלופה נוספת בהתאם לבקשת הקייס והצוות שישב פה באזור שקרוב למרכז שבו רוב האוכלוסייה, רוב תושבי העדה, מתגוררים וזה אזור דרום מזרח העיר.

<יעלה מקליס: אני אתן למהנדסת העיר את ההזדמנות להציג את האפשרות הזאת, שהיא ממש חדשה מהתנור ושהיא טרם הוצגה בפני הציבור שלנו, אז אנחנו מנצלים את הרגע החגיגי הזה שאתם פה ושכולם נמצאים פה כדי להציג את האופציה הזו.

שרון גל: כפי שראש העיר ציינה אנחנו נפגשנו מספר פעמים עם נציגי הקהילה, הבנו את הצרכים שלהם ואנחנו גם הבנו את המיקום שהם מעדיפים בעיר.

שרון גל: הייתה לנו תכנית די מפורטת ברחוב כצנלסון, אני לא אציג אותה כאן כיוון שזה מקום או אזור שהם לא היו מעדיפים אותו, למרות שהיא תכנית ברמת בשלות מאוד מפורטת ואפשר היה להתקדם איתה, אבל אנחנו בכל זאת חזרנו לשולחן העבודה ומציגים פה פתרון שאנחנו סבורים שהוא יענה על הצורך כי הוא ממוקם ברחוב מוהליבר.

שרון גל: האזור הוא בשכונת מוהליבר במזרח העיר, אתם רואים כאן, זה המגרש.

שרון גל: מי שלא תושב העיר אז נציין שזה רחוב מוהליבר, זה רחוב כצנלסון.

שרון גל: ההצעה הקודמת שלנו הייתה באזור הזה ואנחנו עכשיו מדברים על המגרש הזה, שהייעוד שלו - - - בנייני ציבור.

שרון גל: יש עליו צמד גני ילדים ואנחנו מציעים להשתמש בקומה שמעל גני הילדים ולהקים שם את המבנה של בית הכנסת.

טלי פלוסקוב: זה קומה שנייה?

שרון גל: קומה שנייה.

שרון גל: כמובן שתהיה כניסה נפרדת לחלוטין עם פיר מעלית ומדרגות.

טלי פלוסקוב: כן, היום עושים בהרבה ערים ככה.

שרון גל: היום עושים בהרבה ערים, זה בדיוק היה המשפט שרציתי לומר, שאנחנו גם מנצלים היטב את הקרקע, היום בניין של קומה אחת זה כבר לא כל כך הגיוני לאור המצוקה שיש בכל המדינה ובפרט ביהוד ובמתחמים הוותיקים שאנחנו חסרים בפן הציבורי - - -

<אדיסו מהרטו: מדובר ב - - - פיס?

שרון גל: לא.

<יעלה מקליס: היא אמרה לך גנים.

טלי פלוסקוב: גני ילדים.

אברהם נגוסה: הסיבה שדחיתם זה בגלל שזה רחוק?

<אדיסו מהרטו: אני מחכה להזדמנות כדי לפרט את כל מה שאני אומר, גם בנושא של - - -

אברהם נגוסה: בסדר.

אברהם נגוסה: בוא נשמע.

שרון גל: וגם, כפי שאמרנו, עירוב שימושים, הגנים מופעלים במשך השבוע, בית הכנסת בשעות ובימים אחרים ובכלל העירוב של האוכלוסיות הוא דבר מבורך בכל מקום וניצול הקרקע.

שרון גל: אז הפרוגרמה לקוחה מפרוגרמה בסיסית של משרד הדתות, של כ-200 מטר אולם תפילה וכל השאר זה שטחים נלווים של מרחב מוגן, ממ"ד - - -

<קריאה: סליחה, יש לי שאלה.

שרון גל: רגע, עוד מעט, תסתכלי.

אברהם נגוסה: רגע, יש זמן לשאלות, עכשיו זה הזמן להצגה.

אברהם נגוסה: מציגים עכשיו מה עושים, תרשמו את השאלות, שלא תשכחו.

שרון גל: פה רואים איזה שהוא שרטוט תלת ממדי, גני הילדים הקיימים הם כאן וצמוד אליהם ובלי שום קשר, מנותק לחלוטין, יש כניסה נפרדת, מרחב מוגן, פיר מעלית, מדרגות, גם המיקום של הכניסה הוא במקום אחר, החץ הירוק זה הכניסה לבית הכנסת, החץ האדום זה הכניסה למתחם גני הילדים, לחלוטין מנותק, מנצלים היטב את הקרקע.

שרון גל: עולים לקומה שנייה, מבנה מאוד מאוד מרשים של, עוד פעם אני אומרת, אולם תפילה של 200 מטר, מאוד מכובד ומאוד יפה ולסיכום, תראו איזה יופי של דבר יכול לצמוח כאן.

שרון גל: תכנון מאוד יצירתי, מאוד יפה, מכובד ומכבד ואנחנו נשמח לשמוע שאתם אוהבים את זה ולקדם את זה.

טלי פלוסקוב: יופי.

אברהם נגוסה: היית רוצה להציג בשלב הזה?

<אדיסו מהרטו: אוקיי, בסדר.

אברהם נגוסה: אני רוצה קודם אולי גם שנשמע ממשרד החינוך ולאחר מכן ביחד, בסדר?

<אדיסו מהרטו: בבקשה.

אברהם נגוסה: אז נשמע עכשיו את משרד החינוך, בבקשה.

<חנה גוטמן: אין לי הרבה מה לומר כי בעצם באנו לשמוע מה הצרכים של המקום מבחינת אגף החינוך למבוגרים, מה אנחנו יכולים לסייע, מה מספר האנשים שצריכים ללמוד, מה רמת הלימודים הנדרשת.

<חנה גוטמן: יותר לשמוע מה הצרכים של המקום.

אברהם נגוסה: אז לי יש הרבה שאלות.

אברהם נגוסה: קודם כל אני מבין שאת המחלקה לחינוך מבוגרים?

<חנה גוטמן: אגף לחינוך מבוגרים של משרד החינוך.

אברהם נגוסה: פה או אזורי?

<חנה גוטמן: בכל האזור.

אברהם נגוסה: אז השאלה שלי, שמענו קודם שברווחה התכנית הזו לא הגיעה אליהם ליהוד.

אברהם נגוסה: עכשיו את, כמרכזת את האזור, התכנית הזאת לא הגיעה אליכם או הגיעה?

<חנה גוטמן: אין לנו תלמידים באולפן כרגע.

אברהם נגוסה: לא, אני מדבר על התכנית של הממשלה.

<חנה גוטמן: 'הדרך החדשה', כן, אבל אין פה תלמידים של אולפן.

<חנה גוטמן: אנחנו אחראים לאולפנים ראשוניים.

אברהם נגוסה: רק לאולפנים?

אברהם נגוסה: אז יש מישהו מהחינוך?

<חגית בן זוהר: כן.

אברהם נגוסה: אוקיי, אז השאלה שלי תהיה אלייך, אני אעבור אלייך.

אברהם נגוסה: אנחנו אמרנו, כמו שחברתי חברת הכנסת טלי פלוסקוב אמרה, שעלייה זה לא נגמר בזמן קצר, זה נמשך, בעיקר למבוגרים.

אברהם נגוסה: השאלה, שאלתי גם בוועדה בדיון שקיימנו השבוע, את משרד החינוך, יש עולים חדשים שהולכים לעבודה מהר, אפילו לא ניצלו את תקופת הזמן שלהם, האם אתם פותחים בתכנית אולפן בשעות הערב, אחרי העבודה?

<חנה גוטמן: בוודאי, בהתאם לצרכים של המקום.

אברהם נגוסה: האם יש פה?

<חנה גוטמן: כרגע אין - - -

אברהם נגוסה: אני מדבר עכשיו על כלל העולים, לא רק ליוצאי אתיופיה.

<חנה גוטמן: ברור, כרגע אין, אבל אם יהיה צורך ותהיה אוכלוסייה של עובדים, בוודאי.

אברהם נגוסה: אז לא הגיעה אליכם בקשה, אבל אם תגיע בקשה אתם יכולים לעשות את זה.

<חנה גוטמן: בוודאי.

<נחמיה חתוכה: מדובר על עולים, כבוד היושב ראש, שעומדים בקריטריונים של אולפן א' כמובן, אם יש צורך ברשות לפתוח אולפן בשעות הערב ונוצרת קבוצה אז הם פותחים.

טלי פלוסקוב: זה מינימום מספר תלמידים?

<נחמיה חתוכה: אין איזה מחסנית של מורים שיושבת וברגע שמישהו רוצה אתה - - - אתה צריך גם מבנה, גם זה.

<נחמיה חתוכה: פה אי אפשר עדיין, אין פה מספיק עולים כדי ל - - - הלוואי שתהיה פה עלייה, זה נפלא, אין פה מספיק עולים כדי לפתוח כיתה, לכן הם לומדים באולפנים אחרים.

טלי פלוסקוב: בואו נייצר עלייה, מה הבעיה?

<קריאה: יש פה גם - - -

<נחמיה חתוכה: עולים חדשים?

<נחמיה חתוכה: אין פה עולים חדשים בקריטריונים של עולים חדשים.

<נחמיה חתוכה: יש קריטריונים מי זה עולה חדש.

אברהם נגוסה: משרד הקליטה, אתה קשור כל הזמן לקריטריונים.

<נחמיה חתוכה: לא, אני מדבר עם משרד החינוך - - -

אברהם נגוסה: לא, יש את תקופת האולפנים, אני מבין את זה, אני מדבר מעבר לזה.

טלי פלוסקוב: אולפן ב'.

אברהם נגוסה: כן, המשך.

אברהם נגוסה: למי שעובד ביום ובערב רוצה ללמוד, האם יש לו את ההזדמנות הזאת?

אברהם נגוסה: בתיאום עם העירייה, מבחינת המקום וכל זה, האם יש או לא?

<חנה גוטמן: יש פתח לכך, בטח, צריך להיות בקשר עם - - -

אברהם נגוסה: אם יהיה ביקוש מהעולים אז יש אפשרות לעשות.

<חנה גוטמן: כן.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

<יעלה מקליס: למשל אנחנו עשינו עכשיו כיתת ותיקים עם התיכון המקיף במימון של המשרד לשוויון חברתי.

אברהם נגוסה: למה לא?

<מיכל קדש: כי הקריטריונים שלהם זה כמות, גם אצלם זה כמות.

טלי פלוסקוב: מספר תלמידים בכיתה, כן, אין מספיק תלמידים בכיתה.

אברהם נגוסה: חסר 10 תלמידים מבוגרים פה ללמוד עברית?

<קריאה: מסתבר.

טלי פלוסקוב: אז תסדר קבוצה.

אברהם נגוסה: אז, אדיסו, הנה, אם אתה מסדר - - -

<חנה גוטמן: אני יכולה לארגן.

אברהם נגוסה: אז בואו, הנה.

אברהם נגוסה: היא אומרת 'תפנו אלינו, מוכנים לארגן את זה'.

אברהם נגוסה: אז אתם צריכים לארגן - - -

<חנה גוטמן: צריך להעביר את כל המידע למפקחת והמפקחת - - -

<נחמיה חתוכה: זה גם תלוי בתקציב, זה לא להבטיח - - -

<חנה גוטמן: אני לא יכולה להבטיח, אני רק נציגה, מעבירה את המידע למפקחת - - -

<נחמיה חתוכה: אני בעד, אגב.

<נחמיה חתוכה: כל מי שרוצה ללמוד עברית, מתי שהוא רוצה אני בעד.

<חנה גוטמן: אוקיי, נעביר את המידע.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אז אנחנו נעבור לילדים.

<חגית בן זוהר: אני אחראית על התלמידים על כל הרצף במחוז מרכז ממלכתי.

<חגית בן זוהר: אצל תלמידים זה קצת שונה, מפני שיש לנו קריטריונים להקצאת שעות להוראת העברית בבתי הספר, השעות הללו מגיעות לבתי הספר ומיועדות להוראת עברית ועל רצף ההוראה, לגבי העדה זה ב-12 השנים האחרונות, לגבי תלמידים אחרים 10 השנים האחרונות, יש להם הטבות לימודיות גם בבחינות הבגרות.

<חגית בן זוהר: אגב, לכל העולים, לאו דווקא לבני העדה, הם נבחנים - - -

אברהם נגוסה: בני העדה זה 15 שנים?

<חגית בן זוהר: 12.

אברהם נגוסה: למה?

<חגית בן זוהר: יש להם קצת יותר, גם נותנים להם שעות קצת יותר.

אברהם נגוסה: לא, פחות.

אברהם נגוסה: 15 שנים ולעולים 10 שנים.

<חגית בן זוהר: לא, 12 ו-10.

<חגית בן זוהר: עולים מכלל הארצות 10 שנים מיום עלייתם, עולים ילידי אתיופיה 12 שנים מיום עלייתם יש להם התאמות בבחינות הבגרות.

טלי פלוסקוב: זה יותר.

אברהם נגוסה: אני יודע, אבל צריך להיות 15.

<חגית בן זוהר: הקריטריונים של משרד החינוך שונים ממשרד הקליטה בעניין הזה.

<חגית בן זוהר: הקריטריונים שלנו להקצאת שעות ולהתאמות שונים מהקריטריונים של משרד הקליטה.

<חגית בן זוהר: זה דבר ידוע.

<חגית בן זוהר: אם זה טוב או רע אני לא יודעת, אבל זה ידוע.

אברהם נגוסה: טוב לדעת.

<חגית בן זוהר: יש כאן מעט מאוד עולים.

<חגית בן זוהר: ב-10 השנים האחרונות כ-50.

אברהם נגוסה: השאלה שלי, התכנית של הממשלה זה מגן ילדים עד גיוס לצבא.

<חגית בן זוהר: 'הדרך החדשה'.

אברהם נגוסה: נכון.

אברהם נגוסה: אז אני רוצה לדעת האם אתם מכסים את האזור הזה.

אברהם נגוסה: אור יהודה ופה, אפשר לעשות ביחד תכנית ולעזור.

אברהם נגוסה: עכשיו אני רוצה לדעת אם באמת אתם מפעילים את התכנית.

<חגית בן זוהר: התשובה היא שלילית.

<חגית בן זוהר: אני גם לאורך כל המפגש חושבת על השילוב בין הרשויות, אם זה אפשרי, קטונתי, אבל נכון להיום יהוד היא לא בין חמש הרשויות שבהן מופעלת התכנית במחוז שלנו, מחוז מרכז, מפאת מספר התלמידים.

<חגית בן זוהר: זה המידע שאני קיבלתי, מספר מצומצם של תלמידים.

