ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 874, 2017-12-04 11:00

משה גפני: הצעת חוק בנק ישראל (תיקון מס' 4) (הוועדה ליציבות פיננסית), התשע"ח-2017 – הכנה לקריאה שנייה ושלישית.

משה גפני: אנחנו עשינו כמה ישיבות בעניין הזה.

משה גפני: אני לא אוהב את החוק הזה אבל אני, כיושב ראש ועדת הכספים, אני רוצה להעביר אותו היום ולהצביע ולהביא את זה למליאת הכנסת.

משה גפני: יש לנו בעיה אחת שהיתה בפעם הקודמת, והבעיה היא לגבי ההודעה של ראש הממשלה ליושב ראש ועדת הכספים.

משה גפני: אנחנו סברנו, חברי הוועדה – אולי אני אתחיל קודם, שמי שמגיע עכשיו מהחלל החיצון, שלא יחשוב שאנחנו נפלנו על הראש ואנחנו יודעים את ההבדלים בין הרשות המחוקקת לבין הרשות המבצעת.

משה גפני: הכל ברור לנו.

משה גפני: החוק הזה, שתדעו ואני חושב שאתם יודעים, הוא חוק משונה מאוד, לא היה כדוגמתו עד היום.

משה גפני: לבנק ישראל יש עצמאות.

משה גפני: חוק בנק ישראל קובע באופן חד-משמעי שבנק ישראל צריך להיות עצמאי לחלוטין, משרד האוצר לא יכול להתערב בשיקולים שלו.

משה גפני: שנדע את העובדות, אני, לצערי הרב, היות ואני עשיתי את חוק בנק ישראל כאן בוועדה, אני מצוי בתוך העניין אף על פי שאידיאולוגית זה לא חלק מהעניין של שמירת שבת, שזה יהדות התורה.

משה גפני: מקצועית – משרד האוצר, אסור לו להתערב בבנק ישראל.

משה גפני: נקודה.

משה גפני: יש לי ביקורת גם על בנק ישראל, יש לי ביקורת גם על הפיקוח על הבנקים, יש לי ביקורת, דיברתי עם הנגידה בשבוע שעבר - לא רלוונטי אבל אני חושב שצריך לשמור על עצמאותו של בנק ישראל מכל משמר, אם אנחנו נחפש חיים כלכליים נורמליים.

משה גפני: משרד האוצר בחוק הזה, שהחוק הזה מדבר על דבר מאוד ערטילאי - לא הדברים המעשיים, לא שולחים לעשות משהו אלא צריך לתאם בין הגופים השונים האם הולכת להיות בעיה פיננסית כללית או שהולכת להיות קטסטרופה.

משה גפני: צריך לתאם בין הגופים.

משה גפני: ואז, משרד האוצר הכניס רגל בדלת, ולא סתם הכניס רגל בדלת – אגב, מה שאני מדבר על משרד האוצר, בקדנציה הנוכחית משרד האוצר הוא מצוין אבל החוק הזה יהיה גם בקדנציה הבאה ובעוד 10 קדנציות בעזרת השם, אני יודע, אם המשיח לא יבוא וישנה את צורת השלטון.

רועי פולקמן: אתה אמרת כמה חודשים, דרך אגב.

רועי פולקמן: סיכמנו על זה קודם.

משה גפני: כן, בדיוק.

משה גפני: המציאות הזאת היא מציאות קשה מאוד, היא מציאות שאני לא בטוח בחקיקה הזאת שאנחנו עושים נכון אבל הממשלה מתעקשת על העניין הזה.

משה גפני: בוועדה גם כן קיבלו את העיקרון שצריך לדבר על דבר שהוא איננו מעשי.

משה גפני: לוועדה אין שום סמכויות בשום סעיף בחוק שהיא רשאית לעשות משהו.

משה גפני: היא יכולה להתריע, היא יכולה להגיד, היא יכולה לדווח, לא מעבר לזה.

משה גפני: ואז אמרנו שאם זה המצב, שהחוק הזה הוא חוק כפי שתיארתי אותו, ואני יכול להאריך בעניין הזה אבל אני לא מעונין, צריך שכאשר מגיעה סכנה ממשית שלפי החלטת הוועדה, הוועדה ליציבות פיננסית, צריך לנקוט בצעדים שהם דברים ממשיים שצריך לעשות.

משה גפני: הם לא עושים, הוועדה לא עושה כלום, היא רק אומרת שצריך לעשות וצריך לשנות חוקים וצריך להשתמש בכספי ציבור.

משה גפני: כדי לפתור את הבעיות האלה צריך גם לדווח במקרה הזה, צריך לדווח לוועדת הכספים.

משה גפני: טענה הממשלה, אני כולל עכשיו את כולם, גם את בנק ישראל אבל בעיקר את - -

רועי פולקמן: רגע, אתה יכול להבהיר בין דיווח לבין אישור כי יש בסעיף 57ה למטה את אישור ועדת הכספים על מידע פרטני והחלטות כאלה, ויש בסך הכל אמירה שמדברת על דיווח.

רועי פולקמן: אני רוצה להבין האם האירוע הוא בין דיווח לאישור?

<שגית אפיק: לא, האישור שמדובר בו בסעיף 57ה(ד)(2) - מדובר על מידע פרטני בפעילותו של גוף פיננסי שהיקף פעילותו עולה על ההיקף שקבע שר האוצר.

<שגית אפיק: כיוון שזה ההיקף שיקבע בצו אז זה אישור ועדת כספים.

<שגית אפיק: זה בכלל לא קשור.

רועי פולקמן: האישור הוא לצו עצמו?

<שגית אפיק: כן.

<שגית אפיק: להיקף שיקבע שר האוצר בצו.

משה גפני: על כל פנים, אנחנו סבורים שאם אכן מגיע לספר החוקים, מגיע מצב כזה שיש ועדה שמדברת על יציבות פיננסית ומדווחת ואומרת שאת זה צריך לעשות, אז כל עוד שמדובר ביציבות פיננסית שהיא בעייתית אבל קלה או בינונית או לא נוראה, בסדר, אז אנחנו לא בעניין אבל אם זה כבר הופך להיות סכנה ממשית ביציבות הפיננסית והולכים להשתמש בכספי ציבור, הולכים לשנות את החוקים, צריך לדווח לוועדה.

משה גפני: אז אמרו שיכולה להיות מזה הדלפה.

משה גפני: אז אמרתי: יושב ראש הוועדה, זה הציע חבר הכנסת מיקי לוי, זו היתה הצעה וזהו.

משה גפני: על זה יש מחלוקת, ואנחנו לא נסכים שיהיה דיווח בכל המקומות ואנחנו נקרא על זה בעיתונים, שלצערי הרב זה קורה כל הזמן.

משה גפני: לא יכול להיות דבר כזה - -

מוסי רז: תפסיק לקרוא עיתונים, לא תקרא את זה.

משה גפני: נכון, אני לא קורא אבל אומרים לי שזה כתוב בעיתונים ואחרי זה גם מגיעות הצעות לסדר על זה.

משה גפני: המציאות הזאת היא מציאות של חוסר אמון במערכת כאן, שלפי דעתי מכאן לא יוצאים דברים שהם סודיים.

משה גפני: עשינו את חוק קצ"א, ועשינו על זה ישיבות סודיות, מאתנו לא יצא כלום.

משה גפני: אנחנו העברנו את החוק, היה קשה מאוד מול הממשלה שהיא הרשות המבצעת.

משה גפני: בבוקר היו באים עם עמדה אחת, אותו גוף בתוך הממשלה, ובערב הוא היה בא עם הודעה אחרת ועם עמדה אחרת.

משה גפני: לא הוסיף כבוד לממשלה המקרה הזה שבו היו דיונים חסויים.

משה גפני: ולכן, כאשר מדובר על דבר ממשי שיש סכנה פיננסית ליציבות פיננסית, מישהו מאתנו צריך גם לדעת את זה, לא במקרים הרגילים.

משה גפני: זה לא סותר את העובדה שאנחנו רשות מחוקקת, רשות מפקחת לבין הממשלה שהיא רשות מבצעת.

משה גפני: זה לא סותר כאשר מדובר בחוק מהסוג הזה ובמקרה שעליו מדובר.

משה גפני: אם אתם מסכימים, אנחנו יכולים להצביע.

עמר בר-לב: יש לי שאלה, אדוני היושב ראש: הוועדה היא תשעה אנשים, נכון?

משה גפני: שמונה.

משה גפני: גם זה היה סיפור.

עמר בר-לב: אוקי.

עמר בר-לב: בכל מקרה, כתוב בסעיף 57ו(א):

עמר בר-לב: מצאה הוועדה ליציבות פיננסית כי קיים סיכון מערכתי – היא תודיע בכתב.

עמר בר-לב: מה זה?

עמר בר-לב: ברוב רגיל, ברוב מוחלט?

<שגית אפיק: באיזה סעיף?

עמר בר-לב: 57ו(א).

<טידה שמיר: הרוב המיוחד נמצא ב-57ו(ה).

עמר בר-לב: למה?

עמר בר-לב: אני אגיד לך: כי אי יציבות פיננסית זו דרמה גדולה.

עמר בר-לב: ובכלל, הביע היושב ראש בכלל את החשש שלו מהוועדה הזאת.

עמר בר-לב: אז ברגע שארבעה אומרים ככה ושלושה אומרים אחרת, זה יכול להיות שארבעה אומרים: אנחנו על סף קטסטרופה והשלושה אומרים: אנחנו לא על סף קטסטרופה, זו בעיה.

עמר בר-לב: ולכן באה השאלה שלי.

עמר בר-לב: אני עוד לא קובע עמדה, אני רק שואל.

עמר בר-לב: אני מתחבר למה שחבר הכנסת - -

משה גפני: אבל היית צריך להיות פה מתי שהיה הסעיף הזה.

משה גפני: אנחנו היינו - -

עמר בר-לב: אני ממלא מקום - אני לא יודע אם אני רשמית פה או מלפני שבע.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: מה אתם אומרים על השאלה הזאת?

<טידה שמיר: אני היועצת המשפטית של בנק ישראל.

<טידה שמיר: אני רוצה להסביר: קודם כל, היה הסעיף הזה שהתייחסת אליו, מדבר על החלטות שגרתיות של הוועדה.

<טידה שמיר: עד שהוועדה מחליטה שיש פה אירוע דרסטי – השוטף שלה זה איסוף המידע, העברת המידע בין המפקחים הרלוונטיים, גיבוש ביחד של נהלים, דרכי פעולה.

<טידה שמיר: אין שום הצדקה לזה לרוב מיוחד, ואת זה הסעיף מסדיר.

עמר בר-לב: ברור.

עמר בר-לב: כי קיים סיכון מערכתי?

<טידה שמיר: סיכון מערכתי הוא לא הסיכון הדרמטי.

<טידה שמיר: סיכון מערכתי הוא כל סיכון שיכול איך שהוא – יש פה סיכון מערכתי וסיכון מערכתי ממשי וכזה שיש בו – יש פה התפתחויות.

<טידה שמיר: דבר שני, אתה רוצה שהוועדה הזאת תהיה מסוגלת לפעול.

<טידה שמיר: ככל שנדרש רוב מיוחד או רוב כזה או אחר - -

עמר בר-לב: אתם בעד הסעיף הזה?

<טידה שמיר: אנחנו כן.

עמר בר-לב: בסדר.

עמר בר-לב: אם זה לא פוגע בעצמאות של בנק אז בסדר.

עמר בר-לב: אני מדבר על דיווח לרשויות.

עמר בר-לב: יש באיזה שהוא שלב דיווח לראש הממשלה, ואז ראש הממשלה יכול אחרי זה.

עמר בר-לב: ..

<טידה שמיר: אז אני אומרת שוב: ככלל, ההחלטות מתקבלות ברוב רגיל דווקא כדי לשמר את עצמאות בנק ישראל.

<טידה שמיר: פה לא כל כך מדובר על עצמאות בנק ישראל אלא בגלל האיזון העדין בין בנק ישראל והנציגים האחרים בוועדה, כל רוב יותר גדול לא יאפשר קבלת החלטות.

מיקי לוי: אז מה אתם אומרים על זה שצריך להודיע ליושב ראש ועדת הכספים?

מיקי לוי: ויתרנו על זה - -

משה גפני: שניה, יש לנו פה אורח.

מיקי לוי: מה אתם אומרים על זה שצריך לדווח ליושב ראש ועדת הכספים, זו היתה הדרישה שלי המינימליסטית וויתרתי על זה שתודיעו לכל חברי הוועדה, אלא אם כן אתם לא סומכים עליו.

משה גפני: אז אפשר יושב ראש הוועדה הבא.

משה גפני: אם לא סומכים עלי אז יושב ראש הוועדה הבא.

משה גפני: בבקשה.

<איל זנדברג: אני ממחלקת ייעוץ וחקיקה במשרד המשפטים.

<איל זנדברג: תחום העיסוק שלי הוא ממש לא הכלכלי אלא התחום החוקתי, ואני מודה שאני לא מרבה להופיע בפני ועדת הכספים - -

משה גפני: ברוך הבא.

<איל זנדברג: - - לא שזה לא פורום מהותי אבל כשיש מאבקים - -

משה גפני: אין מאבקים, יש החלטה.

<איל זנדברג: חס וחלילה.

<איל זנדברג: אני כבר מרגיש כמי שהכניס את ראשו הבריא למיטה חולה ובכל זאת, אני רוצה להביא פרספקטיבה מקצועית שלי, כמי שעוסק בנושא המשטרי, החוקתי, מה היחס בין הרשויות מעבר להצעת חוק כזו או אחרת, ואני אומר שני משפטים שחבר הכנסת גפני אמר בהתחלת הדברים - -

משה גפני: אני רק רוצה כהקדמה למה שאתה הולך להגיד: אם אתה יכול גם להתייחס לעניין הזה היות ואתה לא עוסק בעניין הכלכלי, יש פה חוק שנקרא חוק בנק ישראל.

משה גפני: לפני שאתה הולך לדבר על העניין הזה, אתה בוודאי מודע לחוק הזה עצמו, האם הוא חוקתי, שמתערבים באופן כל כך בוטה בפעילותו של בנק ישראל?

משה גפני: אז אם אתה יכול להגיד גם על זה, זה היה מצוין.

מיקי לוי: מה עניין חוקתי לזה שאתם צריכים להודיע?

מיקי לוי: נגיד שבסוף יתמוטט איזה שהוא בנק, תבואו לכאן ותרצו כסף.

משה גפני: גם כשמתמוטט בנק הם באו לפה ועשינו ישיבה סודית.

מיקי לוי: על זה אני מדבר.

מיקי לוי: אז מה, הוא צריך לשמוע אחרי שזה קורה?

משה גפני: בבקשה.

מיקי לוי: זה לא מכוון כלפיך, אני צעקתי עליו.

משה גפני: בבקשה עורך דין זנדברג.

<איל זנדברג: תראו, בואו נסכים על הכללים: הכללים שהרשות המבצעת היא זו שמקבלת את ההחלטות בהרבה מאוד הקשרים מורכבים, בעייתיים ורגישים, הכנסת היא גם הרשות המחוקקת והיא גם צריכה לפקח על הממשלה.

<איל זנדברג: דבר חשוב, לטעמי האישי אולי היא לא עושה את זה מספיק ביעילות בהרבה הקשרים אבל הכנסת בוודאי צריכה לפקח על הממשלה, אבל הפיקוח הוא בדיעבד.

<איל זנדברג: הפיקוח נעשה לאחר שהתקבלה החלטה - -

מיקי לוי: אתה צודק שנתנו ככה כסף חופשי, אני מתנצל שאני מפריע לך, ואחר כך עשו תספורות אז אנחנו כשלנו.

מיקי לוי: אתה צודק במאה אחוז.

<איל זנדברג: זו החלוקה שמקובלת להבנתי בכל המשטרים או ברוב המשטרים, בוודאי במדינת ישראל וכך הדברים עובדים.

<איל זנדברג: אם זה הכלל המוסכם, וצריך לזכור שזה לא רק בצד הכלכלי, גם בתחום המדיני יכול להיות שיש כרגע הזדמנות נהדרת לחידוש יחסים עם מדינה מסוימת, אני אומר את זה מתוך משהו שאני ממציא, אני לא בדיוק יודע, ואולי יש פספוס.

<איל זנדברג: קבלת ההחלטות, הליך ההיוועצות של דרג מקצועי שמביא את זה לשר הממונה עליו כרגע, בעודנו יושבים פה, בממשלה, יכול להיות שמתקבלת החלטה שאולי חברי הכנסת היו מעורבים בה - -

מיקי לוי: יושב פה עמר והוא יכול להגיד לך - - - לוועדת חוץ וביטחון או לוועדת משנה.

<איל זנדברג: לך יש יתרון עלי שאתה חבר הוועדה.

<איל זנדברג: אם יורשה לי - -

מיקי לוי: אני לא חבר ועדת חוץ וביטחון אבל עמר יכול להגיד את זה.

<איל זנדברג: - - -

מיקי לוי: לא, אבל יש לי בעיה אתך כי אתה מבקש לרוקן מתוכן - -

<איל זנדברג: אני לא מבקש דבר.

<איל זנדברג: עוד לא התחלתי אפילו להציג את התזה שלי.

משה גפני: מיקי תאפשר לו.

משה גפני: בבקשה.

<איל זנדברג: הכלל של הפרדת הרשויות כן ברור והוא כלל בסיסי, והוא מניח שאכן מתקבלות החלטות ברשות המבצעת בהליך הפנימי שבו גורמים מקצועיים בעלי סמכות, שלא בעלי סמכות סטטוטורית, מייעצים לגורם המחליט, שר שעומד בראש משרד, והדבר הזה נעשה כעניין של שגרה.

<איל זנדברג: בהחלט יכול להיות שבתהליך הזה, אם היתה משמעת גם לכנסת או חברי כנסת, בעניין הזה יו"ר ועדת הכספים או יושב ראש ועדה אחרת או כל חבר כנסת, בהחלט יכול להיות מומחה גדול אף יותר מהפקידים שמקבלים את ההחלטה, ויכול לתרום ולהשביח את התהליך יותר ממה ששר או חבורה של שרים או ועדת שרים תקבל החלטה.

<איל זנדברג: זה המשמעות של ההפרדה.

<איל זנדברג: זו הפרדה מוסדית, היא לא קשורה לכך שאתם סומכים או לא סומכים על אדם או מתייחסים או מתייחסים למקצועיות של אדם.

<איל זנדברג: חברי הכנסת הם חברי הכנסת, תפקידם לפקח על הממשלה ולדרוש דין וחשבון.

<איל זנדברג: מי שמכהן בממשלה ומי שעובד בממשלה מקיים את התהליך הפנימי.

<איל זנדברג: להבנתי, זו המסגרת, אלה כללי המשחק - -

משה גפני: בנוגע לעניינינו?

<איל זנדברג: - - ואלה כללים שמשרתים אותנו ויושבים מעבר לחוק כזה או אחר.

<איל זנדברג: עכשיו, במקרה הזה, להבנתי, כפי שאני קורא את החוק, יש לי יתרון פה במובן שאני מסתכל מהצד, אני קורא את החוק ומבין שמדובר בתהליך היוועצות של בעלי סמכות סטטוטורית, מיני רגולטורים לצורך העניין, שמביעים את שיקול דעתם המקצועית, ולאחר שהם החליטו שיתקיימו נסיבות מסוימות, הם מציגים את החלטתם לראש הממשלה ולשר האוצר בנסיבות אחרות כדי שאלו יקבלו החלטה.

<איל זנדברג: כשאני מכליל את מה שאני רואה פה, זה הליך רגיל של היוועצות פנימית שמובאת המלצה לשר.

<איל זנדברג: זה קורה בהרבה מאוד הקשרים.

<איל זנדברג: ואם באה הכנסת ואומרת שבמקרה כזה בעצם יושב ראש ועדה או ועדה לצורך העניין זה לא משנה כי אני לא מעיר על אלמנט הסודיות.

<איל זנדברג: זה שיקול רלוונטי אבל הוא מחוץ לסיפור כרגע.

<איל זנדברג: אם אומרים שלצורך תהליך ההיוועצות הפנים-ממשלתי, לפני ששר מקבל את הצעת הגורמים המקצועיים שמייעצים לו צריך לדווח גם לכנסת, הרי שזה שישוב של אותו כלל שתיארתי קודם.

<איל זנדברג: אפשר להגיד זה רצוי או לא רצוי.

<איל זנדברג: קודם כל נסכים שזה שיבוש של הכלל, להבנתי, לא בדקתי, אני מודה, עד היום בבוקר את כל שנות קיומה של המדינה אבל אני אשמח לשמוע דוגמאות משמעותיות אחרות אבל זה סותר את הדרך שבה הדברים עובדים וצריכה להיות סיבה עוקרת הרים למה שאנחנו נשבש את השיטה הזאת?

<איל זנדברג: הלא אותה הוועדה צריכה אחר כך לפקח על הממשלה כשהיא עושה את הדברים.