אברהם נגוסה: בסדר, אם אין מספיק תלמידים פה, אז יש באור יהודה, יש ערים סמוכות ואפשר לעשות את זה.

<חגית בן זוהר: אני מוכנה להעביר את זה.

אברהם נגוסה: אני אומר לכם במלוא האחריות, אין קריטריון שמדבר על מספר, יש קריטריון על צרכים.

אברהם נגוסה: נקודה.

אברהם נגוסה: אני אומר את זה במלוא האחריות, אני אומר לכם, זו התכנית שאני מכיר גם במשרד החינוך.

אברהם נגוסה: ישבתי עם הצוות שהפעיל את התכנית, היו לי הרבה ויכוחים, בסוף הסכמנו על תכנית, גם כשמשרד החינוך הציג את התקציב, קיבל את התקציב, החלטת הממשלה, לא היה שום קריטריון שאומר ש - - - הקריטריון ברור, מגן ילדים עד - - -

<חגית בן זוהר: אני מוכנה להציג את מה שאתה כעת אומר בפני מי שאחראי על זה במחוז.

<נחמיה חתוכה: אני רוצה לחזק את מה - - - תראה, קודם כל אני לא רוצה להתווכח על נושא הקריטריונים, בסוף התקציב הזה מחולק והתקנים מחולקים לפי הרשויות, אבל מה שבעצם אומר ראש הוועדה, הוא אומר אם יש תקן לעובד סוציאלי לאור יהודה, או תקן לעובד באור יהודה, אז בואו, שחצי מהתקן שלו גם ייתן את השירות ביהוד.

<קריאה: נשמע מאוד הגיוני.

<נחמיה חתוכה: אז האיחוד הזה יכול להיות - - - לא צריך להסיע את התלמידים.

אברהם נגוסה: כן, פעם בשבוע הוא יישב פה.

<נחמיה חתוכה: אז יכול להיות שתקן כזה, צריך להסתכל על התכנית של אור יהודה ולהגיד 'שמע, התקן הזה של השיטור', לא משנה של מי, יכול להיות שאפשר לעשות בו שימוש גם ביהוד, לחלק את זה.

<נחמיה חתוכה: צריך להעביר למנגנון היישום את ההמלצה הזו.

<חגית בן זוהר: רק צריך לזכור פרט שולי, שאור יהודה במשרד החינוך זה מחוז תל אביב ויהוד זה מחוז מרכז.

אברהם נגוסה: לא משנה איזה, אני אומר - - -

<חגית בן זוהר: לא, אני רק אומרת.

<חגית בן זוהר: אלה דברים שמשנים בסופו של עניין.

אברהם נגוסה: התכנית מתייחסת לכל מדינת ישראל.

<חגית בן זוהר: קודם כל אני לא קובעת.

אברהם נגוסה: התכנית מתייחסת לכל מדינת ישראל ולכן אין שום גבולות, לכן אני פשוט נדהם לשמוע את הדברים האלה.

אברהם נגוסה: להערכתך, כמה תלמידים נופלים בין הכיסאות?

<חגית בן זוהר: ב-10 השנים האחרונות - - -

אברהם נגוסה: לא, עכשיו למשל, שלא מקבלים את התכנית החדשה ביהוד.

<חגית בן זוהר: למיטב ידיעתי ב-10 השנים האחרונות עלו כ-49 תלמידים לעיר הזאת, לאו דווקא מהעדה.

אברהם נגוסה: לא, אני מדבר עכשיו, נגיד למשל אם יחליטו שהתכנית, צריכים להפעיל אותה ביהוד, אז כמה תלמידים יש פה?

<חגית בן זוהר: יוכלו להשתתף?

אברהם נגוסה: כן, מגן ילדים עד י"ב.

<חגית בן זוהר: יש 75, או משהו כזה, לא המון.

אברהם נגוסה: זה הרבה.

<קריאה: הכול יחסי.

אברהם נגוסה: זה טוב, זה מספיק, לדעתי זה מצדיק להפעיל תכנית אם יש 75 תלמידים.

אברהם נגוסה: יכול להיות שבגן ילדים יש כמה, ביסודי כמה.

<נחמיה חתוכה: אבל זה מתפרש על כל הגילאים.

<חגית בן זוהר: למען הגילוי הנאות, אני מייצגת את האגף לקליטת תלמידים עולים.

<חגית בן זוהר: התלמידים של החלטת הממשלה, כל הנושא של 'הדרך החדשה' הוא לא באגף, אני פשוט מייצגת ברגע זה גם את המחוז ובהקשר של - - -

אברהם נגוסה: הנתון שנתת לי זה עולים?

<חגית בן זוהר: הנתון שנתתי זה תלמידים עולים.

<חגית בן זוהר: אתה רוצה לדעת כמה ילידי הארץ ממוצא אתיופי, נכון?

אברהם נגוסה: כן, זה מה שאני מתכוון.

אברהם נגוסה: לפחות התלמידים האלה מקבלים את זה 12 שנה.

<נחמיה חתוכה: תלמידים עולים מתוקצבים באגף שלה לפי שעות עולה, כשיש מעט תלמידים עולים, שהם בהגדרה של עולים, יש מעט שעות.

אברהם נגוסה: אני לא רוצה לקחת את הזמן, נשמח מאוד לקבל את זה בכתב לוועדה.

<חגית בן זוהר: אתם תקבלו את זה בכתב.

אברהם נגוסה: בכתב, תעבירי לנו את כל הדברים האלה בכתב לוועדה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: יש עוד משהו שאת רוצה?

אברהם נגוסה: אוקיי, תודה רבה.

אברהם נגוסה: יש עוד משרד שרוצה להציג, או שאנחנו נעבור לאדיסו, נשמע ואז נעשה את הדיון.

אברהם נגוסה: כן, בבקשה, אדיסו.

<אדיסו מהרטו: טוב, קודם כל שמי אדיסו מהרטה, למי שלא מכיר, ואני הנציג של הקהילה.

<אדיסו מהרטו: משום מה כנראה נפלתי גם בין הכיסאות, תמיד אומרים 'ישבנו עם הקייס', אין לי בעיה, הוא מנהיג הקהילה הרוחני, זה שאני תקופה מאז שהיא נבחרה עבדתי צמוד עם ראש העיר יעלה מקליס.

<אדיסו מהרטו: כמובן הצורך של הקהילה לא חדש, פתאום כל הדברים מתבררים שנופלים בין הכיסאות.

<אדיסו מהרטו: אחד הדברים שתמיד אמרתי, גם התבקשתי על ידי ראש העיר, להכין תכנית אב על ישראלים יוצאי הקהילה מבחינת החינוך וכל הדברים, הכנתי והגשתי לה את זה.

<אדיסו מהרטו: על מנת באמת, כמו שאומרים, אני בעד השילוב של הקהילה ולא שיבואו הרווחה, ישתלטו ויגידו 'אוקיי, אנחנו נגיד לכם מה לעשות, מתי להרים את הראש, מתי לא'.

<אדיסו מהרטו: מי שלא מסתדר מזיזים אותו הצדה.

<מיכל קדש: אדיסו, סליחה.

<מיכל קדש: אני מבקשת רגע לעצור.

<מיכל קדש: אנחנו פה כדי לקדם דברים.

<יעלה מקליס: אדוני היושב ראש, באמת, שנייה - - -

<מיכל קדש: אני רוצה להגיד, היה לי מפגש מאוד טוב עם אנשים פה, שידעו להודות.

<מיכל קדש: אם עכשיו המטרה היא להתחיל להלהיט ולעשות - - -

<אדיסו מהרטו: לא, לא להלהיט.

<מיכל קדש: - - - רק תגיד לי כי אני יוצאת.

אברהם נגוסה: רגע, רגע.

<מיכל קדש: זה ממש לא פייר.

<מיכל קדש: אני שמה את זה על השולחן כי - - -

אברהם נגוסה: רגע, רגע, אני מנחה את הדיון.

אברהם נגוסה: אני מבקש מנציגי העולים שאתם תציגו את הבעיות, מה שאתם רוצים שמשרדי הממשלה יעשו.

אברהם נגוסה: אל תיכנסו לדברים אחרים ולביטויים אחרים.

אברהם נגוסה: אני מבקש, אני גם לא מאשר את זה בוועדה בכנסת, גם פה אני לא מאשר את זה.

אברהם נגוסה: מאוד חשוב שאתה תציג מה אתה רוצה.

אברהם נגוסה: יש פה נציגי משרדי הממשלה, יש את ראש העיר, האגפים המקצועיים נמצאים פה, מה אתה רוצה לקהילה.

אברהם נגוסה: אלה הדברים שאתה תציג.

<אדיסו מהרטו: אוקיי, מאה אחוז.

<אדיסו מהרטו: מה שאני רוצה קודם כל, את השילוב של הישראלים יוצאי אתיופיה, לא מעט משכילים אקדמאים נמצאים פה, על מנת לתת מענה.

<אדיסו מהרטו: אני כיושב ראש נבחרתי כחוק כדי לייצג, בהתנדבות, לא ביקשתי שכר, אבל אני מצפה מהרשות לשיתוף פעולה בכל מה שנעשה.

<אדיסו מהרטו: אנחנו יודעים מה טוב לנו וכמה דברים שאני יכול לציין זה מרכז רוחני, בית כנסת, מועדון קהילתי שזה עונה לצרכי הקהילה, שהוא ממש נחוץ, וכמו שאומרים, יש את התכנית לייצוג הולם, שייתנו אנשים מהקהילה ויעסקו.

<אדיסו מהרטו: אנחנו גם מוכנים בהתנדבות, אבל לא מאפשרים.

<אדיסו מהרטו: זאת הבעיה המרכזית.

<אדיסו מהרטו: לצורך העניין של 60%, מה שציינת, מיכל, בלימודייה - - -

<מיכל קדש: לא, בלימודייה יש יותר, זה 80%.

<מיכל קדש: במועדוניות יש 60%.

<מיכל קדש: בלימודייה כיום יש 80% ילדים אתיופים ו-20% מכלל האוכלוסיות.

<אדיסו מהרטו: אוקיי, אני יכול להגיד שבפעם האחרונה שהיינו בפגישה פה הפגישה התפוצצה מהסיבה שאמרתי שהצגתם נתונים וזה לא היה נכון ואז אני אמרתי שזה לא נכון ופה נגמר וגם התבקש אלי, סגן ראש העיר, שהוא יילך איתי ביחד ואני גם כמה פעמים באתי אליו שהוא יעשה את הדבר הזה, זה לא יצא לפועל.

<אדיסו מהרטו: מה שהקהילה כרגע, הקהילה לא מרגישה שייכת פה לרשות הזאת, למה?

<אדיסו מהרטו: אלה הסיבות שציינתי, אין לנו מקום רוחני, אנחנו לא מעורבים בעשייה, אין לנו מועדון קהילתי ואנחנו רוצים את מעורבות הקהילה במה שנעשה פה.

טלי פלוסקוב: אני יכולה רק לחדש לך, סליחה שאני קוטעת אותך, אבל בגישה שלך - - - אני לא מכירה אותך, אני פעם ראשונה רואה אותך ופעם ראשונה שומעת אותך, בגישה הזאת, הלוחמנית, לא תשיג שום דבר.

<אדיסו מהרטו: את צודקת, אני אסביר לך למה.

טלי פלוסקוב: קודם כל אני שומעת פה והציגו לנו דברים אחרים לגמרי.

טלי פלוסקוב: יש לכם כבר תכנית לבית כנסת - - -

<אדיסו מהרטו: זה בדיוק מה שאני בא להגיד.

<אדיסו מהרטו: מה שאני אומר, הנתונים - - -

טלי פלוסקוב: אז כן מקשיבים לך.

טלי פלוסקוב: אמרתם שאתם צריכים מרכז רוחני, הנה מקימים לכם מרכז רוחני.

<אדיסו מהרטו: אז זה לא.

טלי פלוסקוב: מה לא?

<אדיסו מהרטו: אם את מחזירה אותי אני אציין, כי אני לא - - -

טלי פלוסקוב: אבל תהיה ענייני, אל תהיה לוחמני, כי זה לא טוב כאן.

טלי פלוסקוב: גם אני עכשיו אקום ואצא.

<אדיסו מהרטו: ענייני.

<אדיסו מהרטו: לא, את צודקת.

<אדיסו מהרטו: ענייני.

טלי פלוסקוב: ענייני.

<אדיסו מהרטו: אוקיי, לגבי הדבר הזה.

<אדיסו מהרטו: אני עכשיו - - -

אברהם נגוסה: אתה אמרת, 'מה שאנחנו מבקשים, אחת, שיתוף פעולה, שתיים, בית כנסת, שלוש, מועדון קהילתי, ארבע, ייצוג הולם'.

<אדיסו מהרטו: נכון.

אברהם נגוסה: אוקיי, אז עכשיו, מה שחברת הכנסת אומרת, בואו ניקח את בית הכנסת.

טלי פלוסקוב: כן, פרה פרה.

אברהם נגוסה: עכשיו מהנדסת העיר הציגה לנו תכנון, האם הדבר הזה נאמר לכם שזה הולך להיות ככה?

<אדיסו מהרטו: לא.

<קריאה: זה לא נכון.

<מיכל קדש: רגע, תן ללקוחה לענות - - -

<קריאה: זה לא נכון.

<מיכל קדש: יש פה עוד קולות בקהילה שצריך לשמוע אותם.

<יעלה מקליס: בואו נעשה סדר.

<כוכבה ביסאור: כבר כמה שנים שמדברים על זה וזה לא יצא לפועל, אבל אמרו - - - אבל לא יצא לפועל.

<כוכבה ביסאור: זה דברים אחרים.

<כוכבה ביסאור: יוצא לפועל, לא יוצא לפועל, זו בעיה שלנו כי זה חילוקי דעות שלנו.

טלי פלוסקוב: כאילו אתם לא מסכימים למה שהציעו לכם?

<כוכבה ביסאור: בית הכנסת, יש את זה, זה כבר קיים, אלה דברים ש - - -

אברהם נגוסה: רגע, זה תכנון.

אברהם נגוסה: השאלה, אני שואל פה, האם אתם מקבלים את המקום, את התכנון או לא?

<כוכבה ביסאור: מה זאת אומרת?

טלי פלוסקוב: מה זה כן או לא - - - אבל למה יכול להיות - - -

<יעלה מקליס: רגע, רגע, אני רוצה לעשות סדר.

<יעלה מקליס: זכות הדיבור שלי, עם כל הכבוד.

<יעלה מקליס: אני רוצה לעשות סדר פה.

<יעלה מקליס: כשאני נכנסתי לתפקיד הבאנו שני מיקומים אפשריים לבית כנסת, כולל תכנון כללי, אפילו שלושה.

<יעלה מקליס: דחו את שתי הבקשות ומסיבות פרקטיות וסיבות טכניות נמנעה האפשרות השלישית.

<יעלה מקליס: באנו והצגנו אפשרות אחת נוספת ברח' כצנלסון, עם תכנית מקסימה, יפהפייה, מאוד מאוד מסודרת, מאוד יפה.

<יעלה מקליס: אני עיכבתי גם את הבנייה של גני הילדים שם כדי לתת אפשרות לקהילה להגיד את שלה.

<יעלה מקליס: לצערי הייתה דחייה מוחלטת, הייתה פה ישיבה - - -

אברהם נגוסה: למה?

<יעלה מקליס: שנייה.

<קריאה: אני רוצה להבין, ירדתם מכצנלסון?

טלי פלוסקוב: אבל היא אומרת שדחיתם.

<יעלה מקליס: רגע, שנייה, אני מדברת עכשיו, אני מבקשת.

טלי פלוסקוב: בואו נשמע את ראש העיר.

<יעלה מקליס: אני מבקשת.

<יעלה מקליס: אם אני כבר מתעצבנת אז לא כדאי.

<יעלה מקליס: הצגנו תכנית מאוד יפה, מאוד מסודרת, מאוד מכובדת, מאוד משלבת, לא רק בית כנסת לעדה האתיופית אלא גני ילדים ועוד פעילות קהילתית אחרת והייתה פה התנגדות.

<יעלה מקליס: הנציגים שהיו פה התנגדו התנגדות מוחלטת.

<קריאה: אבל זה הקטע, שלא יידעו - - - אם כולם היו עדים אז היה כאילו משהו - - -

<יעלה מקליס: מצוין, אנחנו פה שמחים שבאת - - -

אברהם נגוסה: תיכף.

אברהם נגוסה: רגע, תנו עכשיו לראש העיר.

<יעלה מקליס: הייתה פה מלחמת עולם בין נציגים שלכם, של הקהילה, שני סוגים של זרמים, אחד מול השני, שאפילו אי אפשר היה להושיב אותם באותו חדר.

<יעלה מקליס: עד כדי כך.

<יעלה מקליס: עשינו פה מאמץ, אבל זכינו פה לכתף קרה.

<יעלה מקליס: אני שמחה, אם אנחנו משנים את הכיוון והיום יש שיתוף פעולה, אני מאוד מברכת על זה, אם זה בזכותכם, תבורכו, פעמיים, שלוש וחמש.

<יעלה מקליס: אני מאוד מאוד שמחה על הדבר הזה, אני חושבת שיש פה נכונות גדולה לצרכי הקהילה, הבנה, מיכל עושה עבודה יוצאת מן הכלל באגף.

<יעלה מקליס: אנחנו נתקלים, אתם הבנתם פה, גם בחומה של כמות חברי העדה וגם בחומה של הסוציואקונומי, שהיא גם חומה נוראית מבחינתנו, כי דווקא איפה שהסוציואקונומי הוא גבוה זו הזדמנות לשלב בצורה יותר טובה ולא לעצור את השילוב ולגרור את זה דווקא למקומות פחות חזקים, כי הקהילה צריכה להתרומם.

<יעלה מקליס: אני עצמי הבאתי שני חברי כנסת ללימודייה, כי הבנתי שאחת האפשרויות באמת לקדם זה להסתכל גבוה.

<יעלה מקליס: ברגע שאתה מסתכל על חבר כנסת שהגיע גבוה, הילד בכיתה ג' מבין שהוא יכול להגיע לשם וזו המוטיבציה, זה הזרז לקדם את הקהילה ובאמת לשילוב בתוך החברה הישראלית.

<יעלה מקליס: אז בואו לא נדבר על מה, אז בואו נשכח ממה שהיה - - -

<אדיסו מהרטו: אני רק רוצה - - -

<יעלה מקליס: אדיס, אל תפריע לי, אנחנו היום בגישה אחרת.

<יעלה מקליס: אנחנו הבאנו את ועדת הקליטה, אנחנו שמחים שכולם פה, יש פה כרגע תכנית על השולחן.

<יעלה מקליס: כמו שאמר יושב ראש הוועדה, בואו נעזוב את העבר, הוא לא מאוד אטרקטיבי, בוא נגיד ככה, יש פה כרגע תכנית חדשה שהלכה לכיוון שרציתם, האזור ההוא, בסדר, כצנלסון זה בדיוק שני מטרים משם, אבל אמרתם לא, בסדר, קיבלנו את זה, עכשיו יש תכנית על השולחן.

<יעלה מקליס: בואו נתייחס לתכנית הזאת ואז אנחנו כולנו נבוא לחברי הכנסת ונגיד להם 'עכשיו תביאו לנו גם מימון'.

<יעלה מקליס: כי זה לא מובן מאליו שרשות מקומית יכולה.

<אדיסו מהרטו: רגע, יעלה.

<יעלה מקליס: אני לא רוצה להיכנס להיסטוריה, אדיס.

<אדיסו מהרטו: במאי 2006 פה סיכמנו - - -

<יעלה מקליס: אדיס.

<אדיסו מהרטו: אני רוצה ל - - -

<יעלה מקליס: זה לא רלוונטי.

<יעלה מקליס: אדיס, אדיס.

אברהם נגוסה: אני רוצה שנתקדם, נלך אחד אחד.

אברהם נגוסה: עכשיו אנחנו בסעיף של בית הכנסת, האם מה שהציעו, התכנית הזו, המקום הזה, האם אתם מסכימים שהעירייה תתקדם בבנייה?

<אדיסו מהרטו: לא, יש שם - - -

אברהם נגוסה: תעזבו את ההיסטוריה.

אברהם נגוסה: עכשיו, התכנית הזו, אני רוצה גם את העמדה של הקייס.

<אדיסו מהרטו: לא, לא חשוב, אז אני אומר - - -

טלי פלוסקוב: הוא כבר אומר לא.

טלי פלוסקוב: רגע, אז אנחנו שומעים.

אברהם נגוסה: בסדר, אבל אני צריך לשמוע גם אחרים, גם את הקייס.

<הקייס צגאי: יש לנו כמה דברים.

אברהם נגוסה: מה אתה אומר?

<אדיסו מהרטו: התכנית שהייתה זו אחת מהן ונתנו אלטרנטיבה וזה מסובך שם.

<אדיסו מהרטו: צריך להיות שם, היה אמור לקום קופת חולים וגני ילדים - - -

שרון גל: לא, מה שהצגתי עכשיו.

<אדיסו מהרטו: אני לא יודע.

אברהם נגוסה: אתה לא יודע?

אברהם נגוסה: זו פעם ראשונה שאתה יודע?

אברהם נגוסה: הבנתי.

<קריאה: זו פעם ראשונה - - -

אברהם נגוסה: אוקיי, הבנתי.

אברהם נגוסה: ברור לי עכשיו.

אברהם נגוסה: אתם אומרים שאת התכנית הזו, מה שהציגו עכשיו, 'זה לא ידענו ורק עכשיו ידענו'.

<קריאה: כן.

טלי פלוסקוב: אז יופי, רצו להפתיע אתכם לטובה והנה הכינו לכם תכנית והנה אתם עכשיו תלכו ותגידו 'יש לנו את זה' ואנחנו נרוץ כולנו ביחד ויהיה לכם בית כנסת.

טלי פלוסקוב: אבל תהיו אופטימיים, תהיו חיוביים, רבותיי.

<קריאה: אנחנו אופטימיים.

<אדיסו מהרטו: 25 שנה אופטימיים.

טלי פלוסקוב: אני מכירה את הקהילה, אצלי בעיר בדיוק אותו דבר.

טלי פלוסקוב: בדיוק אותו הדבר, לכן אני כל כך מכירה את זה.

אברהם נגוסה: כן, היא הייתה ראש עיר.

<אדיסו מהרטו: אני יודע, בערד.

טלי פלוסקוב: לי יש קבוצה קצת יותר גדולה מכם, יש שם 500 יוצאי אתיופיה.

<קריאה: אבל היא שונה, לא כמו ערד, אל תסתכלי כמו ערד.

אברהם נגוסה: אז אני רוצה להתקדם.

אברהם נגוסה: אני מבין שהיום ידעתם על התכנית הזו, גם על המקום, הכול.

אברהם נגוסה: האם נראה לכם, כמובן אני לא מצפה לתשובה עכשיו, אתם צריכים להתייעץ, אתם צריכים לקבל החלטה עם הקהילה כולה, האם נראה לכם שזה כיוון שאתם יכולים לשבת עם הקהילה ולקבל החלטה ולהודיע להם כדי שיתקדמו בדיון?

<אדיסו מהרטו: אני מוכן לראות את המקום הזה, אבל יש מקום שנבחר.

<אדיסו מהרטו: כרגע זה הוצג הדבר הזה, אין לי מושג - - -

אברהם נגוסה: בסדר, לכן אני אומר, אחרי זה תעשו.

אברהם נגוסה: האם זה מקובל עליכם?

אברהם נגוסה: הקייס (מדבר באמהרית).

<אדיסו מהרטו: לא, הוא גם מבין.

אברהם נגוסה: (מדבר באמהרית).

<מיכל קדש: אני רוצה להעלות הצעה נוספת, ברשותך.

<מיכל קדש: זה משהו שעלה פה.

<מיכל קדש: היות שיש פה גם הרבה מאוד זרמים בתוך הקבוצה הזאת, חשבנו, ואני הצעתי את זה לקבוצה שנפגשת והם מאוד רצו, שאנחנו נעשה ערב חשיפה, נזמין את כל מי שרוצה לקחת חלק, נראה בדיוק את הכול - - -

טלי פלוסקוב: יפה.

<מיכל קדש: כי מה שקורה, שאם קבוצה אחת תגיד כן הקבוצה השנייה תגיד לא, עוד פעם זה יתפוצץ.

<קריאה: אין קבוצות.

אברהם נגוסה: לא, לא - - -

<מיכל קדש: רגע, רגע - - -

<הקייס צגאי: אתם עושים, אין לנו קבוצה, אין כלום.

<הקייס צגאי: למה אתם אומרים ככה?

<מיכל קדש: אנחנו לא סיכמנו אצלי שאנחנו נעשה מפגש חשיפה?

אברהם נגוסה: לכן אני אמרתי - - -

טלי פלוסקוב: כל הכבוד, ככה צריך.

טלי פלוסקוב: ביחד.

אברהם נגוסה: הם אומרים שהם מגובשים, לכן אמרתי, עכשיו אנחנו לא מצפים להחלטה, יילכו, ידברו, יראו את המקום, ידונו בעצמם, יקבלו החלטה.

טלי פלוסקוב: לא, הציעו להם לעשות ערב, להזמין את כל הקהילה, להראות לקהילה איזה מקום.

<מיכל קדש: ערב שכל מי שרוצה לקחת בו חלק, נספר, נסביר.

<שרה פסקאו: אבל אנחנו, 30 שנה אני פה, יהוד לא קיים לאתיופים, העולים האתיופים לא מקבלים שום דבר.

<שרה פסקאו: אנחנו לא קיימים.

<שרה פסקאו: מה שקודם אמרת, מתחת לכיסא, אנחנו מתחת לאדמה.

<שרה פסקאו: אין לנו שום דבר, כלים.

טלי פלוסקוב: מה, לדוגמה?

<שרה פסקאו: לדוגמה, יש לנו זקנים, יש ילדים, אנחנו צריכים ללמוד - - -

טלי פלוסקוב: אבל אתם מקבלים כמו כל אזרחי מדינת ישראל.

<שרה פסקאו: אנחנו לא קיבלנו - - -

אברהם נגוסה: רגע, רגע, אחד אחד.

אברהם נגוסה: תסיים.

<שרה פסקאו: אני רוצה לסיים.

<יעלה מקליס: היא לא הייתה בתחילת הישיבה.

אברהם נגוסה: בסדר, אבל בואו נשמע - - -

טלי פלוסקוב: תנו לאישה לדבר.

אברהם נגוסה: שמעת על התכניות שהיא הציגה?

<שרה פסקאו: עכשיו היא מציגה לך, עכשיו, בשבילך.

<מיכל קדש: לא, היא מדברת על בית הכנסת.

<מיכל קדש: את היית כשאני הצגתי?

אברהם נגוסה: לא, לגבי ה - - -

<אדיסו מהרטו: היא לא מדברת על בית הכנסת.

אברהם נגוסה: רגע, קודם כל אני מבקש - - - אני אתן לך בתורך.

אברהם נגוסה: את תדברי בתורך.

<הקייס צגאי: סליחה, אנחנו לא הפרענו לכם, למה לא נותנים לדבר?

<הקייס צגאי: כל אחד ויתר עבודה שלו, כדי לדבר.

<הקייס צגאי: לדבר, לא כל הזמן נשאר בבטן.

<הקייס צגאי: מה זה?

<הקייס צגאי: אתה יודע - - - שום דבר לא מקבל.

<הקייס צגאי: (מדבר באמהרית).

אברהם נגוסה: זה ביטוי, דרך של - - -

טלי פלוסקוב: על מה הוא מדבר?

<יעלה מקליס: יושב ראש הוועדה, זה לא מקובל עליי.

<יעלה מקליס: אני מכבדת את כולם, מכבדת אותך, מכבדת את הקהילה, למרות הסיכום הכנסנו את כולם, מכבדת את הקייס, אבל להגיד ששום דבר לא נעשה זה דבר ש - - -

אברהם נגוסה: לא, רגע, גברתי.

אברהם נגוסה: אני מאוד מכבד גם - - -

<יעלה מקליס: והייתה פה מנהלת אגף רווחה, דיברה.

אברהם נגוסה: אנחנו פה בדיון בוועדת העלייה והקליטה של הכנסת.

אברהם נגוסה: למרות שמבחינה גיאוגרפית זה המשרד שלך - - -

<יעלה מקליס: אני נותנת לך לנהל את זה.

אברהם נגוסה: אז תני לי לנהל את העניין.

אברהם נגוסה: מה שאנחנו נוהגים לעשות, אנחנו שומעים את משרדי הממשלה, הנציגים המוסמכים המקצועיים, שמענו את זה, עכשיו אנחנו שומעים את נציגי העולים.

אברהם נגוסה: אז בסוף אנחנו נגיע לסיכום.

אברהם נגוסה: עכשיו, כמו שכל אחד דיבר לפי הבנתו, בואו ניתן, ידברו לפי הבנתם.

אברהם נגוסה: אל תתרגזו, זה אנחנו רגילים בכנסת.

אברהם נגוסה: לכן אני מבקש, תהיו סבלניים.