<איל זנדברג: היא צריכה לשאול את השאלות, היא צריכה לקבל דיווח ולא יכול להיות שמי ששותף לתהליך בקבלת ההחלטות, בין אם ביידוע – אני מבין שיידוע זה לא אישור, יכול גם למלא את התפקיד לאחר מכן.

<איל זנדברג: אז נסכים שיש כללים, משטרים של חלוקה.

<איל זנדברג: מה שמוצע פה סותר את הכללים האלה, ואני מבקש לשכנע שצריך לא ללכת בדרך הזאת, אולי אפשר למצוא לזה פתרון אחר - -

משה גפני: אתה קראת את מה שאנחנו מציעים?

<איל זנדברג: קראתי את ההצעה - -

משה גפני: ראש הממשלה לא מתייעץ.

משה גפני: הוא לא מתייעץ אתנו.

<איל זנדברג: כן, אני מדבר על עדכון או יידוע.

<איל זנדברג: גם עדכון הוא יידוע זה חורג מהכללים.

<איל זנדברג: הממשלה לא מדווחת ככלל על ההליכים הפנימיים בעודם מתקיימים.

<איל זנדברג: יכול להיות שבמקרה - -

עמר בר-לב: אבל יש מצב שהוועדה ברוב של 80% יכולה להודיע לציבור בכלל, אז בין ההודעה לציבור להודעה לראש הממשלה אין שום דבר?

<איל זנדברג: - - -

<טידה שמיר: זה שתי סיטואציות שונות.

<איל זנדברג: אני מניח שיש מצבים, אני מניח שבמקום שבו מודיעים לציבור, יידעו קודם את ועדת הכספים.

<איל זנדברג: אני לא רואה עם זה בעיה משטרית אבל זה לא מה שמוצע פה.

<איל זנדברג: מוצע פה שככלל, במעבר הזה מהעצה המקצועית - - -

משה גפני: לא נגד.

משה גפני: צריך להצביע בעד הסעיף הזה.

<איל זנדברג: עוד נקודה ברשותך - -

משה גפני: בבקשה.

מיקי לוי: כולה להודיע לו, ליידע אותו.

מיקי לוי: פקיד שיהיה בכיר ככל שיהיה באגף התקציבים - -

משה גפני: אני תכף אשיב על זה.

רועי פולקמן: זה ברור, בכל תחום זה עובד ככה.

רועי פולקמן: מגיעים לראש הממשלה, הוא יודע - - - ברור שזה קורה.

מיקי לוי: לא, תשים לב באיזו נקודת זמן אנחנו עושים את זה.

רועי פולקמן: לא משנה.

רועי פולקמן: זה לא בזמן התהליך אלא בדיעבד.

<איל זנדברג: ראשית, כאשר מעבירים מידע, צריך לשקול - - - יהיה דיווח חריג כזה לכנסת.

<איל זנדברג: נשאלת השאלה מה ייעשה עם המידע?

<איל זנדברג: אם מעבירים מידע כדי שהכנסת תוכל לקבל החלטה שהיא בסמכויותיה, זה דבר.

<איל זנדברג: זה עדין סותר את העקרונות.

<איל זנדברג: אבל אם אי אפשר לעשות שום דבר במידע, מתעוררת השאלה למה להעביר אותו?

<איל זנדברג: נקודה שנייה: צריך לזכור שהתייעצויות או העברות מידע לא פורמליות – אני לא מבין בתחום אבל אני מבין שהן קורות - - - יש מצבים שבהם אל מול גורמים בכנסת, מבין חברי הכנסת, יש הליך של היוועצות לא פורמלית.

<איל זנדברג: הדברים האלה כנראה קורים.

<איל זנדברג: לא בדקתי, אני לא יודע אבל אני מבין שהם קורים.

<איל זנדברג: העובדה שרוצים להבנות את זה סטטוטורית זה לא שווה ערך, זה משהו אחר.

<איל זנדברג: א.

<איל זנדברג: אם נבנה סטטוטורית, יכול להיות שבתהליכים אחרים פחות יבנו כי אם אתה מבנה הכל, אז מה שלא כתבת בחוק אולי לא נעשה, אולי אסור לעשות, אין לי מושג, אני לא יודע.

<איל זנדברג: מכל מקום, להבנות את כאן – זה שזה קורה היום מראה את הגמישות, מראה שיש כנראה כיבוד הדדי בין הרשויות בנקודות ה - - - אבל להבנות סטטוטורית ולהגיד שגורם שמייעץ לשר שלו חייב ליידע במקביל גם לכנסת, זה דבר שאני חושב שהוא לא נכון.

רועי פולקמן: גם היתה התחייבות של מנכ"ל האוצר לקיים - - -

משה גפני: לא, לא.

מיקי לוי: מנכ"ל האוצר מתחלף.

משה גפני: הוא לא אמר את זה בשום מקום.

רועי פולקמן: הבנתי שהוא אמר את זה לפרוטוקול.

משה גפני: לא, לא.

משה גפני: הוא לא אמר וזה גם לא משנה.

משה גפני: ואם הוא אמר, אז מה?

<איל זנדברג: בתור פתרון, יכול להיות שצריך לאתר ברזולוציה יותר עדינה את אותם רכיבים שבהם יש משמעות פורמלית נקרא לזה.

<איל זנדברג: תמיד יש משמעות לוועדת הכספים כי היא גורם חשוב, לא אני צריך להגיד את זה אבל במובן הפורמלי יש לה משמעות.

<איל זנדברג: למשל, אם מחליט ראש הממשלה ללכת בכיוון של חקיקה, אני חושב שבמרחב הזה כפשרה, אני לא חושב שזה נכון, אפשר לחשוב על יידוע מראש.

<איל זנדברג: אם מדובר באמת ביידוע, מישהו דיבר על כך שמפרסמים לציבור, אז לפני שמפרסמים לציבור אפשר – אלה נקודות מסוימות שבהן ההצעה, הסדר או הפתרון לא ישברו באמת את מערך הכוחות הרגיל.

<איל זנדברג: הדבר הזה הוא חריג ותקדימי ואני חושב שלא יהיה הבדל בינו לבין מקרים אחרים.

<איל זנדברג: זה לא משרת אתכם כחברי כנסת, כוועדה של הכנסת, כי זה הופך אתכם לחלק מהליך הייעוד.

<איל זנדברג: זה נחמד לקבל מידע, זה חשוב, ואם אין מה לעשות אותו זה אפילו לא מוסבר למה למסור מידע ליושב ראש ועדה, שאסור יהיה לו לפי חוק לגלות אותו לאיש כי תהיה חובת סודיות, גם לא לצוות עוזריו המשפטיים, לא יוכל לדבר עם חברי ועדת הכספים, אז מה הועילו חכמים?

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: עמדתך הובהרה.

משה גפני: יש מישהו מהחברים שרוצה להתייחס?

משה גפני: אם לא, אני מבקש לומר: אני חוזר על מה שאמרתי קודם אבל אני מבהיר יותר: אין מדובר בחוק הזה, לא מדובר על שום דבר מעשי.

משה גפני: אין לוועדה סמכות לעשות איזו שהיא פעולה.

משה גפני: כל מה שמדברים שם, מדברים על המציאות הזאת של מידע, שמעבירים האחד לשני.

משה גפני: מבין חברי הוועדה יושבים, מתכנסים אחת ללא חשוב כמה, נדמה לי פעמיים בשנה קבענו בחקיקה, וכל אחד אומר מנקודת ראותו, והיה פה ויכוח גדול על מנת שיהיה שוויון בין בנק ישראל לבין משרד האוצר.

משה גפני: אנחנו מדברים לא על המקרים של הממשלה שהיא פועלת ועושה פעולות.

משה גפני: מדובר על יידוע, שאחד מיידע את השני.

משה גפני: הם לא פועלים פה כרשות מבצעת אבל - מותר לי לטעות, יש לי חסינות.

משה גפני: לך אסור לטעות.

<איל זנדברג: לכל אדם מותר לדבר.

<איל זנדברג: אני מדבר על המלצה, מעבירים משהו לראש הממשלה.

<איל זנדברג: זה לא יידוע ביניהם.

משה גפני: אתה יודע שאני אתבלבל אם תפריע לי באמצע, אתה מכיר אותי.

משה גפני: הוועדה הזאת , אין לה שום תפקיד ביצועי.

משה גפני: היא מעבירה מידע, היא מתכנסת אחת לחצי שנה והיא אומרת: יש בעיה של יציבות פיננסית.

משה גפני: בנק ישראל אומר בנושא של מטבע חוץ, ומשרד האוצר אומר בנושא של היציבות התקציבית וכל מה שיש בעניין הזה, ועלול להיות מצב בדרגות שונות.

משה גפני: בדרגות הנמוכות אנחנו לא מדברים, בדרגות הבינוניות אנחנו לא מדברים, אפילו בדרגות הגדולות אנחנו לא מדברים וגם החוק לא מחייב.

משה גפני: סבר ראש הממשלה - אם ראש הממשלה סבור שמדובר על מקרה מאוד דרמטי שבו יצטרכו להשתמש בכספי ציבור ויצטרכו לעשות פעולות מעשיות, הוא צריך ליידע את ועדת הכספים.

משה גפני: אני חושב שצריך את כל הוועדה אבל כיוון שדיברו על זה שיהיה סודי וכל מה שנלווה לעניין, נצטרך אחרי זה להחליט בתקנות ובהסכמה מה יושב ראש הוועדה יעשה, האם הוא יעדכן חלק מחברי הוועדה?

משה גפני: האם תהיה איזו ישיבה סודית שהוא יעשה?

משה גפני: זה סיפור שנוגע לתקנות, נוגע לחלק הזה.

משה גפני: לא יכול להיות בשום פנים ואופן, אדוני נציג משרד המשפטים, לא יכול להיות שישבו על דיווח על יציבות פיננסית, לא על שום דבר מעשי, מעשי אתה צודק.

משה גפני: אנחנו לא צריכים להתערב בזה.

משה גפני: שהממשלה תעשה, תביא לפה חקיקה או תביא לפה צווים או שתהיה הצעה לסדר, ומה שהממשלה עשתה אנחנו או נחוקק או נפקח על עבודת הממשלה אבל זה לא המקרה.

משה גפני: עכשיו, אני לא רוצה להגיד שזה לא דומה לוועדת חוץ וביטחון.

משה גפני: ועדת חוץ וביטחון זה משהו אחר לגמרי אבל שתדע שיש מקרים כאלה.

משה גפני: המערכת עובדת מאז קום המדינה, היא פועלת בצורה כזאת.