<שרה פסקאו: אני אסיים.

אברהם נגוסה: רק רגע.

אברהם נגוסה: עכשיו תנו לי.

אברהם נגוסה: היא התחילה, היא תסיים.

אברהם נגוסה: אחר כך היא תדבר, אחר כך אתה תדבר.

אברהם נגוסה: אני אתן לכם, אבל תדברו קצר, אל תחזרו עוד פעם.

<שרה פסקאו: קצר.

<שרה פסקאו: אנחנו באנו לפה ב-95', שום דבר לא קיבלנו.

<שרה פסקאו: אין מה שבמצגת.

<שרה פסקאו: אור יהודה עכשיו קיים, איך באה הקליטה של העולים.

אברהם נגוסה: לא, בואי נהיה אמיתיים.

אברהם נגוסה: נעזוב את ההיסטוריה, גם ראש העיר, היא לא הייתה כל החיים פה כראש עיר, לכן בואו לא נאשים למה שהיה בעבר.

אברהם נגוסה: אני מדבר על עכשיו והעתיד.

אברהם נגוסה: על זה תתמקדו.

אברהם נגוסה: זה יותר טוב, כי אם נדבר היסטוריה זה לא פותר לנו את הבעיות.

אברהם נגוסה: עכשיו, היא הציגה לנו, יש לימודייה, יש מועדונית.

אברהם נגוסה: את אומרת 'לא קיבלנו', את אומרת שאין לימודייה, אין מועדונית?

אברהם נגוסה: זה מה שאת מדברת?

<שרה פסקאו: זה יש.

אברהם נגוסה: יש.

אברהם נגוסה: מצוין.

<שרה פסקאו: עכשיו יש לנו.

<שרה פסקאו: אבל מה?

<שרה פסקאו: לעדה שלנו יש הרבה זקנים, אין להם איפה לשבת לדבר.

אברהם נגוסה: אוקיי, את אומרת - - -

טלי פלוסקוב: מרכז קהילתי.

אברהם נגוסה: את אומרת 'לילדים יש לנו'.

<שרה פסקאו: כן.

אברהם נגוסה: יפה.

אברהם נגוסה: לילדים יש, אבל למבוגרים אין להם תכנית ואת מבקשת שתהיה תכנית לאזרחים הוותיקים.

<שרה פסקאו: נכון.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

<שרה פסקאו: אין בית כנסת, אין מועדון.

אברהם נגוסה: בסדר, על בית כנסת סגרנו, דיברנו.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

<יעלה מקליס: אדוני יושב ראש הוועדה - - -

אברהם נגוסה: אנחנו מגיעים, תני לי - - -

<יעלה מקליס: אתה עושה עבודה מצוינת, אני רק רוצה לשאול את הגברת הנכבדה, איך קוראים לך, שרה?

<שרה פסקאו: כן.

<יעלה מקליס: את היית בתחילת הישיבה?

<שרה פסקאו: לא.

<יעלה מקליס: לא, את לא שמעת את הדיווח שהעבירה מיכל.

<שרה פסקאו: לא, לא שמעתי, לא הייתי.

אברהם נגוסה: לכן אמרתי, חזרתי על זה והיא אמרה 'כן יש לנו'.

אברהם נגוסה: תודה רבה לך.

אברהם נגוסה: כן, בבקשה.

<אביטל ביסאור: ליקירינו שנספו בסודן, זיכרונם לברכה, לא היה לנו איך להגיע לירושלים.

אברהם נגוסה: ביום הזיכרון?

<אביטל ביסאור: ביום הזיכרון.

<אביטל ביסאור: וגם בחג הסיגד, בשניהם, צריך לבקש שייתנו לנו ולא נותנים לנו.

טלי פלוסקוב: ביקשתם?

<אביטל ביסאור: כן, ביקשנו.

טלי פלוסקוב: ממי ביקשתם?

<אביטל ביסאור: העובדת הסוציאלית שלנו.

<יעלה מקליס: איך קוראים לה?

<אביטל ביסאור: אורנה אופיר.

<יעלה מקליס: יש עובדת סוציאלית מיוחדת לעדה.

<אביטל ביסאור: רק לעדה, זה ממש מוזר.

אברהם נגוסה: לא, אל תיקחו בשלילה, זה דווקא יותר טוב.

טלי פלוסקוב: יש הרבה רשויות שמבקשות את זה.

אברהם נגוסה: אני אגיד לכם, כי אז יש כתובת אם נעשה או לא נעשה.

אברהם נגוסה: גם יהיה לה יותר זמן באמת לענות לדרישות של הקהילה.

אברהם נגוסה: אל תידחו את זה, לדעתי.

אברהם נגוסה: אם העירייה מוכנה להקציב תקן לקהילה זה מצוין.

אברהם נגוסה: זה בסדר.

אברהם נגוסה: אבל העלית שאלות טובות, הסעות לירושלים ליום הזיכרון ולסיגד.

אברהם נגוסה: שמעתם?

אברהם נגוסה: תודה רבה לך.

אברהם נגוסה: אני אמשיך?

<אביטל ביסאור: כן.

אברהם נגוסה: יש תור, אבל תעמדו בקצב כמוה.

<קריאה: (מדבר באמהרית).

אברהם נגוסה: אני אתרגם.

אברהם נגוסה: או שמישהו יכול לתרגם.

אברהם נגוסה: אתה תתרגם?

<אדיסו מהרטו: אני אתרגם.

<אדיסו מהרטו: מה שהוא אומר, קודם כל הוא מברך אתכם שהגעתם הנה, לפחות זה נותן לנו תקווה.

<אדיסו מהרטו: מה שהוא אומר, זה נכון, עד עכשיו לא נעשו הרבה דברים שבאמת מה שנחוצים לקהילה.

<אדיסו מהרטו: אמנם קודם, שנאמר שאין הרבה עולים, כרגע פה ביהוד יש מעל 25 בתי אב עולים חדשים.

אברהם נגוסה: בהגדרה של עולים חדשים זכאים.

<קריאה: אז למה היא לא יודעת?

<קריאה: למה היא לא יודעת?

<קריאה: זו לא שאלה שלנו.

<קריאה: זה עבודה שלה.

<קריאה: (מדבר באמהרית).

אברהם נגוסה: אני רוצה שתתרגם את זה.

<אדיסו מהרטו: הוא אומר, למה זה חשוב שזה באמת התקצוב - - - למה לא נעשה בתקצוב של משרד הקליטה פה?

<אדיסו מהרטו: כי לנו יש צורך, יש עולים חדשים שרוצים ללמוד אולפן, מקצוע, כל הדברים האלה שלא נעשים בגלל ש - - -

אברהם נגוסה: השאלה למשרד הקליטה.

<אדיסו מהרטו: כן.

<אדיסו מהרטו: השאלה למשרד הקליטה - - -

<נחמיה חתוכה: לא הבנתי את השאלה, אם אפשר להסביר לי, מה זאת אומרת?

<אדיסו מהרטו: הוא אומר, כשאתם אומרים לפי התקנון לא מגיע, אוקיי, אבל - - -

אברהם נגוסה: אני אעזור לך.

אברהם נגוסה: מה שהוא אומר, שיש היום 25 ראשי אב שהם עולים חדשים, בהגדרה, לפחות 15 שנה.

<נחמיה חתוכה: ב-15 השנים האחרונות יש בסביבות 140 נפש, תחלק את זה, זה בערך - - -

אברהם נגוסה: זה 25 משפחות, הוא אומר.

אברהם נגוסה: עכשיו, הוא אומר, משרד הקליטה לא עושה תכניות, פרויקטים, כמו למשל אנחנו רוצים ללמוד המשך אולפן, אנחנו רוצים הכשרה מקצועית.

אברהם נגוסה: אני נותן דוגמה, הכשרה מקצועית, כל מיני שירותים אנחנו רוצים ומשרד הקליטה לא מספק לנו, זה מה שהוא אומר.

<נחמיה חתוכה: שאני אענה?

אברהם נגוסה: רגע, שהוא יסיים ואחר כך.

<קריאה: (מדבר באמהרית).

אברהם נגוסה: (תרגום חופשי מהשפה האמהרית): כמו נהיגה, שבפתח תקווה יש.

אברהם נגוסה: בערים האלה, באור יהודה יש, אבל פה אין.

<נחמיה חתוכה: מה זה פה?

אברהם נגוסה: ביהוד.

<נחמיה חתוכה: אור יהודה לא טוב?

טלי פלוסקוב: הם רוצים הכול כאן.

<קריאה: אני מדבר על יהוד.

<קריאה: גם קורסים לא מתקיימים באור יהודה.

אברהם נגוסה: לא, הוא מדבר על עולים שגרים באור יהודה - - -

טלי פלוסקוב: ביהוד אתה מתכוון.

אברהם נגוסה: לא, מה שהוא אומר, עולים שגרים בפתח תקווה ובאור יהודה מקבלים, אבל עולים שגרים ביהוד לא מקבלים.

אברהם נגוסה: זה מה שהוא אומר.

<מאיר יחיאלי: מדוע לא מקבלים?

אברהם נגוסה: אתם צריכים לענות מדוע.

<קריאה: (מדבר באמהרית).

אברהם נגוסה: (מדבר באמהרית).

אברהם נגוסה: אוקיי.

אברהם נגוסה: רגע, חברת הכנסת צריכה לעזוב לעוד פגישה.

<קריאה: (מדבר באמהרית).

אברהם נגוסה: (תרגום חופשי מהשפה האמהרית): מה שהוא אמר, אני רוצה שתחשבו פה, שכל הדברים האלה אלה הבנות בינינו שאפשר למנוע אם היה אפשר לקחת עובד אחד או עובדת אחת פה מהקהילה, שיש לנו משכילים ואפשר לקחת אותה או אותו כעובד בעירייה ואז הם יכולים לגשר בינינו ואז לא יהיו אי הבנות.

אברהם נגוסה: זה מה שהוא מציע.

אברהם נגוסה: אנחנו נמשיך, אבל חברת הכנסת צריכה לעזוב, אז אני רוצה לתת לה את רשות הדיבור.

טלי פלוסקוב: תודה.

טלי פלוסקוב: אני ממש מתנצלת, אבל חשבתי שבשעה וחצי נסיים, אבל מתברר שאנחנו יכולים לשבת פה הרבה שעות.

טלי פלוסקוב: אני רוצה לתת כמה עצות לקהילה, שוב, בגלל שאני הייתי ראש עיר ועבדתי עם הקהילה בשיתוף פעולה יוצא מן הכלל.

טלי פלוסקוב: גם עד עכשיו כשיש בעיות בערד ואני כבר לא שם, הם בקשר איתי.

טלי פלוסקוב: אני חושבת שיש לכם פה ראש עיר נפלאה, ראש עיר שקודם כל שומעת אתכם ומקשיבה, שעד היום אולי לא היה.

טלי פלוסקוב: אתם פה חמים על מה שהיה וטוב שהיום למדתם לדבר על זה.

טלי פלוסקוב: בדרך כלל אנשים מדברים מתי?

טלי פלוסקוב: כשהם יודעים שיש מישהו ששומע אותם.

טלי פלוסקוב: יש לכם פה אנשים שמקשיבים לכם, זה שאתם מתמודדים לבד עם הדברים שעכשיו החלטתם להעלות אותם, זה לא נכון.

טלי פלוסקוב: אני מציעה לכם פעם ב-, אל תחכו שאנחנו נגיע לכאן, פעם ב- תקבעו פגישה עם ראש העיר, עם סגן ראש העיר, לא נראה לי שיגידו לכם לא, לא כדי לצרוח אחד על השני ולא כדי לבוא בטענות, אלא לשתף אותם איך הקהילה חיה, מה הקשיים שאתם מתמודדים איתם, מה הייתם רוצים וכן הלאה.

טלי פלוסקוב: אני לא רואה כאן אטימות.

טלי פלוסקוב: אני מצטערת להגיד לכם.

טלי פלוסקוב: אנחנו רואים בערים אחרות יחס אחר לגמרי, כאן אני לא רואה את זה, יש פה בן אדם שכן דואג לכם ורוצה לעזור לכם.

טלי פלוסקוב: אם היא לא הייתה רוצה לעזור לכם לא היינו רואים כבר פרויקט חמישי שמכינים לכם.

טלי פלוסקוב: ראש עיר אחר היה אומר 'לא מתאים לכם?

טלי פלוסקוב: לכו תחפשו מישהו אחר', 'תעברו לאור יהודה.

טלי פלוסקוב: שם יותר טוב?

טלי פלוסקוב: תגורו שם'.

טלי פלוסקוב: אנחנו שומעים גם דברים כאלה.

טלי פלוסקוב: לכן אני שוב פעם אומרת, לא כחברת כנסת, כידידה של הקהילה, ולא סתם אמרתי לכם, אני באמת אוהבת את קהילת יוצאי אתיופיה, יש לי הרבה חברים ביניהם, כולל היושב ראש אברהם נגוסה.

טלי פלוסקוב: יש פה אנשים שרוצים שתהיו חלק מהחברה הישראלית, יש פה אנשים שמוכנים לעזור לכם, לא הכול בידיים שלנו, אין פה מיליארדים שהמדינה נתנה ואנחנו יכולים לפתור את כל הבעיות.

טלי פלוסקוב: יושבים פה ממשרד הקליטה, גם הם רוצים, תאמינו לי, אבל יש כללים, מה לעשות?

טלי פלוסקוב: אז צריך לקחת את מה שיש, את הכללים, ולהוציא מזה מקסימום.

טלי פלוסקוב: ושוב אני חוזרת ואומרת, בעיניי בעיר הזאת לא קיימת בעיה.

טלי פלוסקוב: הייתה בעיה של ניתוק בין ההנהלה לבין הקהילה, בעיניי את זה צריך לתקן.

טלי פלוסקוב: אתה, אני מבינה, ראש הקהילה, נכון?

טלי פלוסקוב: גם לי בערד היה מה זה אדם מקסים, אני חושבת שבחיים ראש העיר לא תגיד לך לא אם תרצה לשבת איתה על כוס קפה, לספר לך קצת, לספר לה קצת, זה כבוד גם לאדם מבוגר, גם כנציג של הקהילה, גם כיושב ראש הקהילה.

טלי פלוסקוב: אני יודעת עד כמה לקהילה חשובה הדעה שלך וכמה חשוב איך אתה מרגיש, אם אתה תדע להעביר לקהילה, כולל החבר'ה הצעירים - - -

<אדיסו מהרטו: לא, תיקון.

<אדיסו מהרטו: אני יושב הראש של הקהילה, הנציג של הקהילה.

טלי פלוסקוב: בסדר, אבל הוא זקן הקהילה, בסדר?