משה גפני: כל עוד שלא היה החוק הזה, לא התערבנו אבל ברגע שיש חוק כזה, אנחנו לא הבן החורג של הממשלה.

משה גפני: כשיש בעיה של יציבות פיננסית, שהולכים לקחת כסף ציבורי מהציבור, צריך שאנחנו נדע את זה.

משה גפני: לא כשהולכים לבצע, לא כשמביאים חוק.

משה גפני: כשראש הממשלה סבור שמדובר על מקרה קריטי אז הוא מדווח, הוא מעדכן.

משה גפני: זה הכל.

רועי פולקמן: הרב גפני, דיווח בזמן אמת כמוהו כהתערבות.

רועי פולקמן: זה לא אותו דבר.

רועי פולקמן: כמו שאתה אומר: כשיהיו החלטות - -

מיקי לוי: אז רועי, מה אתה רוצה?

מיקי לוי: שנהיה פה חותמת גומי?

רועי פולקמן: לא, ממש לא כי בסוף, אם יש תקנות, זה בא לפה.

רועי פולקמן: אם יש חקיקה, זה בא לפה.

משה גפני: ואם תקנות זה גם בא לפה.

רועי פולקמן: אבל לא כל דבר שהממשלה - - -

משה גפני: אני לא אמרתי כל דבר.

רועי פולקמן: אבל זה תקדים.

רועי פולקמן: ברגע שאתה אומר שבתוך - -

משה גפני: תקדים זה לא אבל לא משנה.

רועי פולקמן: למה זה לא תקדים?

משה גפני: ככה, בגלל שבוועדת חוץ וביטחון יש דברים אחרים - - - בזמן אמת.

רועי פולקמן: זה לא בחוק.

רועי פולקמן: אתה לא מחייב בהתייעצות פנימית של הממשלה לבוא לעדכן ועדה בכנסת.

רועי פולקמן: אין לזה תקדים, זה לא עובד ככה.

רועי פולקמן: בכל אירוע אחר זה יבוא לכאן, כל החלטה תבוא לישיבת ועדת הכספים אבל אולי לא רוצים להכניס את השוק ללחץ?

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: זה סיפור אחר מה שאתה אומר.

מיקי לוי: בחור מצטיין ככל שיהיה בן 27 שגמר עכשיו אוניברסיטה, שהוא באגף התקציבים, הוא כן והוא לא.

רועי פולקמן: כי רמת הפיקוח מבחינת סודיות - -

מיקי לוי: - - -

משה גפני: עמדתך הובהרה.

רועי פולקמן: בסדר אבל יש כאן תקדים.

רועי פולקמן: זה לא עובד ככה.

רועי פולקמן: אתה לא מתערב באמצע עבודת הממשלה.

משה גפני: טוב.

משה גפני: בבקשה.

<רוני טלמור: אני מבקשת להוסיף כמה דברים על דבריו של חברי: הוועדה, כמו שאדוני ציין, היא אכן ועדה שאין לה בפני עצמה סמכויות.

<רוני טלמור: היא לא הוקמה כדי לתת סמכויות אלא הוקמה בדיוק בשביל לנהל את הליך העברת המידע בין הרגולטורים והגורמים הרלוונטיים בעניין היציבות הפיננסית מתוך הבנה, כמו שאדוני כבר שמע בישיבות הקודמות, שיש חשיבות גדולה שכל אחד מהרגולטורים - - - הסמכויות שלו, יראה תמונה רחבה של הדברים ולא רק את התמונה שעולה מהמידע שהוא מקבל בתהליכי הפיקוח שלו.

<רוני טלמור: התמונה השלמה מאפשרת לכל אחד מהרגולטורים לעשות שימוש טוב יותר, יעיל יותר ונכון יותר בסמכויות שלו כאשר הוא נדרש לטפל במצבים שנוצרו.

<רוני טלמור: יכול להיות מצב שבו, לצורך העניין, המפקחת על הבנקים תראה כשל מסוים בבנק אחד, שהמפקח או המפקחת על שוק ההון זיהו כשל כזה או אחר בגוף פיננסי שאיננו בנק, נגיד בחברת ביטוח או בקופת גמל אבל כיוון שכל אחד רואה רק את התמונה שלפניו והם לא יראו תמונה כוללת של המידע הזה ביחד עם המידע הזה, הם לא ידעו שאולי הצעד הנדרש והמשמעויות הן יותר רחבות או יותר כוללות ממה שכל אחד יכול לעשות לגבי הגוף המפוקח שלו.

<רוני טלמור: זאת מטרת הוועדה.

<רוני טלמור: מטרת הוועדה איננה שהוועדה תיקח סמכויות מהרגולטורים.

<רוני טלמור: לכן, החוק הזה איננו פוגע בסמכות, לא של בנק ישראל ולא של רגולטור אלא להיפך, הוא מעצים את היכולת שלהם לתת מענה מקצועי וראוי לצרכים של המשק.

<רוני טלמור: עכשיו, אותו סעיף שאדוני מתייחס אליו, סעיף 57ז, גם הוא סעיף של יידוע.

<רוני טלמור: יידוע במצב שבו יתכן שיהיה צריך לעשות שימוש בכספי ציבור ולכן, ראש הממשלה ושר האוצר הם הגורמים שמקבלים את המידע, שכמו שחברי איל זנדברג הסביר, זה מעין תהליך של התייעצות ועדכון פנים-ממשלתי.

<רוני טלמור: ראש הממשלה ושר האוצר הם אלה שיצטרכו לקבל החלטה אילו צעדים ינקטו, ויתכן גם שהם יצטרכו לנקוט צעדים, שהצעדים ינקטו באופן ישיר בידי הרגולטורים.

<רוני טלמור: הרי בנק ישראל, אם נחזור רגע לדוגמה של אותו בנק – נניח לצורך העניין שצריך בנק ישראל לפעול לגבי הון עצמי, לעשות צעדים לגבי הון עצמי של בנק מסוים, יכול להיות שהוא יקבל מידע, יראה שיש כשל ויטפל בזה והוא לא מיידע הלאה, בטח לא שוועדת הכספים - -

מוסי רז: אבל למה?

מוסי רז: כל הזמן אתם אומרים לא, לא, אבל למה לא?

<רוני טלמור: הוא מבצע את התפקיד שלו.

<רוני טלמור: הוא גורם שמקבל החלטה מקצועית בתחום סמכותו ומבצע את החלטתו.

רועי פולקמן: - - -

מוסי רז: יידוע זה התערבות?

רועי פולקמן: בוודאי, בזמן אמת, ברור.

מוסי רז: - - -

רועי פולקמן: לא, זה לא עובד ככה.

משה גפני: רבותי, רועי, בבקשה.

משה גפני: לא חוזרים על זה כל הזמן.

<רוני טלמור: רק עוד שני משפטים - -

משה גפני: החוק עצמו הוא בסדר מבחינתך.

משה גפני: זה שבנק ישראל מאבד את עצמאותו, אתם מסכימים.

<רוני טלמור: אדוני, אנחנו לא רואים את הדברים כמוך.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: הייתי צריך לעבור למשרד המשפטים, האמת שהתפקיד שלי פה לא מתאים.

משה גפני: עם כל הכבוד לכם, אתם מסבירים את הדברים מאוד יפה.

משה גפני: אתם יודעים שזו פגיעה בבנק ישראל.

משה גפני: אתם לא חושבים?

משה גפני: טוב.

<רוני טלמור: - - -

<איל זנדברג: ואם כן, למה זה קשור - - -

משה גפני: דיברת על המפקחת על הבנקים.

משה גפני: מה היידוע הזה פה עושה למפקחת על הבנקים?

משה גפני: זה לא בנק, זה גם חברות ביטוח.

משה גפני: מה את אומרת בזה?

משה גפני: היא לא יודעת כשהיא מדברת על הבנקים?

משה גפני: היא לא יכולה להרים טלפון לדורית זלינגר ולשאול אותה על חברות הביטוח לפני שהיא קובעת משהו על הבנקים?

<רוני טלמור: יש העברות מידע בין רגולטורים שהן עשויות - - -

משה גפני: בסדר, אני מתנצל, אני לא מתווכח.

משה גפני: זאת עמדתך.

משה גפני: אם אני הייתי במשרד המשפטים, הייתי אומר שהחוק הזה לא ראוי אבל כל אחד וה...

<רוני טלמור: אני רק אומר משפט אחד להשלמת הדברים שאמרתי קודם:

<רוני טלמור: במידה שנדרשות כדי לעשות שימוש בכספי ציבור העברות תקציביות, אישורים של ועדת הכספים, יידוע של ועדת הכספים וכל הצעדים שאתם עושים מבוקר עד ערב וכמובן על ידי חקיקה או תקנות, הדברים כמובן יעברו את המסלול הרגיל.

משה גפני: כן, הבנתי.

<רוני טלמור: אנחנו לא סבורים שיש צורך בהסדר המוצע.

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: מי הגברת?

<מיכל עקביה: אני משנה ליועץ המשפטי של משרד האוצר.

משה גפני: אני מבין שעמדתך כמוהם.

<מיכל עקביה: עמדתי כעמדתם, גם שטחנו אותה בפני אדוני בדיון הקודם.

<מיכל עקביה: אני רק מבקשת לחדד לשאלות שעלו פה: השלב שבו אדוני מבקש להוסיף סעיף של עדכון יושב ראש הוועדה הוא שלב פנים-ממשלתי.

<מיכל עקביה: זה לא שלב שבו כבר באים לבצע משהו.

<מיכל עקביה: בשלבים שבאים לבצע, בסבירות גבוהה גם שיש סיכון מערכתי ממשי בין הצורך - - -

משה גפני: ואם ננסח את זה שהיידוע יהיה לאחר קבלת החלטה?

<מיכל עקביה: לאחר קבלת החלטה, הממשלה, זה לא החלטה רק של ראש הממשלה ושר האוצר.

<מיכל עקביה: הם - - - לממשלה.

<מיכל עקביה: לממשלה יש את התהליכים שלה.

משה גפני: זה כתוב בחוק.

<מיכל עקביה: לא, כאן מדובר על דיווח מהוועדה ליציבות פיננסית אל ראש הממשלה ושר האוצר.

<מיכל עקביה: אם הם יסברו שיש צורך בנקיטת אמצעים, ידרשו לעשות את כל האמצעים שצריכים כדי לעשות את זה.

<מיכל עקביה: ככל שזה דורש תיקוני חקיקה, ככל שזה דורש העברות תקציביות, מובן שזה יגיע לוועדת הכספים כ - -

משה גפני: לא, את זה אני יודע, אל תעליבי אותי, אני לא על זה מדבר.