<אדיסו מהרטו: לא, ברור, זה מה שאני אומר.

<אדיסו מהרטו: השיחות, כל הפגישות - - -

טלי פלוסקוב: אני מכירה איך זה עובד היום.

טלי פלוסקוב: אתה יותר יכול לבוא לכאן ולדבר, בסדר.

<אדיסו מהרטו: את כל הדברים האלה, עבדנו עם זה.

טלי פלוסקוב: אני דווקא מברכת על כך שהיום הצעירים תפסו עמדות מרכזיות וזה מצוין ואנחנו רק נעזור לכם להצליח, אבל, ופה אני פונה אליך אישית, אני ממליצה לך, לך בדרך חיובית, אתה תשיג ככה הרבה יותר.

טלי פלוסקוב: עכשיו, הרווחתם פה שני ידידים, אני כרגע אומרת לכל הקהילה, הרווחתם פה שני ידידים, משהו לא מסתדר, משהו תקוע, אתם רואים יחס לא הוגן, שאני לא מאמינה שזה יהיה, אבל אם, יש לכם גם אותנו.

טלי פלוסקוב: היינו פה, כל עיר שהיינו אנחנו לוקחים אחריות על מה שקורה שם.

טלי פלוסקוב: לכן צאו לדרך החדשה, לא בתכנית של 'הדרך החדשה', אבל תצאו לדרך חדשה בגישה שלכם.

טלי פלוסקוב: ושוב פעם אני חוזרת, אתם צריכים להעריך את זה, יש לכם פה ראש עיר שרוצה לעזור לכם והיא איתכם, לעומת ערים אחרים.

טלי פלוסקוב: אדוני היושב ראש, תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תיקח ברצינות מה שאמרתי.

טלי פלוסקוב: אני אשמח לקבל אחר כך טלפון שלך ולהמשיך לדבר.

<אדיסו מהרטו: את יכולה לשאול אותה איך עבדנו ביחד, איזה פעילות משותפת.

אברהם נגוסה: תודה רבה, אנחנו נקדם את זה.

אברהם נגוסה: תראו, אנחנו נמשיך לשמוע, אבל אני רוצה שתעשו בקיצור, הזמן שלנו רץ.

אברהם נגוסה: אל תחזרו עוד פעם על מה שאחרים אמרו.

אברהם נגוסה: אתה תרשום את השאלות שנשאלו ואחר כך תגיב.

<נחמיה חתוכה: לא רשמתי, אבל - - -

אברהם נגוסה: אני אזכיר לך.

אברהם נגוסה: בבקשה.

טלי פלוסקוב: ואני רוצה לבוא לחנוך את בית הכנסת.

<יעלה מקליס: בשמחה.

טלי פלוסקוב: אני אבוא, אני מבטיחה.

אברהם נגוסה: תודה, טלי.

<ברקו נגסה: השאלה שלי.

<ברקו נגסה: למשל בעירייה (מדבר באמהרית).

אברהם נגוסה: (תרגום חופשי מהשפה האמהרית): הוא אומר, אני מחזק את הבקשה של קודמי, הוא ביקש שיהיה לנו עובד או עובדת דובר או דוברת השפה שגרה פה או גר ביהוד שיהיה תקן שיעבוד בעירייה, כדי שהוא יוכל לגשר.

<קריאה: אבל יש מגשרים.

אברהם נגוסה: לא, אין פה.

אברהם נגוסה: אנחנו נדבר על פתרון אחר כך.

<יעלה מקליס: אני רוצה להגיד, בהתייחס לבקשה, אני אישית בתקופה שאני ראש עיר, הגשתי בקשה לפחות שלוש פעמים למשרד הקליטה לעזור לנו לממן כזה דבר.

<יעלה מקליס: אנחנו לא יכולים להחליט שאנחנו נותנים היום תקן ל-25 ראשי אב.

<יעלה מקליס: כמה שאני אוהבת אתכם וכמה שזה חשוב לי, זה לא תלוי בי, תקנים זה לא דבר שנולד ככה באוויר וכשאני פונה למשרד הקליטה אז עוד פעם אומרים לי '25 בתי אב, 50 בתי אב, את סוציואקונומי 8, לא מגיע לך'.

אברהם נגוסה: הוא שואל על ה-60 משפחות.

<יעלה מקליס: לא, אבל אני אומרת, שוב, אם משרד הקליטה יודע לתת לי תקן ויודע לממן לפחות חלק גדול מהתקן, אני אשמח לעשות לזה השלמה.

<יעלה מקליס: כרגע יש לנו עובדת סוציאלית שזה המשימה שלה, זה הדבר שלה.

<יעלה מקליס: בזמנו גם אדיס עבד פה בהתנדבות והנגיש את השירותים של העירייה, אבל תקן זה לא דבר שראש העיר קובע ככה ונולד.

<יעלה מקליס: משרד הקליטה צריך לבוא ולהגיד 'חבר'ה, אתם סוציואקונומי 8, אבל יש פה קהילה מספיק גדולה שמצדיקה איזה שהוא מינון'.

<נחמיה חתוכה: אתה רוצה שאני אענה עכשיו?

אברהם נגוסה: אוקיי.

אברהם נגוסה: תראה, אם השיקול זה שהאוכלוסייה קטנה, אז אני חושב שזה יכול גם לשרת את האוכלוסיות האחרות, עולים חדשים או ותיקים, אם מעסיקים בן אדם דובר אמהרית, אישה או גבר, לא משנה, וזה יכול להיות לא רק ליוצאי אתיופיה, זה גם יכול לשרת את האחרים.

אברהם נגוסה: אז אולי הוא יסיים ואז תענה.

<ברקו נגסה: אני יודע עברית, מה שמגיע לי אני מבקש, אבל יש אנשים, זקנים, באמת, זה כואב לי.

<ברקו נגסה: זה ממש כואב.

<ברקו נגסה: אתה יודע, הם לא מבינים מה שאומרים להם, הם חוזרים, אז הילדים, עד שהוא חוזר מבית הספר, עד שיתרגמו להם מה שאומרים להם, זה ממש - - -

אברהם נגוסה: זה ברור.

אברהם נגוסה: מבחינת ראש העיר, שמענו מה שהיא אמרה ואנחנו נשמע את משרד הקליטה.

אברהם נגוסה: תענה גם על השאלות הקודמות.

<נחמיה חתוכה: אני אשתדל לענות על הכול.

<נחמיה חתוכה: לא את כל התשובות, חלק מהדברים - - -

אברהם נגוסה: לגבי התכניות ש - - -

<נחמיה חתוכה: בסדר, אני אתן תשובה - - - קודם כל 'הדרך החדשה' יצאה אחרי צעקה גדולה של הקהילה לפני שלוש או ארבע שנים, 'חבר'ה, תעזבו, אנחנו לא רוצים להיות תחת משרד הקליטה, תפסיקו לקרוא לנו עולים, אנחנו רוצים להיות חלק מהקהילה בכל עיר'.

<נחמיה חתוכה: פה התחיל תהליך של שולחנות עגולים.

<נחמיה חתוכה: תקשיבו רגע עד הסוף כי אתם לא מכירים את הכול, אז אני אספר לכם.

<נחמיה חתוכה: והתחיל התהליך של שולחנות עגולים ואז יצא המנגנון של 'הדרך החדשה'.

<נחמיה חתוכה: אני אומר לכם, אני מאמין בתהליך הזה של 'הדרך החדשה' כי זה מסיים את העניין הזה שיש פה קבוצה לאתיופיה תחת מוקד שהיה וכולם יהיו שותפים בתהליך של שילוב מיטבי.

<נחמיה חתוכה: אני מאמין בתהליך הזה, זו תכנית עתירת תקציב.

<נחמיה חתוכה: יש בה לא מעט.

<נחמיה חתוכה: אמר היושב ראש נגוסה שאין קריטריונים של מספרים.

<נחמיה חתוכה: אין קריטריון של מספרים, אבל יש מיקוד של יישובים שעשו כשחילקו את היישובים ובתוך המיקוד הזה לא נכנסה יהוד.

<נחמיה חתוכה: את הלקח הזה כבר למדו.

<נחמיה חתוכה: היום, בימים אלה, יושב המנגנון הזה לפעול לפי מתווה אחר של מיקוד.

<נחמיה חתוכה: אני מניח שיהוד תהיה בתוך ה - - -

<יעלה מקליס: תן לנו חצי משרה.

<יעלה מקליס: תן חצי משרה לאור יהודה, יושב פה - - -

<נחמיה חתוכה: רגע, רגע.

<נחמיה חתוכה: כל זה דיברתי איתכם על 'הדרך החדשה', היא לא עניין שאני בכלל נוגע בו, זה לא ענייני, אני בא פה כי בהעברת המקל הזו אני מאוד חושש מהנפילה בין הכיסאות ואני בקשר מאוד טוב עם המנגנון כדי שתהיה פה העברת מקל טובה.

<נחמיה חתוכה: אם יהוד לא נכנסה משהו פה לא בסדר.

<נחמיה חתוכה: אז זה תהליך שעכשיו הם יעלו, כי לא המספרים קובעים, אלא המיקוד שהם קבעו, כי בסוף רוצים לחלק את התכניות ואי אפשר היה ל - - - זה בתהליך.

<נחמיה חתוכה: אני מניח שעם עוד קצת דחיפה ממך הדבר הזה גם יתקדם יותר מהר.

<נחמיה חתוכה: זה אחת.

אברהם נגוסה: בסדר.

<נחמיה חתוכה: דבר שני, המנדט שניתן לי כמשרד הקליטה זה לטפל בעולים עד 15 שנה.

<נחמיה חתוכה: פעם זה היה פחות, עד 15 שנה.

<נחמיה חתוכה: הלוואי שייתנו לי לטפל בכל האוכלוסייה, תאמינו לי, אני רוצה להיות ראש ממשלה, אבל עד 15 שנה זה מה שנותנים לי.

<נחמיה חתוכה: כל מה שמעבר ל-15 שנה לא מתקצבים אותי ולא נותנים לי תקציב.

<נחמיה חתוכה: עכשיו, בתוך ה'גשפט' הזה אני צריך למצוא את החלוקה הנכונה של התקציב.

<נחמיה חתוכה: אז אני אומר, לגבי מוקדים כבר דיברנו, זה כבר לא עובד היום.

<נחמיה חתוכה: לגבי קורס נהגי משאיות.

<נחמיה חתוכה: חבר'ה, לא יפתחו קורס באור יהודה וקורס ביהוד או בפתח תקווה, יפתחו קורס בבית ספר אחד ואנא, קומו ולכו למקום הזה.

<נחמיה חתוכה: מה, יש בעיה להגיע ל - - -

<קריאה: אין בעיה, תגיד לנו איפה.

<נחמיה חתוכה: אני אמרתי, אז אותו רכז תעסוקה, שלא הורידו, שהיה - - -

<קריאה: הוא לא אמר לנו לפני.

<נחמיה חתוכה: אז עכשיו אני צריך אחרי שסגרו את המוקד, לשמוע את זה?

<נחמיה חתוכה: רק שיגידו לי שיש פה בעיה?

אברהם נגוסה: אני רוצה, נחמיה, שנלך קדימה.

אברהם נגוסה: עזוב את מה שהיה.

<נחמיה חתוכה: אז אני רק רוצה להגיד, מכיוון שכל הנושא של המוקד כבר לא רלוונטי אז אני אומר מה היה.

<נחמיה חתוכה: בעצם היה לנו מוקד, היה פה שירות שהיה צריך להינתן לתושבי יהוד, כולם ידעו מזה, לפחות במנגנונים.

<נחמיה חתוכה: איך זה לא הגיע לקהילה?

<נחמיה חתוכה: לא יודע.

<נחמיה חתוכה: אין לי תשובות.

אברהם נגוסה: אני אגיד לך.

<נחמיה חתוכה: מיכל לא ידעה, היא הגיעה רק לפני שנתיים, וראש העיר, כמו שאני מתרשם, תותחית - - -

אברהם נגוסה: כן, אבל אין לה אמצעים.

<נחמיה חתוכה: רגע, אני מתקדם עם האמצעים.

<נחמיה חתוכה: אז אני אומר, זה היה.

<נחמיה חתוכה: כרגע, הקורסים האלה ניתנו ולא הייתה בעיה לצרף את האנשים האלה לקורס.

<נחמיה חתוכה: זה מיועד לזה ולפעמים לא פתחנו קורסים כי לא היו לנו מספיק אנשים.

<נחמיה חתוכה: אם היינו מביאים עוד שניים או עוד שלושה מפה, אולי היינו פותחים קורס.

<נחמיה חתוכה: זה לגבי התעסוקה.

<נחמיה חתוכה: לגבי התכניות האחרות, ב-2017, אני אמרתי, אני אדבר אחר כך עם ראש הרשות, ב-2018, אם ימשיך אותו תהליך כמו שהיה ב-2017 אז יש פה מנה נפרדת, שלא קשורה ל-25,000 שקל שאתם ראיתם בזה, שהיא מיועדת לאוכלוסיית יוצאי אתיופיה עד 15 שנים, צבועה למשימה הזאת, לא לשום משימה אחרת ונראה איך מוציאים את זה מן הכוח אל הפועל, בתוכם גם אפשר לעשות פעילויות כאלה ואחרות, חינוכיות, חברתיות, כל הזה.

<נחמיה חתוכה: אז התכניות האלה, היה אפשר לממש אותם, אם אני מבין נכון, בתהליך עצמו, כנראה שהמוקד של אור יהודה לא באמת היה פה ב - - - אם היינו ערים לזה טיפה יותר אז היינו דורשים שהם יהיו.

<נחמיה חתוכה: לגבי 'הדרך החדשה', אני מציע שתסתכלו על כל המרחב וזה כבר אתה תעשה.

<נחמיה חתוכה: אם הם לא יקבלו תקנים ייעודיים ליהוד אז לפחות שזה יהיה חלק של מכלול של יישובים קרובים, אבל התקנים יינתנו - - -

אברהם נגוסה: לא, אני שואל אותך.

<נחמיה חתוכה: לגבי תקנים.

<נחמיה חתוכה: אני לא מממן כוח אדם ישירות.

<נחמיה חתוכה: זאת אומרת אני יכול לתת תקציב לפעילות, לאשר, אני לא יכול לממן שכר של כוח אדם, לתת תקציב לפעילות ובתוך מסגרת הפעילות הזאת לשלם על שעות של חלק מהפעילות, ריכוז, הדרכה, הנחיה, כוח אדם ממומן דרך התקציב הזה של הפעילות, אבל לא שכר.

אברהם נגוסה: רגע, אני שואל אותך, אתם סגרתם את מוקדי הקליטה.