משה גפני: את זה אני יודע.

<מיכל עקביה: הבקשה שלכם היא להקדים את השלב הזה, להכניס את ועדת הכספים - - -

משה גפני: אמרת את זה.

משה גפני: תודה רבה.

<מיכל עקביה: טידה.

<טידה שמיר: שני דברים: 1.

<טידה שמיר: אני מאוד מעריכה את ההגנה שאנחנו מקבלים פה על העצמאות שלנו ועל המעמד שלנו - -

משה גפני: נכון, אנחנו עשינו את החוק.

<טידה שמיר: אבל אני לא רוצה שיישאר לפרוטוקול שיש פה פגיעה בעצמאות בנק ישראל.

<טידה שמיר: אין פה פגיעה בעצמאות בנק ישראל.

<טידה שמיר: התפקיד של יציבות פיננסית הוא לא בלעדי של בנק ישראל, לא בחוק הקיים וגם לא צריך להיות כך.

<טידה שמיר: אז יכולנו את כל הנושא הזה בוועדה ליציבות פיננסית לא להסביר דווקא בחוק בנק ישראל.

<טידה שמיר: הסיבה שזה כן נמצא באכסניה הזאת, זה בכל זאת כדי לתת את המטריה של בנק ישראל עם מעורבות של הפוליטיקה בוועדה הזאת.

<טידה שמיר: אין פה שום דבר לגנות אבל זה לא פגיעה בעצמאות בנק ישראל.

<טידה שמיר: ועכשיו לגבי הסעיף הזה עצמו: אני קצת מצטערת שעשינו פה עבודה של משפטנים, ואני רוצה להסביר את הסעיף הזה בלשון בני אדם:

<טידה שמיר: הוועדה הזאת אמורה לעסוק, התפקיד שלה הוא בעת שגרה.

<טידה שמיר: הסעיף הזה נועד להבהיר שיכול להיות כשיש משבר פיננסי, שעת חירום פיננסית, זה לא התפקיד של הוועדה.

<טידה שמיר: הטיפול במצב כזה יוצא מדי הוועדה ואמור להיות מטופל בידי מי שאחראי לטפל במצבים כאלה.

<טידה שמיר: הסעיף הזה, אם היינו רוצים בפשטות לומר: הוועדה עוסקת רק בעת שגרה אולם בעת חירום זה בסמכות הממשלה.

<טידה שמיר: מכיוון שהחוק לא רצה לדבר על סעיפים של משבר פיננסי או עת חירום, השתמשו בנוסח הזה של סיכון ממשי שאולי יהיה בו שימוש בכספי ציבור.

<טידה שמיר: עוד לא מדובר בשימוש בכספי ציבור כי כל האירוע הזה, שמדובר במשבר פיננסי, הוא לא בחוק הזה.

<טידה שמיר: עכשיו, אם אתם רוצים לבוא ולהגיד שבמשבר פיננסי יש תפקיד גם לוועדת הכספים, זה לא פה.

<טידה שמיר: זה לא פה.

<טידה שמיר: הסעיף הזה רק אומר שכשזה הולך לכיוון הזה, זה יוצא מידי הוועדה.

<טידה שמיר: כמו שאמרה מיכל ממשרד האוצר, הסעיף הזה הוא עוד לא סעיף לא רק של קבלת החלטות, הוא עוד לא סעיף שאפילו מובא לממשלה.

<טידה שמיר: הוא סעיף שמוציא את האיפול, את השיקולים, את האחריות מדי הוועדה.

<טידה שמיר: אז מה נכנס פה יושב ראש ועדת הכספים?

מיקי לוי: אני אגיד לך מה.

מיקי לוי: אני אגיד לך מה בבקשה - -

<טידה שמיר: מצב כזה זה לא בסמכות הוועדה.

מיקי לוי: אני הובלתי כאן מערכה בנושא - - -, ששם היה 300,000,000 שקל שלצערי בסוף היא אישרה אותם חלקית או בצורה כזאת או אחרת.

מיקי לוי: אם מדובר באותה חברת ביטוח, הוא אמור לדעת את זה?

<טידה שמיר: מדובר פה בשלב ההחלטות.

<טידה שמיר: אנחנו לא מדברים - -

מיקי לוי: אז אני מדבר דקה וחצי לפני.

<טידה שמיר: אנחנו לא מדברים על זה.

<טידה שמיר: אנחנו לא מדברים על המצב שיש שימוש בכספי ציבור.

מיקי לוי: אתם בסוף רוצים לעשות מאתנו חותמת גומי.

<טידה שמיר: ממש לא.

מיקי לוי: זה מה שאתם רוצים.

<קריאה: גוף מפקח, לא חותמת גומי.

<קריאה: יש הבדל בין קבלת החלטות לבין לפקח

מיקי לוי: אני רוצה לשאול אתכם: האם הוועדה הזאת, ואני לא מסכים לאיחוד בנק המזרחי לבנק טפחות.

מיקי לוי: זה לא פה.

מיקי לוי: אתם יכולים להגיד, אנשי בנק ישראל, לממונה על הבנקים שאני לא נבהל ואני לא הולך כנראה לבוא ולהתנצל כי גם לא...

מיקי לוי: רציתי להגיד: האם הוועדה הזאת כן יכולה לבחון את העניין או לא יכולה לבחון את העניין?

<טידה שמיר: איזו ועדה?

<טידה שמיר: הכספים?

מיקי לוי: לא, הוועדה הזאת.

<שגית אפיק: הוועדה ליציבות פיננסית.

מיקי לוי: אני שואל אתכם?

מיקי לוי: יש כאן ויכוח נוקב בנושא איחוד בנק מזרחי ובנק טפחות.

מיקי לוי: נוקב.

רועי פולקמן: ואנחנו יכולים לזמן על זה דיונים.

רועי פולקמן: זה לא קשור לזה.

מיקי לוי: ובנק מזרחי הולך להחזיק 42% משוק המשכנתאות במדינת ישראל, להרוס כל חלקה טובה.

אביגדור יצחקי: 44.

מיקי לוי: 44.

מיקי לוי: האם ראוי שהבנקים האלה יתאחדו בניגוד למה שמצהירה המפקחת על הבנקים?

<טידה שמיר: זה לא קשור ליציבות פיננסית.

<טידה שמיר: זה לא הוועדה הזאת.

מיקי לוי: קיבלתי, בסדר.

משה גפני: עורכת דין טידה שמיר, זה קשה לי אבל אני נאלץ לחלוק עליך.

משה גפני: למה?

משה גפני: את אמרת שמדובר בהליך אחד.

משה גפני: הסיכון הממשי הוא... אני קורא את החוק שאנחנו הקראנו אותו בישיבה הקודמת, סעיף 57ו מדבר על תהליך ארוך.

משה גפני: יש בו: מצאה הוועדה ליציבות פיננסית סיכון מערכתי, תמסור בכתב לרשויות הפיקוח.

<טידה שמיר: לרשויות הפיקוח, לא לממשלה.

<טידה שמיר: זה בין רגולטורים.

משה גפני: לרשויות הפיקוח.

משה גפני: אני לא מתערב, אני רק אומר.

משה גפני: יש תהליך.

משה גפני: אחרי זה בפסקה ב – מסרה הוועדה הודעת התרעה, רשאית היא להמליץ לרשויות הפיקוח ותופנה גם לשר שהחיקוק נמצא בתחום אחריותו.

משה גפני: אנחנו לא מתערבים.

<טידה שמיר: זה עדין רגולטורי.

משה גפני: כן, לא מתערבים.

משה גפני: אחרי זה סעיף ג – בהמלצה ייקבע מועד לתגובת רשות הפיקוח וכולי.

משה גפני: לא מתערבים.

משה גפני: מצאה הוועדה שתגובת הנמען אינה מספקת, תודיע על כך לנמען.

משה גפני: אנחנו לא בעניין, אנחנו אפילו לא יודעים מזה.

משה גפני: סעיף ה – הוועדה ליציבות הפיננסית רשאית בהחלטה שהתקבלה ברוב של 80% מהמשתתפים בהצבעה ולאחר ששמעה את הנמען להודיע לציבור - אנחנו לא מתערבים, אנחנו קוראים על זה בעיתון.

משה גפני: עד כאן בסדר?

משה גפני: יש תהליך.

משה גפני: ממשיכים הלאה, החוק לא מפסיק פה.

משה גפני: מצאה הוועדה ליציבות פיננסית כי קיים סיכון מערכתי ממשי וכי לשם מניעת הסיכון האחראי יאסור בנקיטת אמצעים הקוראים לשימוש בכספי הציבור, תדווח על כך לראש הממשלה ולשר האוצר.

משה גפני: מגיע השלב שבו צריך להודיע.

משה גפני: ראש הממשלה לא מתערב בדברים האלה, עד עכשיו הוא לא התערב בכלל.

משה גפני: מודיעים לראש הממשלה: תדע לך, הולך להיות משבר ממשי ביציבות הפיננסית של מדינת ישראל.

משה גפני: וכאן אנחנו באים ואומרים - אני מוכן לרכך את הנוסח אבל כאן אנחנו באים ואומרים, ולפי דעתי זה מה שיקרה: המדינה הולכת להתרסק כלכלית, יש בעיה עם היציבות הפיננסית - -

<קריאה: חס וחלילה.

<קריאה: על זה טידה אמרה קודם שאין תהליך אחד, זה בסדר, אני מסכים.

רועי פולקמן: אבל זה לא האירוע כי מצב חירום זה לא הסיפור כאן.

משה גפני: תגיד לי, אתה בבנק ישראל?

משה גפני: אתה מהאוצר?

משה גפני: בסדר, אבל מותר לי להגיד את העמדה שלי, שזאת העמדה של רוב חברי הוועדה.

משה גפני: אם רוב חברי הוועדה יחשבו אחרת, אני לא אומר את זה.

רועי פולקמן: - - -

משה גפני: בסדר, רועי תשמע: אם אתה עם משרד האוצר באש ובמים - -

רועי פולקמן: לא אמרתי אבל אם יש הצדקה - -

משה גפני: אם אני יכול לשכנע אותך, אז תקשיב.

מוסי רז: רק בקדנציה הזאת.

משה גפני: אז תקשיב.

רועי פולקמן: יושב פה בנק ישראל, היועצת המשפטית.

משה גפני: הכל להגיד או רק חלק?

משה גפני: סיכון ממשי - -

מיקי לוי: - - -

משה גפני: - - יש בעיה של יציבות פיננסית ממשית.

משה גפני: אני סבור, וכך סבורים חלק מחברי הוועדה, אולי אפילו הרוב, אנחנו סבורים שכשמגיע מצב כזה, רק מצב כזה - לא כל הסעיפים שהקראנו קודם – מגיע מצב כזה, מדווחים על זה לראש הממשלה.

משה גפני: ראש הממשלה, אם הוא סבור, הוא לא תמיד סבור, הוא מחליט לדווח ליושב ראש הוועדה פה, אמרנו את זה בגלל הסודיות, ואז שואל איל זנדברג: אז מה אני אעשה עם זה?

רועי פולקמן: זה לא הוועדה, זה רק הוא.

משה גפני: אבל תקשיב למה שאני אומר לך: אני הולך לראש הממשלה ואני הולך לשר האוצר ואני אומר לו שזה המצב.

משה גפני: המצב, אה, זה לא כמו שתיארו את זה הוועדה ליציבות פיננסית, נשאיר את זה אצלנו.

משה גפני: אם זה באמת הולך להיות דבר דרמטי, אז אני מבקש רשות מראש הממשלה ומשרד האוצר לדבר עם חברי הוועדה, ולדבר בשקט.

משה גפני: והוכח - -

רועי פולקמן: הוא יכול לעשות את זה גם ככה, אתה לא יכול לעגן את זה בחקיקה.

משה גפני: אבל זה לא כתוב בחקיקה מה שאמרתי עכשיו.

רועי פולקמן: ואולי זה לא מתאים שהוא יעדכן?

רועי פולקמן: זה מערכת יחסים.

רועי פולקמן: זה לא סביר לעגן בחקיקה לחייב את ראש הממשלה לעדכן בסיטואציה - -

משה גפני: טוב.

משה גפני: שגית בבקשה, היועצת המשפטית של הוועדה.

<שגית אפיק: בעקבות ההערות של חברי, גם בדיון הקודם וגם אתמול לגבי הסעיף הזה, אני התייעצתי עם היועץ המשפטי לכנסת לגבי המודל הזה, וגם הוא חשב שזה בעייתי לעגן אותו בחקיקה, והוא ביקש להצביע על היבט אחר דווקא, מנימוקים קצת שונים מאלה שעלו כאן.

<שגית אפיק: הוא הביע חשש שבמקרה שבו אנחנו נעגן בחקיקה מצב שבו יצטרכו לעדכן רק יושב ראש ועדה בעניין מסוים, ייווצר מצב שבו בעצם תפגע יכולתה של הוועדה לאחר מכן לפקח כיוון שלכאורה היא היתה שותפה לתהליך, יושב ראש הוועדה לכאורה היה שותף לתהליך, הוא הסתכל על זה אבל גם בעיניים של יושב ראש ועדה לעומת ועדה, שיושב ראש ועדה שותף לתהליך ואז נוצר מצב שהוועדה עצמה כבר לא תוכל לעשות את עבודת הפיקוח הדרושה.

<שגית אפיק: הוא חשש שזה עלול לפגוע ולייצר איזה שהוא תהליך בעייתי גם ביחס לוועדות אחרות ברגע שזה יעוגן בחקיקה ביחס ל - -

משה גפני: איזה ועדות אחרות?

<שגית אפיק: ועדת חוץ וביטחון במיוחד כיוון שבוועדת חוץ וביטחון היום נוצרה פרקטיקה מסוימת שבה מעדכנים את יושב ראש הוועדה - -

רועי פולקמן: - - -

<שגית אפיק: רגע, תוך שימוש - הממשלה עושה את העדכון הזה על מנת להשתמש בכך, כך שלאחר מכן לא תוכל ועדת חוץ וביטחון לבצע את הפיקוח.

<שגית אפיק: הוא מביע את החשש שברגע שאנחנו נעגן תקדים של מודל כזה, הדבר ייעשה בו שימוש לרעה בוועדה ההיא, בוועדה הזו ובכלל.

משה גפני: תודה רבה.

רועי פולקמן: אני מציע שנאשר את זה ותהיה הסכמה שמעדכנים אותך.

משה גפני: מאה אחוז.

משה גפני: אנחנו נאשר את מה שיהיה לו רוב.

משה גפני: אני מבקש לומר שני דברים לגבי מה שאמרה היועצת המשפטית של הוועדה, שגית: ראשית, אני יודע שפנו מהממשלה ליועץ המשפטי של הכנסת, והתהליך הזה לא מקובל עלי.

משה גפני: עם כל הכבוד, יש יועצת משפטית לוועדה, תפנו ליועצת המשפטית של הוועדה.

משה גפני: לא מקובל עלי הדבר הזה.

משה גפני: דבר שני – ההבדל בין ועדת חוץ וביטחון לגופו של עניין של מה שאמרת:

משה גפני: ועדת חוץ וביטחון היא ועדה שיש לה ועדות משנה שעוסקות בנושא של חוץ וביטחון באופן מעשי כל הזמן.

משה גפני: הדיווח ליושב ראש הוועדה שם הוא משהו אחר לחלוטין.

משה גפני: המציאות הזאת היא שוועדת הכספים היא במעמד שונה לחלוטין מוועדת חוץ וביטחון.

משה גפני: זה לא ישליך.

משה גפני: אני חושב שאתם טועים בעניין הזה.

משה גפני: על כל פנים, זה לא ישליך על הוועדה כאן, הוועדה כאן זה משהו אחר לחלוטין.

משה גפני: זה לא נאמר כל יום, זה נאמר בקבלת החוק, שהחוק הזה לדעתנו הוא חוק בעייתי.

משה גפני: הוא לא חוק מעשי, הוא לא חוק של נושאים שבהם הולכים לעשות את זה מהיום למחר.

משה גפני: אלה נושאים של יידוע, שהאחד מיידע את השני, זה מה שהוסבר כל הזמן כאן וגם עכשיו.

משה גפני: המפקחת על הבנקים צריכה לדעת מהממונה על הביטוח שגם בחברות הביטוח יש בעיות ואנחנו לא מתערבים בזה.

משה גפני: אנחנו נמצאים בעניין רק אחרי שקרה הכל.

משה גפני: אמרו לשר הממונה על אותו פיקוח ודיברו עם הרשויות שעוסקות בעניין הזה, ורק אחרי זה קרה מצב שבו יש בעיה עם היציבות הפיננסית של מדינת ישראל, אני לא רוצה להשתמש במשפטים יותר קשים.

משה גפני: ואז זה עובר לראש הממשלה ולשר האוצר.

משה גפני: אני מוכן שהנוסח יהיה מרוכך יותר.

משה גפני: מוכן שיהיה אחרי קבלת החלטה אצלם אבל זה לא יכול להיות שמדובר על יידוע של מצב כלכלי במדינת ישראל, קריטי, משמעותי, שאנחנו נהיה מחוץ לעניין והעיתונאים יהיו בפנים.

משה גפני: אין מציאות כזאת.

משה גפני: אנחנו במשטר לא תקין.

משה גפני: אנחנו במצב שבו המצב הכלכלי של מדינת ישראל הוא בעייתי ואנחנו, שצריכים לקבל את ההחלטות, אנחנו חותמת הגומי?

משה גפני: אחרי שתהיה כותרת ראשית ב"כלכליסט" - -

רועי פולקמן: - - - אתה יכול להגיד את זה על כל דבר שהממשלה עושה.

משה גפני: לא נכון.

משה גפני: אני אומר את זה אבל זה לא קשור לחוק הזה.

רועי פולקמן: מחליטים החלטות בכל משרד - תכניות לתחבורה, תכניות לדיור - - -

משה גפני: טוב.

רועי פולקמן: יש צמתים שבם מגיעים לכנסת, באישורי תקציב, בתקנות.

רועי פולקמן: אי אפשר תוך כדי - -

מוסי רז: אבל מביאים פה חקיקה חדשה - -

רועי פולקמן: אתה יכול להגיד ששר התחבורה כל פעם שמבקש - -

מוסי רז: אני יכול להגיד שאני רוצה שבוועדה הזו יהיה נציג ציבור.

רועי פולקמן: ברור.

משה גפני: מה ברור?

מוסי רז: אני רוצה שיהיה נציג של התנועות החברתיות.

משה גפני: בנק ישראל, משרד המשפטים, משרד האוצר – אם יהיה כתוב: הוחלט על אמצעים הדרושים למניעת הסיכון המערכתי, הממשי או הפחתתו, מה שכתוב בחוק, שראש הממשלה ושר האוצר... יעדכן ראש הממשלה וכולי, מיד לאחר קבלת ההחלטה.

משה גפני: זה בסדר?

משה גפני: אני לא בטוח שאני רוצה את זה אבל אם נציע את זה אתם תסכימו?

<רוני טלמור: אם האמצעים האלה כרוכים ב - -

משה גפני: לא כרוכים בשום דבר.

משה גפני: החליטו, הם קיבלו החלטה שהם עושים א',ב',ג', לא יודע מה.

<רוני טלמור: זה צעדים שאינם כרוכים - -

משה גפני: יכול להיות שלא בהעברה תקציבית ולא בחקיקה.

רועי פולקמן: הרב גפני החליט שלא עושים כלום.

משה גפני: מה?

רועי פולקמן: החליט שהציקו לו, אמר: השתכנעתי.

<שגית אפיק: לפי המודל שהציג עכשיו – לא.

רועי פולקמן: כן, הוא אומר: שקלתי - - -

משה גפני: אז לא.

רועי פולקמן: אז רק אם יש צעד?

רועי פולקמן: אז אומרים לך שאם יש צעד זה ממילא מגיע לפה.

<שגית אפיק: מגיע בדיעבד.

<שגית אפיק: הוא אומר שבזמן - - -

רועי פולקמן: הוא אומר:

רועי פולקמן: החליט שצריך העברה תקציבית - -

משה גפני: אני מביא את זה להצבעה.

<שגית אפיק: שבעת ההחלטה יודיעו לו.

משה גפני: רגע שגית, אני מביא את זה להצבעה.

משה גפני: אם אתם מסכימים לזה, אז אני אתייעץ עם החברים ונביא את זה.

משה גפני: אם לא - -

<טידה שמיר: זה לא המקום.

<טידה שמיר: החוק לא עוסק בכלל בטיפול במשבר פיננסי ואתה כבר מבקש - - -

משה גפני: בסדר, אז מה?

משה גפני: אז זה לא המקום.

משה גפני: אין לי מקום אחר.

משה גפני: אני מרכך ומרכך ומרכך ומתברר שאתם לא מאמינים לוועדת הכספים.

רועי פולקמן: הרב גפני, אתה יכול להעלות את זה כהסתייגות?