<נחמיה חתוכה: לא סגרנו - - -

אברהם נגוסה: לא, אמרת קודם, אין מוקד קליטה.

<נחמיה חתוכה: כן.

אברהם נגוסה: עכשיו, ספציפית אני הולך על העיר, אני לא יודע כמה באור יהודה, אני לא יודע כמה בפתח תקווה, 25 משפחות נמצאות פה בעיר הזו, הן זכאיות של משרד הקליטה?

אברהם נגוסה: הן פחות 15 שנה?

<נחמיה חתוכה: כן.

אברהם נגוסה: סגרתם את מוקד הקליטה, איך אתם מעבירים להם את השירותים?

<נחמיה חתוכה: דרך הרשות.

אברהם נגוסה: אה, אוקיי.

<נחמיה חתוכה: סליחה, יש רשות, מה?

אברהם נגוסה: אז בסדר גמור, אני בא ואומר, הוא בא ואומר, הוא אמר 'אנחנו רוצים לקבל - - -

<נחמיה חתוכה: - - - ברשויות.

אברהם נגוסה: רגע, אני רוצה למקד אותך בעניין.

אברהם נגוסה: הם רוצים לקבל המשך אולפן, אין להם למי לפנות, הם רוצים לעבור הכשרה מקצועית כזכאים עולים, אין להם למי לפנות ואין מי שאומר להם, אין מי שמטעם משרד הקליטה - - -

<מאיר יחיאלי: מנגיש להם.

אברהם נגוסה: כן.

אברהם נגוסה: הם רוצים, למשל, להגיע לירושלים - - - בסדר, זה יכול להיות חלק מאגף התרבות בעירייה, אבל זה גם לעולים, אתם יכולים להיות גם שותפים.

<נחמיה חתוכה: אבל - - - עם אוכלוסיית העולים - - -

אברהם נגוסה: איך אתם עושים את זה?

<נחמיה חתוכה: דרך מחלקות הקליטה ברשויות.

אברהם נגוסה: אוקיי, איזה מחלקה בעירייה אתה עושה?

<נחמיה חתוכה: המחלקה שמרכזת את נושא העלייה והקליטה זו - - -

<מיכל קדש: זו המחלקה שלי.

אברהם נגוסה: אוקיי.

אברהם נגוסה: אז אני רוצה - - -

<נחמיה חתוכה: והכתובת היא שם.

אברהם נגוסה: אני רוצה למקד.

אברהם נגוסה: תראי, שמעת את הצרכים של העולים, אני לא מדבר עכשיו על התכנית החדשה וכל זה, על הזכאות של משרד הקליטה של העולים האלה.

אברהם נגוסה: שמעת מה שהוא אמר, הוא רוצה המשך אולפנים, הם רוצים הכשרה מקצועית שנותנים במקומות אחרים, שגם הם ישתתפו.

אברהם נגוסה: לא דווקא לפתוח הכשרה מקצועית ביהוד, אבל מי שעולה חדש וגר פה, אם יש הכשרה מקצועית בתל אביב, שנותנים לעולים חדשים, הוא יכול לנסוע ולהשתתף בזה, אבל הוא לא יודע, אין לו למי לפנות.

אברהם נגוסה: האם אתם, לפי מה שבמשרד הקליטה, נתתם להם הסברים, 'יש לכם זכות לזה, יש לכם זכות לזה' וביקשתם שיירשמו, יקבלו?

<מיכל קדש: באופן עקרוני כן, יש לי עובדת סוציאלית שמתמחה רק בנושא של האוכלוסייה האתיופית.

<מיכל קדש: כל האוכלוסייה האתיופית נמצאת אצלה, היא יודעת לכוון, היא יודעת מי צריך מה ויש הכוון.

אברהם נגוסה: מה השם שלה?

<מיכל קדש: אורנה אופיר.

אברהם נגוסה: אתם מכירים אותה?

<מיכל קדש: אין מישהו שלא מכיר - - -

<נחמיה חתוכה: תעסוקה למשל, עד 10 שנים.

<נחמיה חתוכה: אנחנו נותנים לפרט, את אפילו לא יודעת מזה, זה לא עובר דרך ראש העיר, לפרט אנחנו נותנים, אם הוא בא ללשכה, יכולת לקבל הכשרה תעסוקתית - - -

<קריאה: בלשכת התעסוקה.

<נחמיה חתוכה: לא לשכת התעסוקה, אני, מהכסף שלנו, עד 7,000 שקל סבסוד של הכשרה תעסוקתית, שינוי מקצוע, רכישת מקצוע, לאוכלוסיית ה - - -

<מיכל קדש: יש לנו פה נציג שעושה את זה.

<נחמיה חתוכה: אני אומר, דרך הפרט מגיעים ללשכה, מקבלים את זה.

<קריאה: - - -

<מיכל קדש: לא משנה.

<קריאה: מה זה לא משנה?

<מיכל קדש: זה לא יהיה בייעוד, אתם מדברים על משהו אחר.

<קריאה: אף אחד לא אמר לי שיש - - -

<נחמיה חתוכה: לא באור יהודה, לפרט.

<נחמיה חתוכה: עזבו את אור יהודה, עזבו את המוקד - - -

<קריאה: ללשכה של משרד הקליטה - - -

<נחמיה חתוכה: והוא אומר 'אני רוצה ללמוד את זה'.

<נחמיה חתוכה: אם הוא עומד בזכאות של 10 שנים ורוצה ללמוד - - -

אברהם נגוסה: האם אתם יודעים שיש לשכה של משרד הקליטה בפתח תקווה ואתם צריכים ללכת לשם ולהירשם?

<קריאה: לא, לא ידענו.

<קריאה: לא ידענו.

<קריאה: המקרה הזה שהלכנו ל - - - באור יהודה, זה במקרה, כאילו דיברנו - - -

<נחמיה חתוכה: זו הקבוצה.

<קריאה: היינו שניים.

<קריאה: יש לנו חברים באור יהודה.

אברהם נגוסה: וסיפרו לכם.

אברהם נגוסה: הבנתי.

אברהם נגוסה: בואו נתקדם.

<יעלה מקליס: אדוני היושב ראש, אני רוצה להבהיר, מה שאתה אומר בעצם, אדון חתוכה, זה שאנחנו צריכים ליידע את האוכלוסייה שהם צריכים לגשת ללשכת משרד הקליטה בפתח תקווה ושם ייתנו להם את המענה גם בנושא של הכשרה מקצועית.

<יעלה מקליס: זאת אומרת עכשיו אני לוקחת את התפקיד - - -

<נחמיה חתוכה: - - - את המידע של העולים.

<יעלה מקליס: מה שאנחנו אומרים זה שאגף לשירותים חברתיים צריך ליצור סיטואציה שבה מידע על קיומה של הלשכה בפתח תקווה יגיע לציבור של העדה.

<יעלה מקליס: זה מה שאתה אומר.

אברהם נגוסה: אפילו יש לי רעיון, יש לי הצעה.

<יעלה מקליס: רגע, באותו מפגש - - -

אברהם נגוסה: העובד שבפתח תקווה פעם בשבוע יבואו לשעתיים, לקבל את ה - - -

<יעלה מקליס: מצוין.

אברהם נגוסה: במקום שה - - -

<יעלה מקליס: מצוין.

<יעלה מקליס: עכשיו אני רוצה גם אופרטיבית, באותה פגישה שנזמין את כל הקהילה בנושא של המרכז הקהילתי, להשמיע לכם ולשמוע מכם, גם אני מבקשת שיבוא מישהו, ותחליטו אתם ביניכם מי הבן אדם הכי נכון לעשות את זה, להנגיש ולספר לכל חברי הקהילה מה הזכויות שעומדות להם.

<יעלה מקליס: אני מאוד מאמינה בלתת לאנשים חכות ולא דגים, בנושא של הכשרות מקצועיות ורכישת מקצוע, שאחר כך יאפשר להם באמת להתקדם וגם הרגשה של ביטחון תעסוקתי וביטחון אישי וגם מסגרת חברתית שנותנת מענה, ייצור את השילוב הזה שאנחנו כולנו מייחלים לו בתוך החברה.

<נחמיה חתוכה: אבל בואו, כדי שלא נַטעה ולא נִטעה.

<נחמיה חתוכה: אל"ף, אני חושב שהתפקיד של רשות זה באמת להנגיש את כלל המידע, שלא יבוא חייל ויגיד שלא ידע, שלא יבוא סטודנט שיגיד שהוא לא ידע.

<נחמיה חתוכה: כלל המידע, הקליטה לא נגמרת רק בלימודייה שיש פה.

<נחמיה חתוכה: עכשיו, כל הנושא של שילוב תעסוקתי, עוד פעם, זה צריך לעמוד בקריטריונים של 10 שנים, תלוי מה המקצוע, אבל לא משנה, עדיין צריך לבדוק את ה - - - אז כל הזכויות האלה, כל הזכאויות האלה, אם תגידו לי 'שמע, אנחנו אספנו ואנחנו נבוא וניתן את המידע בצורה מסודרת לכולם, נענה לכל השאלות ויותר נחדד את הזכאויות', אם נצטרך לבוא איזה יום אחד וירכזו פה מספיק אנשים לתת שירות נבוא לפה לתת שירות.

<נחמיה חתוכה: זה לא שיש לי יותר מדי אנשים שכל היום אני יכול להתרוצץ, אבל אם יש משהו מרוכז, אני מעדיף את זה במקום להריץ אנשים לטפל באחד אחד.

<נחמיה חתוכה: זה גוזל לי אפילו פחות זמן, אבל צריך להתחיל - - -

<יעלה מקליס: אז אולי תקבע שפעם בשבוע, פעם בשבועיים, או פעם בחודש, לא משנה - - -

<נחמיה חתוכה: לא, אני לא יכול לקבוע, יש לך סניף לתת לי?

<יעלה מקליס: לא, תבוא, תשב אצלה באגף ותנגיש את השירותים.

אברהם נגוסה: אנחנו נקבל החלטה ונפנה למנכ"ל וגם לשרה - - -

<יעלה מקליס: יש לך אנשים שמדברים אמהרית?

<נחמיה חתוכה: יש אנשים שמדברים אמהרית, בוודאי.

<נחמיה חתוכה: אבל קודם כל נבין, אל"ף, מה מגיע לאוכלוסיית העולים בכלל ולאוכלוסיית יוצאי אתיופיה בפרט.

<נחמיה חתוכה: קודם כל בואו נבין אנחנו ברמת הרשות ואחר כך נראה איך אנחנו מנגישים את זה לעולים ואיך אנחנו פורטים את זה לפרקטיקה של מתן מענה, אם מתאים או לא מתאים.

<נחמיה חתוכה: זה לגבי הכשרה תעסוקתית וגם לגבי יזמות עסקית.

<נחמיה חתוכה: למשל ב-2016 היו פה, לדעתי, שמונה או שבעה שקיבלו ייעוץ עסקי, יזמים קטנים, אני לא יודע מאיזה אוכלוסיית עולים, אבל כאלה שמוגדרים עולים, שקיבלו ליווי - - -

אברהם נגוסה: פה ביהוד?

<קריאה: לא.

<נחמיה חתוכה: אל תגידו לי, תושבי יהוד.

<נחמיה חתוכה: לא יודע איפה הם עשו את ה - - - תושבי יהוד, שקיבלו הכוונה תעסוקתית, בדיקת היתכנות עסק.

<קריאה: לא מהקהילה.

<נחמיה חתוכה: בסדר, לא משנה, הקהילה זכאית באותה מידה.

<יעלה מקליס: למה?

<יעלה מקליס: הנה, הוא עשה.

<נחמיה חתוכה: לא, יזמות עסקית.

<יעלה מקליס: לא, אני מדברת על הכוונה - - -

<נחמיה חתוכה: בקיצור, יש פה כנראה בעיה של האינפורמציה שהקהילה קצת - - -

אברהם נגוסה: יש בעיה של - - -

<יעלה מקליס: אין ספק שצריך להנגיש את המידע על הזכויות שלהם.

<נחמיה חתוכה: ואחר כך נוכל להתקדם.

<נחמיה חתוכה: תאמינו לי, אנחנו רוצים, היא אמרה שיש לכם שני ידידים, ראש העיר ונגוסה, יש פה יותר, אני רוצה לשלם, אותי בודקים כמה אני משלם.

<נחמיה חתוכה: אם לא שילמתי את הכסף שקיבלתי שואלים אותי 'למה?

<נחמיה חתוכה: מה לא עשית?' ואני רק מחכה ש - - - אני פרה שרוצה להניק יותר ממה שהעגלים רוצים לינוק, אני אומר לכם את זה באחריות מלאה.

<נחמיה חתוכה: אבל עוד פעם, הכול נתון לכללים וקריטריונים.

<נחמיה חתוכה: אני לא יכול לחרוג מהכללים.

אברהם נגוסה: בואו נתקדם.

אברהם נגוסה: הסעות ליום הזיכרון.

<נחמיה חתוכה: יש הקצאה של אוטובוסים.

<נחמיה חתוכה: יש 100 אוטובוסים - - -

<יעלה מקליס: מר חתוכה - - -

<שרה פסקאו: רגע, הוא התחיל לענות לי.

אברהם נגוסה: סליחה, על ההסעות לירושלים בחג הסיגד, הוא התחיל לענות, אז בואו נשמע אותו.

<נחמיה חתוכה: יש הקצאת אוטובוסים.

<נחמיה חתוכה: אנחנו מקצים אוטובוסים לפי כמות ה - - - כי הקריטריון היחידי לעשות זה לא לפי צבע העיניים אלא לפי מספר ה - - - ואז מקצים את האוטובוסים, מנסים לעשות שילובים כאלה ואחרים, אבל עוד פעם, אני מוגבל במספר האוטובוסים.

<נחמיה חתוכה: לפעמים מפה יורדים ומשם יורדים ואז אנחנו מצליחים לעשות וזה, אבל אנחנו כל הזמן מתעסקים בהסעות האלה של חג הסיגד וכנראה לא מצליחים לרצות את כולם.

<מיכל קדש: יש פעם בשנה שאנחנו נותנים הסעה, לא נותנים שניים.

<מיכל קדש: לסיגד אנחנו נותנים.

אברהם נגוסה: רגע, לסיגד נותנים.

<הקייס צגאי: יש שאלה שהוא - - -

אברהם נגוסה: כן, זה סודר.

<הקייס צגאי: אחד, באתי לרווחה, את יודעת מה אמרו לי?

<הקייס צגאי: בסיגד אמרו שמקבלים, ביקשתי מאלי ואלי עזר לי.

<מיכל קדש: אלי זה אני, הכסף שאלי נותן זה אני נותנת.