משה גפני: לא, אין דבר כזה, אני מצביע פה, בוועדה.

משה גפני: למה?

רועי פולקמן: כי מה יצא מזה?

משה גפני: מה שייצא.

משה גפני: אתם מסכימים למה שאמרתי עכשיו?

<מיכל עקביה: הנוסח הזה לא פותר את ההסתייגות שלנו.

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: אז אתם לא מסכימים גם לזה?

<מיכל עקביה: לא.

משה גפני: בסדר, אז נצביע.

<שגית אפיק: יש לנו לעבור על שני דברים.

משה גפני: בבקשה.

משה גפני: רגע, אני רוצה להצביע על זה כדי שנדע איפה אנחנו עומדים בגלל שאם זה לא מתקבל אז...

רועי פולקמן: אתה רוצה לעצור את כל החוק הזה?

משה גפני: אני לא יודע מה שאני רוצה לעשות.

משה גפני: הלוואי והייתי יודע.

<מיכל עקביה: אדוני היושב ראש, אני רק מבקשת להודיע לוועדה שאם זה הנוסח שעולה להצבעה אז משרד האוצר יבחן אם לפעול למשוך את הצעת החוק או להגיש הסתייגות או - - -

רועי פולקמן: בשביל מה צריך את כל החוק הזה?

משה גפני: רגע.

משה גפני: אתה לא מאפשר לי לנהל את הוועדה, אני לא שמעתי מה היא אמרה.

רועי פולקמן: היא אמרה שהם רוצים למשוך את החוק.

משה גפני: מה את אומרת?

משה גפני: שאם הסעיף הזה יתקבל, אני הולך להצביע עליו.

משה גפני: אם הוא יתקבל?

<מיכל עקביה: אנחנו נפעל אם לפעול למשוך את הצעת החוק או להגיש הסתייגות או רביזיה, להגיש בקשה לדיון - -

מיקי לוי: מי זה הגיש רביזיה?

רועי פולקמן: אני.

רועי פולקמן: אני אמרתי כבר שאגיש.

משה גפני: אני רוצה לדעת רק דבר אחד: האם המעורבות הזאת של איש הרשות המחוקקת יחד אתכם, הוא מגיש רביזיה שאת מבקשת?

רועי פולקמן: היא לא ביקשה.

רועי פולקמן: אני אמרתי את זה דקה לפני, אתה רוצה לבדוק את זה?

משה גפני: בסדר.

משה גפני: לא היה תקדים כזה.

רועי פולקמן: איזה תקדים?

רועי פולקמן: ברור שהיה.

רועי פולקמן: משרד המשפטים, בנק ישראל, משרד האוצר - - -

מיקי לוי: - - - אנחנו גם נצביע על הרביזיה, רועי.

מיקי לוי: תגיש רביזיה, נצביע עליה.

<קריאות: - - -

מיקי לוי: תמשכו את החוק.

משה גפני: רגע.

משה גפני: רועי, זה משהו נורא הדבר הזה.

משה גפני: אני הולך להצביע על זה.

<טידה שמיר: אולי אני יכולה להציע פשרה?

משה גפני: רגע, אני כבר אתן לך.

משה גפני: אני הולך להצביע על זה.

משה גפני: אם זה יתקבל, תגידי בבקשה מיד, אני לא רוצה לעשות עבודה סתם.

משה גפני: תגידי מיד אם אתם רוצים שנעצור את החוק, ונעצור את החוק אם זה יתקבל.

משה גפני: אם זה ייפול אז הכל בסדר.

רועי פולקמן: הרב גפני, אני אומר לך מה אני מציע לאוצר לעשות - -

משה גפני: רגע, אבל זכות קדימה לנשים.

רועי פולקמן: בבקשה, זה נכון.

משה גפני: במיוחד שזו טידה.

משה גפני: בבקשה, מה את מציעה פשרה?

<טידה שמיר: יש לנו סעיף שאומר שדיוני הוועדה והכל יהיה חסוי.

<טידה שמיר: אולי אפשר להציע שהוועדה תהיה רשאית לפרסם לוועדת הכספים ולציבור, כמו הוועדה המוניטרית, סיכום מהדיונים אם אין בזה כדי לפגוע ביציבות - -

משה גפני: לא, לא.

משה גפני: טידה, לא על זה אנחנו מדברים.

משה גפני: יש פה ויכוח עמוק בכל העניין הזה.

משה גפני: זה לא הנושא של ליידע.

משה גפני: הרי את יודעת - -

<טידה שמיר: אבל זה שקיפות ויידוע.

משה גפני: - - את יודעת שגם אני וגם חברים בוועדה יכולים לבוא לחברים בוועדה של היציבות הפיננסית ולקבל מידע.

משה גפני: את יודעת את זה.

משה גפני: זו תמונת המצב, אנחנו לא צריכים את הדיווח שמגיע אחרי שזה התפרסם בכל המערכות.

משה גפני: לא זה הנושא.

משה גפני: האם אנחנו חלק מהעניין של יציבות פיננסית?

משה גפני: אנחנו חלק מתוך העניין הזה, שזה נושא שבאמת נוגע לא לפעולות המעשיות של הממשלה אלא זה נוגע לאיך אנחנו מתייחסים לכל העניין הכלכלי.

<טידה שמיר: אבל פה אפילו הממשלה לא יודעת.

<טידה שמיר: הממשלה כמכלול.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: רועי, רצית להגיד משהו כי אני הולך להצבעה על הסעיף הזה?

משה גפני: אם היא אומרת שהם יציגו, אני אעצור את החקיקה.

רועי פולקמן: אני מבקש שלא ימשך שום דבר, צריך להתקדם, זה הכל, לפי הסעיף ואני אגיד עליו רביזיה.

משה גפני: מה להתקדם?

משה גפני: סיימנו את החוק.

רועי פולקמן: אז אני אומר:

רועי פולקמן: בוא נאשר את החוק, אני מציע שזה יעלה כהסתייגות.

רועי פולקמן: למה לתקוע את כל החוק?

משה גפני: טוב, אז אתם אומרים שגם אם אני אביא את המרוכך אתם תהיו נגד?

<מיכל עקביה: העמדה המקצועית שלנו - -

משה גפני: לא, מה מקצועי?

משה גפני: אנחנו פה מדברים מקצועית.

משה גפני: גם אני מקצועי.

רועי פולקמן: הרב גפני, אם היא באה לתקוע את החוק הזה - -

משה גפני: אז לא.

משה גפני: אני לא אמרתי לתקוע.

רועי פולקמן: למה לתקוע את החוק?

רועי פולקמן: אם היתה לה מספיק משמעות דרמטית.

רועי פולקמן: ..

משה גפני: זה כבר הופך להיות דרמטי.

משה גפני: בהתחלה זה לא היה.

רועי פולקמן: זה פרינציפ אולי אבל זה לא דרמטי.

משה גפני: כשמיקי לוי הציע את זה, זה לא היה דרמטי.

משה גפני: זה הפך פתאום להיות דרמטי מפני שאני הייתי בטוח שהם מקבלים את זה.

משה גפני: בקיצור, אם אני מביא את המרוכך אתם גם מתנגדים, אותו דבר?

משה גפני: אז אני מביא את הרגיל: אחרי סעיף קטן (א) יבוא בסעיף 57ז:

משה גפני: סבר ראש הממשלה שלשם מניעת הסיכון או הפחתתו יהיה צורך בנקיטת אמצעים הכרוכים בשימוש בכספי הציבור, יעדכן על כך את יושב ראש ועדת הכספים של הכנסת.

משה גפני: לא אחרי קבלת החלטה לפי מה שהיה קודם.

משה גפני: מי בעד אישור הסעיף הזה ירים את ידו?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: בעד – הרוב

משה גפני: נמנעים – אין

רועי פולקמן: אני נגד, אני מגיש רביזיה ונדבר על זה אחר כך, כמו שאמרתי.

משה גפני: טוב.

משה גפני: אז...

רועי פולקמן: אתה יודע, לא רוצים להגיע למקום של גיוס קואליציוני.

משה גפני: זאת אומרת שאני לא יכול להצביע עכשיו על החוק.

רועי פולקמן: נכון, מה לעשות?

רועי פולקמן: מה אתה רוצה שאני אעשה?

מיקי רוזנטל: תגיש רביזיה על כל החוק.

רועי פולקמן: לכן ביקשתי שנצביע על החוק.

משה גפני: בקשתך לא התקבלה.

רועי פולקמן: בסדר, זו זכותך.

רועי פולקמן: מה אתה רוצה שאני אעשה?

<שגית אפיק: אתה יכול סעיף סעיף - - -

<טידה שמיר: אבל אתה שומע שמכלל הן אתה שומע לאו כי המחשבות האחרות של ראש הממשלה הוא לא יספר לך.

<טידה שמיר: פה הוא מספר לך רק - -

משה גפני: הוא לא חייב דרך אגב.

משה גפני: סבר ראש הממשלה – זה הכל בידיים שלו.

<טידה שמיר: סבר או יעדכן.

<טידה שמיר: יש לו מחשבה, הוא צריך לספר לך על המחשבות שלו אבל מחשבות אחרות הוא לא יספר.

משה גפני: אבל טידה, הוא יכול להחליט שהוא לא חייב לעדכן.

משה גפני: הרי סבר ראש הממשלה.

<טידה שמיר: הוא לא סבר - - -

משה גפני: הבנתי, בסדר.

משה גפני: יהיה בסדר.

משה גפני: יש בעיות יותר קשות במדינה מאשר הסעיף הזה.

מיקי רוזנטל: באמת רציתי לשאול אותך על הבעיות הקשות אדוני.

מיקי רוזנטל: ההלכה מאפשרת לעבוד עם ארגון פשע לא יהודי?

משה גפני: לסעיף 1 יש הערות?

משה גפני: מי בעד סעיף 1 בהצעת החוק ירים את ידו?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: בעד – הרוב

משה גפני: נמנעים – אין

משה גפני: סעיף 1 אושר.

משה גפני: סעיף 2 נמחק.

משה גפני: סעיף 3 הופך להיות סעיף 2.

<שגית אפיק: כן.

<שגית אפיק: בעמוד 4 בסעיף 3, זה הסעיף שעוסק בהרכב.

<שגית אפיק: יש להקריא משהו?

<שגית אפיק: לא.

<שגית אפיק: הסעיף שעוסק בהרכב חברי הוועדה - בעמוד 4 למעלה יש סיכום שנעשה עם הוועדה, מה קורה במצב שבו יהיה הבדל בין המפקח על נותני שירותים פיננסיים לבין הממונה על שוק ההון.