<מיכל קדש: אין אלי.

אברהם נגוסה: כן, היא המנהלת שלו.

<מיכל קדש: זה הכסף הזה, זה אותו כסף.

<הקייס צגאי: הלכתי לרווחה, רווחה אין, סגרו.

<מיכל קדש: נתנו הסעה - - -

<יעלה מקליס: היא הרווחה.

<מיכל קדש: לא, הוא אומר שהרווחה לא נותנת.

<מיכל קדש: הרווחה נותנת הסעה אחת, אם אני לא טועה זה היה שני אוטובוסים.

<מיכל קדש: זה מה שאנחנו נותנים בתקציב שאנחנו מקבלים.

<מיכל קדש: זה מה שאפשר לתת.

<הקייס צגאי: סליחה, את יודעת, בכל מקום יש טיולים, מקבלים, יש - - -

<מיכל קדש: זה לא אליי.

<מיכל קדש: אם אני אקבל כסף אתם תקבלו את זה.

<מיכל קדש: זה לא אליי.

<מיכל קדש: אני רוצה לתת את זה.

אברהם נגוסה: הקייס, בואו נעשה דברים ברור.

אברהם נגוסה: מה שהרווחה אומרים, ש'אנחנו נותנים שני אוטובוסים פעם בשנה, לסיגד.

אברהם נגוסה: בעניין יום הזיכרון אנחנו לא נותנים'.

אברהם נגוסה: עכשיו אנחנו צריכים למצוא פתרון ליום הזיכרון.

אברהם נגוסה: לסיגד אנחנו מסודרים, אם תמלאו שני אוטובוסים זה גדול.

אברהם נגוסה: צריכים למלא.

אברהם נגוסה: פה אני מסכים למספרים, פה בעניין הזה זה מספרים, אם שולחים אוטובוס, זה מחזיק 50 איש ואתם 20 איש, אז זה חבל על הכסף.

אברהם נגוסה: אז שולחים טנדר, אוטובוס קטן.

אברהם נגוסה: זה חשוב מאוד, אם אתם ממלאים זה טוב.

אברהם נגוסה: השאלה פה ביום הזיכרון, אם גם משרד הקליטה מממן.

<נחמיה חתוכה: חלק מההסעות כן.

אברהם נגוסה: השאלה האם משרד הקליטה יכול לדבר עם הרווחה להוסיף פעם בשנה ליום הזיכרון.

<נחמיה חתוכה: שהרווחה יוסיפו?

אברהם נגוסה: שאתה תוסיף להם.

<נחמיה חתוכה: עוד פעם, זו שאלה של כמות האוטובוסים וחלוקת האוטובוסים.

<נחמיה חתוכה: תן לי עוד 100 אוטובוסים, תאמין לי, אני מחלק לכולם.

<מיכל קדש: אני חייבת להגיד שלקחתי מתקציב קליטה, אני לא מקבלת את זה כתוספת.

<נחמיה חתוכה: ברור לי.

<יעלה מקליס: זה מתוך הסל הקטן שהיא מקבלת, זה מה שהיא נותנת.

אברהם נגוסה: בסדר, מתוך סל הקליטה, בשביל זה אני פונה אליו.

<נחמיה חתוכה: זה עניין שלה להחליט מאיפה היא לוקחת ומתוך התקציב מה היא עושה בתקציב הזה.

<נחמיה חתוכה: אוטובוס לסיגד, אוטובוס לזה, זה חלק מהעניין.

אברהם נגוסה: כן.

<מיכל קדש: לפעילויות ש - - -

<נחמיה חתוכה: אבל זה בא על חשבון משהו אחר, באותו תקציב.

אברהם נגוסה: אני אומר, האם אתה יכול, משרד הקליטה, להוסיף לה תקציב, שתוציא אוטובוס ליום הזיכרון?

<נחמיה חתוכה: לא.

<נחמיה חתוכה: אני נותן לה תקציב ומתוך התקציב, מה היא עושה עם הכסף זה תעדוף שלה.

<מיכל קדש: זה אותו סל.

אברהם נגוסה: אבל היא אומרת 'זה לא מספיק לי'.

<נחמיה חתוכה: בטח שלא מספיק.

אברהם נגוסה: זהו, לכן אני פונה אליך.

<נחמיה חתוכה: אין קריטריון להוסיף, אבל - - -

<מיכל קדש: אין לי בעיה, זה החלטה שלכם.

<מיכל קדש: הוא אמר לי שניים, תעשו מה שאתם רוצים.

<קריאה: אם יש שניים, אז - - -

<נחמיה חתוכה: אני אחפש פתרון.

אברהם נגוסה: אוקיי, הוא יחפש פתרון ויעדכן.

<ברקו נגסה: למשל נגיד ביום סודן, בסיגד, גם בבית הספר וגם בגן, שיכניסו את זה גם.

<ברקו נגסה: שילמדו.

אברהם נגוסה: זה לא ברמה המקומית.

אברהם נגוסה: אנחנו מטפלים ברמה הארצית, זו מדיניות של משרד החינוך.

<יעלה מקליס: זה משרד החינוך, זו נקודה מאוד חשובה.

אברהם נגוסה: נקודה חשובה, אתה צודק, אנחנו מטפלים בזה ברמה הארצית ומכניסים את זה.

<יעלה מקליס: את תכנית הלימוד קובע משרד החינוך, לא הרשות.

אברהם נגוסה: בבקשה, אבא קייס, בקיצור, אם נשאר לך מה להגיד.

<הקייס צגאי: (מדבר באמהרית).

אברהם נגוסה: (מדבר באמהרית).

אברהם נגוסה: (תרגום חופשי מהשפה האמהרית): אנחנו מאוד מאמינים בך ויש לנו אמון גדול שסוף סוף את תפתרי לנו את הבעיות האלה וגם את עניין בית הכנסת, שהחלום יתגשם.

<יעלה מקליס: אמן.

<הקייס צגאי: (מדבר באמהרית).

אברהם נגוסה: (תרגום חופשי מהשפה האמהרית): קודם כל את מאוד מכבדת אותי ואני מאוד מכבד אותך, זה הדדי, היו ראשי ערים קודמים, אצלך אנחנו רואים את השינוי.

אברהם נגוסה: אני שמחתי לראות את הציור, זו פעם ראשונה שאני ראיתי, אני מקווה שזה יהיה ממש מעשי, מועדון ובית כנסת זה מאוד חשוב לנו מכיוון שאנחנו קהילה עם צרכים מיוחדים ולכן מאוד חשוב שתבנו לנו ושיהיה לנו גם מועדון וגם את בית הכנסת.

אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לפתוח דף חדש, לשכוח מה שהיה.

אברהם נגוסה: אנחנו בחרנו את אדיסו שיהיה נציג שלנו פה ואנחנו רוצים שהוא יעבוד בשיתוף פעולה איתך בנושא הקהילה.

<אדיסו מהרטו: פרט נוסף למה שהוא ציין, מה שאת עשית זה תמיד יישאר לנצח, זה תמיד, כבר הבהרנו במהלך 25 שנה, זה כל הזמן הבטחות הבטחות הבטחות, שום דבר לא התקיים, אבל בעידן שלך ממש שמחנו שזה ייצא לפועל ואנחנו מחכים עדיין בקוצר רוח.

אברהם נגוסה: אני מנסה לקצר כי אין לנו זמן.

אברהם נגוסה: יש עוד אחד, שתי נשים ידברו.

<רבקה בינסין: נאמרו כבר הדברים עד שהגיע תורי, אז זה בסדר.

אברהם נגוסה: אז את מוותרת?

<רבקה בינסין: נאמרו.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: (מדבר באמהרית).

<כוכבה ביסאור: הילדים שלנו מסיימים, כל אחד בשעה אחרת ולא תמיד יש את האופציה לקחת אותם למועדונית או ללימודייה כשאנחנו נמצאים בעבודה, הייתי רוצה למצוא פתרון לזה, נגיד מישהו שייקח אותם ושלא יילכו לבד.

<כוכבה ביסאור: אם יש את האופציה הזו או למצוא פתרון שיעזור לילדים בחוגים, אם אפשר לתת יותר חוגים, שיחנכו את הילדים שלנו - - -

אברהם נגוסה: להגדיל את השעות.

<כוכבה ביסאור: את השעות בלימודייה, שיהיו יותר ימים, שיהיו יותר חוגים, שיהיו להם דברים לעשות גם אחרי שעות בית הספר.

<קריאה: (מדבר אמהרית).

אברהם נגוסה: אתה רוצה לתרגם בקיצור?

אברהם נגוסה: אני לא רוצה לפספס.

<אדיסו מהרטו: (תרגום חופשי מהשפה האמהרית): מה שאומר הבן אדם, שיש לו בן ששירת את המדינה והכול ועכשיו יש לו ילדים ועדיין לא מוצא - - -

אברהם נגוסה: שניים שירתו.

<אדיסו מהרטו: שניים שירתו ואחד, לצערנו, נפטר.

<אדיסו מהרטו: הוא אומר שיש מלא ספרי קודש ובגלל שאין לנו בית כנסת הוא לא יכול ל - - - לצורך העניין של הבן שקיים עדיין, יש לו כמה ילדים והוא עדיין לא מצא בית - - -

<קריאה: יש לו שבעה ילדים.

אברהם נגוסה: לבן?

<אדיסו מהרטו: לבן שלו.

<אדיסו מהרטו: מה שהוא מחפש זה עמידר.

<אדיסו מהרטו: עניין של עמידר.

<מיכל קדש: הוא מטופל על ידי עובדת סוציאלית שיודעת להפנות אותו לכל הזכאויות שצריך בדיור, הוא גם היה בפגישה, אז אני יודעת שהוא מוכר אצלנו ומקבל את כל הייעוץ שהוא צריך לצורך דיור.

<מיכל קדש: נושא של שיכון זה משרד השיכון, אנחנו רק יכולים לסייע בדוחות, בלכתוב את הצורך וזה אנחנו עושים.

אברהם נגוסה: אוקיי.

אברהם נגוסה: בנוסף לתכנית החדשה בנושא הדיור, האם הוא נרשם בהגרלה וניסה בהגרלה או לא?

<מיכל קדש: הוא זכאי לדירת עמידר, אז הוא - - -

אברהם נגוסה: הבנתי.

<קריאה: הוא בהמתנה.

אברהם נגוסה: עכשיו נשמע סיכום של ראש העיר, ואולי לפני יש לנחמיה מה להגיד לנו, לסכם, משרד הקליטה.

<יעלה מקליס: אני חושבת שצריך לעשות ישיבת עבודה, אני אגיד את זה במסגרת הסיכום שלי.

<נחמיה חתוכה: אני יכול להגיד ככה, אל"ף, אני מתרשם מראש העיר וממיכל, יש פה באמת שני אנשים שאם אפשר להזיז את העגלה מהמקום שהיא הייתה למקום אחר וטוב יותר אני מתרשם מהמפגש הזה, גם ממה שהבנתי, שיש פה אנשים שמסוגלים.

<נחמיה חתוכה: אני גם חושב שיש נכונות של כולם ללכת ואני ממליץ גם לייצר איזה מפגש של מטה מול מטה, נבוא, נפרוש את כל הדברים ומפה נתקדם הלאה.

<נחמיה חתוכה: לא עשיתי את זה עם יהוד, עם הרבה רשויות עשיתי, נעשה את זה גם עם יהוד.

<נחמיה חתוכה: בהקדם, במהלך חודש יולי - - - ואז נבוא, נציג את כל האפשרויות ונתקדם הלאה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: בבקשה.

<יעלה מקליס: קודם כל אני רוצה להודות ליושב ראש ועדת העלייה והקליטה של הכנסת על הביקור הזה.

<יעלה מקליס: מרגע שהתחלנו לתכנן את זה מאוד שמחנו על ההזדמנות לארח אתכם פה, אני מודה גם לטלי, אני גם אגיד לה את זה באופן אישי בהזדמנות הראשונה שאני אפגוש אותה.

<יעלה מקליס: אנחנו מאוד מאמינים בשילוב של הזרמים השונים בחברה הישראלית, מכל הסוגים, ואתה אמרת בעצמך שאתה אחראי על כולם.

<יעלה מקליס: במקרה הזה אני מברכת במיוחד על ההתמקדות בנושא של העדה בגלל שבאמת כל מיני דברים היו קצת, לא הלכו בקצב הנכון, בוא נגיד ככה, ולא ניכנס כרגע להיסטוריה ולאחריות של מי, אבל רצון טוב תמיד היה ועכשיו אנחנו גם מוציאים אותו לפועל בצורה יותר משמעותית.

<יעלה מקליס: אני רוצה להגיד באופן כללי דברים שלא עלו.

<יעלה מקליס: בבית הספר היסודי הדתי שלנו, במעלה, עובדת קרן ירוחם ואם אנחנו מדברים על שילוב אז אנחנו מדברים גם על שילוב הפוך, דווקא בגלל שקרן ירוחם עובדת שם אז יוצא שכולם מרוויחים, כל התלמידים מכל הזרמים ומכל העדות ואנחנו מאוד נשמח, ד"ר נגוסה, אם תעזור לנו להמשיך את הפרויקט הזה גם בשנים הבאות, כי קרן ירוחם, ככה קצת קשה לה.

<יעלה מקליס: גם פידל עובד אצלנו וגם שם קצת קשה להם, אם תוכל לעזור לנו בנושא הזה זה מאוד יעזור, במיוחד לדור הצעיר.

אברהם נגוסה: הפרויקט הלאומי נמצא בתמונה פה?

<יעלה מקליס: לא.

<יעלה מקליס: אבל אולי זו הזדמנות לחבר ביניהם ונשמח לכל עזרה, מבחינת מידע, מבחינת אגף החינוך, מבחינת בית הספר, כל דבר שיקדם את הנושא הזה.

<יעלה מקליס: אני אישית יכולה להגיד שאני מחוברת לחלק מחברי העדה ואני אגיד בגאווה גדולה ובצניעות רבה שגם הייתי בחתונה, הזמינו אותי לחתונה, המשפחה של החייל, מאוד התרגשתי, מאוד התחברתי.

<יעלה מקליס: אני חושבת שההיכרות הבין אישית הזאת עושה את השילוב האמיתי בתוך הקהילה.

<יעלה מקליס: האגף לשירותים חברתיים עושה עבודה מצוינת פה בעיר, חברים, תמיד אפשר לעשות יותר וחלק גדול מהמשימה שלנו זה דווקא לדרוש ממשרדי הממשלה להביא לנו יותר תקציבים.