<שגית אפיק: ואז סוכם שאם ימונה מפקח על נותני שירותים פיננסיים אז יהיה: המפקח, חבר הוועדה ליציבות פיננסית, והנגיד ימנה חבר נוסף מקרב עובדי הבנק.

<שגית אפיק: עכשיו, אנחנו, איל ואני, הבנו שזה סעיף שאתה מבקש שייכנס לנוסח.

<שגית אפיק: חברי ממשרדי הממשלה הבינו, וכך גם תומך הפרוטוקול במה שהם הבינו, שזה ייכנס רק לפרוטוקול, ההתחייבות הזאת שלהם.

<שגית אפיק: אני השארתי את זה כאן רק כדי להפנות את תשומת הלב כי אני הכנסתי את זה לנוסח.

<שגית אפיק: אתה אמרת שאתה אומר את זה לפרוטוקול.

משה גפני: מה אתם אומרים?

משה גפני: אנחנו לא רבים על הכל, רק על הסעיף ההוא אנחנו רבים.

משה גפני: ברוך, בבקשה.

<ברוך לוברט: אני היועץ המשפטי של רשות שוק ההון.

<ברוך לוברט: היתה החלטה של אדוני להבנתנו, לפני שני דיונים, בדיון פה, שהנושא הזה ייכנס רק לפרוטוקול ולא לחוק.

<ברוך לוברט: לכן, אנחנו - -

<שגית אפיק: גם אני חושבת שזה נכון יותר שזה יישאר בפרוטוקול.

<שגית אפיק: אני הבנתי שאתה לא קיבלת את העמדה הזאת ולכן - -

משה גפני: כן רק מקצועית, איך יוכלו למנות שני חברים נוספים?

משה גפני: אני בעד שזה יהיה בפרוטוקול.

<ברוך לוברט: לא צריך למנות.

<ברוך לוברט: יהיה ארבעה וארבעה, מה שהחוק קובע.

משה גפני: ומה יהיה עם השניים האלה?

<נירית איבי: אני יועצת למנכ"ל משרד האוצר.

<נירית איבי: אתה בעצם מחריג בסעיף הזה, שאם יש מפקח אחר אז - - - כלומר, אתה יכול גם להשאיר - - - המפקח על הבנקים יוצא מבנק ישראל, מה קורה?

<נירית איבי: האם צריך לעשות עוד מפקח מרשות שוק ההון?

<נירית איבי: אתה מחריג את ההחרגה של אם הפיקוח יוצא מרשות ההון, וחבל להחריג רק את זה.

<נירית איבי: יש לזה הרבה מקרים.

משה גפני: טוב, אני החלטתי שאני לא רב אתכם על החוק הזה על שני דברים, רק על דבר אחד אז אני מקבל את זה, זה יהיה בפרוטוקול.

<נירית איבי: תודה אדוני היו"ר.

רועי פולקמן: כבר התקדמנו.

רועי פולקמן: בוא תריב אתם על זה, מה אכפת לך?

רועי פולקמן: תהיה גמיש.

משה גפני: הלאה.

משה גפני: שגית, אנחנו צריכים להצביע?

<שגית אפיק: בעמוד 6 למטה, סעיף 57ה.

<אייל לב ארי: סעיף 75ה(ד)(2):

<אייל לב ארי: מידע פרטני לגבי יחיד בפעילותו של גוף פיננסי – אנחנו מוחקים את המילה "בלבד גם אם אינו תאגיד - -

משה גפני: רבותי, אני רוצה לסיים.

משה גפני: אתם מקשיבים למה שהוא אומר?

משה גפני: אני מצביע על זה.

<אייל לב ארי: - - שהיקף פעילותו עולה על ההיקף שקבע שר האוצר נוסיף בצו, בהסכמת הנגיד ואישור ועדת הכספים של הכנסת; לדרישת מידע לפי פסקה זו יצורפו נימוקים בכתב.

<אייל לב ארי: "

משה גפני: יש עוד הערות לסעיף 2?

<קריאה: - - -

<אייל לב ארי: 57ה(ד)(2) - מוחקים גם - - - וגם שהקביעה של הסכום תיעשה בצו.

<אייל לב ארי: בעמוד הבא, בסעיף 57ו(ה) - -

<נירית איבי: רגע, אנחנו ב-57ה(ד)(2)?

<אייל לב ארי: מידע פרטני לגבי גוף פיננסי, גם אם אינו תאגיד, שהיקף פעילותו עולה על ההיקף שקבע שר האוצר בצו, בהסכמת הנגיד, אישור ועדת הכספים של הכנסת; לדרישת מידע לפי פסקה זו יצורפו נימוקים בכתב.

<אייל לב ארי: בסדר?

משה גפני: לא צריך להכניס את זה בחוק.

משה גפני: אם הוועדה ליציבות פיננסית מחליטה לפרסם דברים מתוכה או פרוטוקול או החלטה או מידע - -

<טידה שמיר: כרגע לפי נוסח החוק היא לא יכולה.

משה גפני: אז אני מציע להוסיף את זה.

<טידה שמיר: גם אני חושבת.

משה גפני: יש התנגדות, ברוך, משרד המשפטים?

משה גפני: לא, משרד המשפטים לא כל כך נוגע לזה.

משה גפני: אנחנו עושים סעיף שאם הוועדה מחליטה שיש דברים שהיא רוצה לפרסם, היא תהיה רשאית לעשות את זה.

<ברוך לוברט: אין לנו בעיה.

<טידה שמיר: אני אעביר את הנוסח שלנו.

משה גפני: מה עוד?

<אייל בן ארי: בעמוד הבא, סעיף 57ו(ה).

<נירית איבי: 57ו(א)?

<אייל לב ארי: לא.

<אייל לב ארי: ה"בכתב" כבר נכנס לנוסח בפעם הקודמת.

<אייל לב ארי: רק ב-57ו(ה) יש תיקון: שמידע פרטני שיש בו כדי לזהות פעילותו של גוף פיננסי או לקוח שאינם תאגיד; בסדר?

משה גפני: מי בעד סעיף 3 ירים את ידו?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: בעד – הרוב

משה גפני: נמנעים – אין

משה גפני: הלאה.

משה גפני: מי בעד סעיפים 4 ו-5 כהצעת הוועדה?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע"

משה גפני: בעד – הרוב

משה גפני: נמנעים – אין

משה גפני: סעיפים 4 ו-5 אושרו כהצעת הוועדה.

משה גפני: מה נשאר לנו?

<שגית אפיק: היו לכם תיקונים עקיפים חדשים.

<שגית אפיק: את רוצה להקריא?

<קריאה: לא, זה הוכנס.

מיקי רוזנטל: לא, השאלה אם זה הוקרא או לא הוקרא?

משה גפני: תקריאו מהר.

<אורנה: "בסעיף 6 בפקודת הבנקאות, 1941 (1) בסעיף (ג1), במקום "וכדי למנוע" יבוא "כדי למנוע" ואחרי "לקיים את התחייבויותיו" יבוא "וכדי לתמוך ביציבותה של המערכת הפיננסית ובפעילותה הסדירה"; (2) בסעיף 15א2(א), במקום "לעובדת בנק ישראל לשם מילוי תפקידו" יבוא "לעובד בנק ישראל לוועדה ליציבות פיננסית כהגדרתה בחוק בנק ישראל", ובמקום "במשרד האוצר" יבוא "כמשמעותו בחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח), התשע"א-1981".

<אורנה: 7.

<אורנה: בחוק ניירות ערך, התשכ"ח-1968 (1) - -

משה גפני: סעיף 7 הוקרא?

<שגית אפיק: כן, סעיף 7 הוקרא.

<שגית אפיק: באו לכאן נציגים של הרשות לניירות ערך והקריאו אותם.

משה גפני: אז תמתיני בבקשה.

משה גפני: סעיף 6 ו-7, כפי שהוקרא עכשיו וכפי שהוקרא בישיבה הקודמת, מי בעד אישור שני הסעיפים 6 ו-7 עם התיקונים?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: בעד – הרוב

משה גפני: נמנעים – אין

משה גפני: הסעיפים אושרו.

משה גפני: סעיף 8.

<אורנה: "8.

<אורנה: בחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח), התשמ"ע-1981 – (1) בסעיף 2(ב), במקום "וכדי למנוע" יבוא "כדי למנוע" ואחרי "לקיים את התחייבויותיו" יבוא "וכדי לתמוך ביציבותה של המערכת הפיננסית ובפעילותה הסדירה"; (2) בסעיף 50ב(א), במקום "לבנק ישראל" יבוא "לבנק ישראל, לוועדה ליציבות פיננסית כהגדרתה בחוק בנק ישראל, התשע"-2010".

<אורנה: "

משה גפני: מי בעד סעיפים 8,9,10,11,12,13?

משה גפני: בעד – הרוב

משה גפני: נמנעים – אין

משה גפני: הסעיפים אושרו.

משה גפני: תקריאי את סעיף 14.

<אורנה: "בחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (שירותים פיננסיים מוסדרים), התשע"ו- 2016 (1) בסעיף 4(א), במקום "וכדי" יבוא "כדי", ואחרי "לקיים את התחייבויותיו" יבוא "וכדי לתמוך ביציבותה של המערכת הפיננסית ובפעילותה הסדירה"; (2) בסעיף 98(א)(1), במקום "לבנק ישראל" יבוא "לבנק ישראל, לוועדה ליציבות פיננסית כהגדרתה בחוק בנק ישראל, התש"ע-2010".

<אורנה: "

משה גפני: אני מציע שתבטל את הרביזיה על הסעיף הזה כדי שתהיה הסתייגות למליאה.

משה גפני: סעיף 14, כפי שהוקרא עכשיו, מי בעד אישור סעיף 14 ירים את ידו.

משה גפני: מי נגד, מי נמנע?

משה גפני: בעד – הרוב

משה גפני: נמנעים – אין

משה גפני: הסעיף אושר.

משה גפני: חבר הכנסת רועי פולקמן, אנחנו סיימנו את החקיקה.

משה גפני: יש פסקה אחת ששנויה במחלוקת קשה.

משה גפני: אני לא מציע לעכב את החוק בוועדה.

משה גפני: אני מציע שתגיש הסתייגות למליאה.

משה גפני: אם יהיה רוב לקואליציה שהיא תחליט את זה, אני לא יודע.

רועי פולקמן: אני יכול תמיד למשוך את הרביזיה.

רועי פולקמן: בוא נדבר על זה אחר כך ונחליט.

משה גפני: תודה רבה לכם.

משה גפני: הישיבה נעולה.