<יעלה מקליס: הנושא של רכז, בין אם זה בתשלום ובין אם בן אדם בפועל שיהיה פה ויוכל להנגיש את השירותים בצורה מסודרת ומקצועית יכול באמת לעשות הבדל מאוד משמעותי וזה לא חייב להיות ל-70 שנה, מספיק שאנחנו נעשה את זה לכמה שנים טובות, שישלב באמת את הקהילה ויגרום לזה שתהיה נגישות של כל שירותי העירייה וכל שירותי הממשלה ואנחנו אחרי כמה שנים יכולים לשחרר כי זה בעצם השגת המטרה.

<יעלה מקליס: אני יוצאת מפה עם כמה תובנות.

<יעלה מקליס: אחת זה שמיכל כבר יודעת שהיא צריכה לכנס את העדה בשביל להציג לה את הנושא של המרכז הקהילתי, בית הכנסת או איך שנקרא לזה, נחליט ביחד איך לקרוא לזה.

<יעלה מקליס: כדי שזה יקרה, עם קריאה לכם, משרדי הממשלה, לעזור לנו להביא כסף.

<יעלה מקליס: לפני שנתיים הגשתי בקשה למשרד לענייני דת שיממן לנו בית כנסת לעדה האתיופית, מכל בתי הכנסת, מכל העדות שיש לנו בעיר, ביקשנו דווקא לאתיופים, למרות שזו קהילה יחסית קטנה, למרות שיש קהילות הרבה יותר גדולות מבחינת המוצא שלהם, ביקשנו לעדה האתיופית מתוך מחויבות לכם וגם מתוך אחריות לרצון שלי להביא לכם את בית הכנסת.

<יעלה מקליס: עד היום אין לנו תשובה.

<יעלה מקליס: יש לי פגישה ב-13 ביולי במשרד הדתות, אני מאוד מאוד אשמח אם, ד"ר נגוסה, תעזור לנו בעניין הזה ובכל קול קורא נוסף שיש לנו.

<יעלה מקליס: אנחנו שוב נופלים על העניין הזה של מספר התושבים ועל המדד הסוציואקונומי.

<יעלה מקליס: תעזרו לנו להתגבר על זה, תעזרו לנו לשלב אותם כדי שהם גם ייהנו מהסוציואקונומי ולא יסבלו מזה.

<יעלה מקליס: יוצא מצב שבגלל שהעיר הזאת היא סוציואקונומי 8 אז דווקא האוכלוסייה שהכי זקוקה לעזרה נפגעת מזה.

<יעלה מקליס: תעזרו לנו בקטע הזה.

<יעלה מקליס: עמידר.

<יעלה מקליס: אנחנו עוזרים ככל שאפשר ובלא מעט מקרים אני יכולה להגיד בסיפוק רב שאחרי 10 ו-15 שנה, בעזרת האגף ואם האגף מצא לנכון גם בעזרת מכתב שלי הצלחנו להביא בשורה לאנשים באמצעות דירות לעמידר.

<יעלה מקליס: וכל מה שצריך בעניין הזה אנחנו פה לשירות.

<יעלה מקליס: אני לא בוחלת בשום אמצעי ואם ראש העיר צריכה לכתוב מכתב או ראש העיר צריכה להגיע לאיזה ועדה אני תמיד פה בשביל זה.

<יעלה מקליס: כמו שאמרתי, אנחנו פה בשביל האנשים שבאמת זקוקים לנו כי אנשים שיכולים להרשות לעצמם גם דיור וגם שיעורי עזר, הם בעצם לא צריכים את הרשות, הם פחות צריכים את הרשות, הם צריכים שבעיקר לא נפריע להם.

<יעלה מקליס: אנחנו פה בשביל לעזור באמת לאגף הזה וגם בחיתוך רוחבי אני יכולה להגיד לכם באחריות מלאה שיש פה תכניות שברשויות אחרות לא קיימות כי משרד הרווחה לא מתקצב אותם, או שמתקיימות במקומות אחרים ברמה הרבה יותר נמוכה כי אנחנו פה משקיעים משאבים מעבר.

<יעלה מקליס: בנושא של הכוונה מקצועית, יישבו מטה מול מטה וייראו מה אפשר לעשות.

<יעלה מקליס: אני אגיד עוד משהו, הייתי עכשיו בהשתלמות ואני רוצה להביא לפה את האוניברסיטה הפתוחה בשילוב עם המרכז לשלטון מקומי שנותנים היום כל מיני השתלמויות לכל מיני סוגים של הכשרות ובהחלט לתת עדיפות לאנשי הקהילה ובטח לספר להם ולהנגיש להם את השירות הזה, שנוציא את זה לפועל.

<יעלה מקליס: אני מקווה שזה ייצא כבר לקראת שנת הלימודים האקדמית הבאה.

<מיכל קדש: אני יכולה לציין משהו?

<מיכל קדש: יש לנו שני פרויקטים כלליים לכלל האוכלוסייה שבבסיס זה שדרוג תעסוקתי.

<מיכל קדש: יש לנו פרויקט 'כתף אל כתף' ועכשיו נכנסנו לפרויקט חדש לחלוטין שנקרא 'מסיכון לסיכוי'.

<מיכל קדש: אני מביאה פרויקט חדש, שהמשתתפים יוכלו לקבל פה גם שכר ויכשירו אותם לעבודה בסיסית.

<מיכל קדש: הוא אמור להתחיל מיד אחרי החגים, אנחנו עובדים.

<מיכל קדש: גם אנחנו בתוך הרווחה מאוד מכווננים לנושא תעסוקה, זה על השולחן שלנו וזה ייפתח פה לכלל הציבור.

<מיכל קדש: אלה שני פרויקטים גדולים מאוד ש - - -

<יעלה מקליס: את צריכה לתת הנחיה לאורנה לוודא שכל - - -

<מיכל קדש: אורנה כבר וידאה, אורנה הראשונה ש - - -

<יעלה מקליס: אוקיי.

<יעלה מקליס: זהו.

<יעלה מקליס: אז באמת תודה רבה לכם.

<יעלה מקליס: וחברים יקרים, אנחנו פה שלכם ובשבילכם.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אני רוצה לסכם את הדיון.

אברהם נגוסה: אני רוצה קודם כל באמת לברך את ראש העיר, אני חושב שאנחנו, ועדת העלייה והקליטה, מסתובבים ונפגשים עם הרבה ראשי ערים ואנשי מקצוע, אני חושב שאפשר להגיד שאת מיוחדת.

אברהם נגוסה: קודם כל פתחת לנו את המשרד שלך שנשב פה, כמשפחה, ביחד, נדבר.

אברהם נגוסה: ודבר שני, אנחנו גילינו את הנכונות.

אברהם נגוסה: אני לא יודע מה היה, אני רוצה לשכוח מה היה, אני רוצה ללכת מהיום והלאה, לפתוח דף חדש ואנחנו ממשיכים.

אברהם נגוסה: לכן אני רואה שיש פה נכונות, גם של ראש העיר וגם העובדים המקצועיים שרוצים באמת לעזור.

אברהם נגוסה: כמו שאמרה נציגת משרד החינוך, האגף לחינוך מבוגרים, 'אני באתי לשמוע מה אנחנו יכולים לעזור'.

אברהם נגוסה: אני חושב שאתם צריכים לבוא עם הצעות מסודרות מה הקהילה צריכה ממחלקת הרווחה, מחלקת הרווחה יכולה לפנות לגופים הרלוונטיים לפי הנושאים הקשורים, גם למשרד הקליטה, גם למשרד החינוך.

<אדיסו מהרטו: יש לי תכנית מוכנה.

אברהם נגוסה: בסדר גמור.

אברהם נגוסה: זה חשוב מאוד, כי גם במשרד החינוך וגם במשרד הקליטה אנחנו שומעים נכונות לעזור בשילוב העולים החדש, בפרט יוצאי אתיופיה, שהנושא יותר התמקד בזה, כי מי שהגיע אלה העולים מאתיופיה.

אברהם נגוסה: לכן זה טוב שנגענו בהרבה נושאים.

אברהם נגוסה: אני חושב שגם משרד הקליטה, אנחנו תיכף נפנה בסיכום שלנו, שמנהלת הוועדה, דנה גורדון, תקרא את הסיכומים שלנו, אבל אני פונה גם לקהילה.

אברהם נגוסה: אני חושב שזה מאוד חשוב שיש לנו צוות מקצועי וראש עיר חיובית, שרוצה לקדם ולעזור, אנחנו צריכים לבוא עם גישה חיובית ואופטימית.

אברהם נגוסה: מאוד חשוב לבוא ולהגיד 'אנחנו רוצים שיתוף פעולה, נעזור לקדם את הדברים האלה'.

אברהם נגוסה: עד שיהיה תקן, אנחנו נפעל גם במשרד הקליטה בכל מיני דרכים, יכול להיות שלא תקן מלא ליהוד, אבל אפשר לעשות תקן לפתח תקווה ולאור יהודה, תקן אחד, שיכול פעם בשבוע לשבת פה.

אברהם נגוסה: אנחנו נדבר על זה עם משרד הקליטה, לקדם את זה.

אברהם נגוסה: אבל אני מצפה מהקהילה, בעיקר הצעירי ם

אברהם נגוסה: המשכילים, ניקח את העניין הזה ונתנדב, נעזור, נבוא.

אברהם נגוסה: הנה, אדיסו מוכן להתנדב.

<מיכל קדש: יש לנו עוד הרבה מאוד מתנדבים בתוך הקהילה שמוכנים להתנדב.

אברהם נגוסה: אוקיי, זה מה שאני אומר.

אברהם נגוסה: ניקח את הגישה האופטימית, שאנחנו רוצים להשתלב בתוך החברה.

אברהם נגוסה: הגישה זה להשתלב, לא להתבדלות, זו צריכה להיות הגישה שלנו.

אברהם נגוסה: אם אנחנו נלך עם הגישה הזו ובשיתוף פעולה אנחנו יכולים להצליח.

אברהם נגוסה: בעניין בית הכנסת, אנחנו באמת מברכים על התכנית.

אברהם נגוסה: ההחלטה היא בקהילה.

אברהם נגוסה: ראיתי את התכנית, אבל ההחלטה אם טוב לנו או לא טוב לנו, הם יתייעצו ויגיעו להחלטה בעקבות הכנסת שהיא תעשה.

<יעלה מקליס: זהו, אני חושבת שתבואו לכנס לפני שתקבלו החלטה ותשמעו את כל מה שיש, תשאלו את כל השאלות.

אברהם נגוסה: זהו, אני מציע לקהילה, לפני שבאים לכנס חשוב מאוד שתתחילו לדבר ולהכניס את העניין לאנשים 'בבוּנָה ובמעברוּ', אמרתי להם שלא יהיה פתאום חדש ולהתחיל ויכוחים מחדש.

אברהם נגוסה: באותו זמן צריך לצאת עם החלטה.

<אדיסו מהרטו: רק אני יכול להוסיף פרט קטן.

<אדיסו מהרטו: אנחנו הגענו להחלטה, היוזמה שלה שהיא הזמינה, היא נתנה לנו אלטרנטיבה, הוחלט, סוכם.

<אדיסו מהרטו: זה משהו חדש, אז זה - - -

אברהם נגוסה: בסדר.

אברהם נגוסה: זה מה שאני אומר לכם, מה שהיה היה, אני אומר שזה משהו חדש, זה הוצג לכם היום, לכן אני לא מצפה שאתם תיתנו את הכן או לא היום.

<מיכל קדש: נעשה כנס, נסביר.

אברהם נגוסה: כן.

אברהם נגוסה: אני מכיר את הקהילה, אני חי עם הקהילה, לכן אני מציע לכם, לפני שבאים, יש במשפחה ששותים את הקפה ביחד, לדבר על זה.

<יעלה מקליס: לא לבוא עם דעה קדומה.

אברהם נגוסה: אם תבואו בערב, השקעתם בזה, פתחתם ערב, פתאום הוא יכול להגיד 'אני לא שמעתי, אני רוצה לחשוב על זה' וזה יכול להגיד ככה, אז לא תשיגו את המטרה.

אברהם נגוסה: לכן אני חושב שצריך לעבוד מעכשיו.

אברהם נגוסה: אני מברך את כל משרדי הממשלה, בראש ובראשונה ראש העיר ובני הקהילה ובני העולים, אנחנו נמשיך ביחד והסיכומים, אני רוצה שגב' דנה גורדון, מנהלת הוועדה, תקרא לנו.

<דנה גורדון שושני: הוועדה התרשמה מאוד לטובה מהעשייה לטובת העולים וקהילת יוצאי אתיופיה ומודה לראש העיר, עורכת הדין מקליס, ועובדי הרשות על הכבוד והנכונות לסייע ולחבק את קהילת יוצאי אתיופיה ותודה מיוחדת על התכנית שהוצגה כאן לראשונה והנכונות לבנות את בית הכנסת והמועדון.

<דנה גורדון שושני: הוועדה קוראת למשרד העלייה והקליטה, בשיתוף העירייה, אחת, להנגיש את המידע בדבר הזכויות לקהילת העולים יוצאי אתיופיה, שתיים, לפעול למיצוי מרבי של הזכויות.

<דנה גורדון שושני: הוועדה תפנה למשרד לענייני דתות בקריאה להקצות תקציב לבניית בית הכנסת ליוצאי אתיופיה ביהוד.

<דנה גורדון שושני: הוועדה תפנה למשרד ראש הממשלה בבקשה לכלול את יהוד במסגרת התכנית לשילוב מיטבי של יוצאי אתיופיה.

אברהם נגוסה: אלה הדברים המעשיים שאנחנו רוצים לעשות.

<יעלה מקליס: אם אפשר, כבוד יושב ראש הוועדה, עוד נקודה אחת, אנחנו נקבע פגישה בעוד חודשיים אצלך בלשכה, בכנסת, לעקוב אחרי ביצוע ההחלטות האלה.

אברהם נגוסה: בשמחה, בסדר גמור.

<דנה גורדון שושני: אחרי הפגרה.

אברהם נגוסה: בסדר.

<יעלה מקליס: אחרי החגים, מקובל.

<קריאה: מתי מראים לנו איפה המקום וכל הדברים האלה?

<יעלה מקליס: אתם תקבלו הזמנה לכנס מסודר, כמו שצריך, מתי, שעה, תדאגו להעביר את זה ביניכם, תדאגו להגיע, תדאגו שכמה שיותר אנשים יבואו להקשיב, יראו, תהיה מצגת מסודרת, יהיה את מי לשאול שאלות ותוכלו לקבל את כל התשובות.

אברהם נגוסה: בסדר גמור.

<יעלה מקליס: תודה רבה לכם.

אברהם נגוסה: תודה רבה לכל המשתתפים.