הוועדה המשותפת לוועדת החוקה, חוק ומשפט ולוועדת הכספים לפי חוק נכסים של נספי השואה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 2, 2017-12-20 10:00

משה גפני: אני פותח את הישיבה של הוועדה המשותפת.

משה גפני: אני מקדם בברכה את יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, חבר הכנסת ניסן סלומינסקי, שהוא יושב-ראש הוועדה המשותפת שעליה נדון עכשיו.

משה גפני: אני מקדם אותך בברכה ואת הייעוץ המשפטי, את צוות ועדת החוקה.

משה גפני: אנחנו דנים בפרק ג' של חוק הטבות לניצולי שואה (הוראת שעה), ואנחנו דנים על הצעת חוק פרטית שלי, של דוד ביטן וכמובן של מרב מיכאלי, שהיא הראשונה.

מרב מיכאלי: יש לי זכות שאתם חתומים איתי על הצעת החוק הזאת.

משה גפני: אומר לי חבר הכנסת סלומינסקי שזה בעיקר נוגע לפרק ג' בחוק הטבות לניצולי שואה, בחוק הממשלתי, ואני שואל אותך, גברתי, האם תסכימי למזג את החוק עם החוק הממשלתי?

מרב מיכאלי: אכן כן, אסכים ואשמח, ורק שנוודא באמת - - -

משה גפני: כן.

משה גפני: לא נביא חוק אחד ולא נביא את החוק השני, זה ברור.

מרב מיכאלי: אבל שנוודא שהעקרונות של הצעת החוק הפרטית נשמרים בנוסח שנקבל.

משה גפני: אני מבקש להצביע על מיזוג הצעת החוק של מרב מיכאלי ואחרים עם הצעת החוק הממשלתית, ובתנאי שאנחנו נשמור על העקרונות שמופיעים בהצעת החוק הפרטית, זה ברור לגמרי.

<שגית אפיק: זה מצריך אישור ועדת הכנסת.

משה גפני: בסדר גמור.

משה גפני: אני מבקש ממי שחבר בוועדה המשותפת שיצביע בעד המיזוג של הצעת החוק הפרטית עם הצעת החוק הממשלתית, כפי שאמרתי.

משה גפני: מי בעד?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

אלעזר שטרן: אולי כדאי שתקריא, יש פה שאלות מי חבר בוועדה המשותפת.

משה גפני: חבר הכנסת ניסן סלומינסקי – יו"ר; בני בגין; מרב מיכאלי; אלעזר שטרן; טלי פלוסקוב; משה גפני; יצחק וקנין; מיקי זוהר; מיק רוזנטל ואילן גילאון.

משה גפני: בעד – הרוב

משה גפני: מרב מיכאלי, הצעת החוק הפרטית שלך מוזגה עם הצעת חוק הממשלתית.

משה גפני: אני מבקש שתסבירי בקצרה.

מרב מיכאלי: תודה, אדוני.

מרב מיכאלי: אחד הדברים הראשונים שהיתה לי זכות לעשות בכנסת הזאת, יחד עם חבר הכנסת אלעזר שטרן וחברת הכנסת שולי מועלם, זה לתקן את החוק של החברה להשבת נכסים של נספי שואה באופן כזה שיותר כסף מהכספים שלא נמצאים להם יורשים יעבור לניצולות וניצולים נזקקים ביותר, באמת האנשים שהם בתחתית-תחתית שרשרת המזון, וגם יעבור ישירות לחשבונות הבנק שלהם.

מרב מיכאלי: זה דבר שהיה ליקוי עקום במיוחד לפני שעשינו את התיקון הזה לחוק.

מרב מיכאלי: אז גם הגדלנו את הסיוע להם וגם דאגנו שהוא יגיע לחשבונות שלהם.

זה היה העיקרון: ברשותך, אדוני, אני רוצה להגיד דבר שלדעתי חשוב להגיד אותו לפרוטוקול: לפני כחצי שנה הביא משרד המשפטים הצעת חוק שבאה לסגור את כל הקצוות ולקשור את כל החוטים של סגירת החברה להשבה.

זה היה העיקרון: הכל – כל ההעברה לאפוטרופוס, מי יטפל, איך יטפל, מה יעבור, למי יעבור – רק סעיף אחד נשמט: מי יעביר את הכסף לניצולות והניצולים.

זה היה העיקרון: בהצעת החוק הממשלתית המקורית לא היה לזה זכר.

זה היה העיקרון: הפכנו עולמות והתנינו את העברת החוק אז, כדי שיוכלו להתחיל בהליכים מול האפוטרופוס וכו', בעצם עשינו אותה בהוראת שעה עד לסוף השנה הזאת, כדי לוודא שהמדינה תעמוד בדיבורה ותביא את החלק שנותן את הבטחת הסיוע לניצולות ולניצולים.

זה היה העיקרון: עכשיו אנחנו עומדות במצב שהסיוע הזה הובא בהוראת שעה לשנה אחת, שוב בגלל ענייני הנומרטור, התקציב וכל הדברים האלה.

זה היה העיקרון: בעיניי זה לא טוב שאנחנו מבטיחות את הסיוע הזה לשנה אחת בלבד, מי ערבה וערב לי שלא יהיו בחירות, שיהיה מי שיעביר להם את זה אחר כך.

זה היה העיקרון: <ניסן סלומינסקי (יו"ר ועדת חוקה, חוק ומשפט)> יש תקציב שנגמר ב-2018, לכן הם לא יכולים להתחייב על 2019.

עודד פורר: זה לא נכון, יש דברים שהם יודעים להתחייב עליהם קדימה.

עודד פורר: זה כמו שתגיד שאתה לא יודע שיהיה תקציב למשרד החינוך ושיהיה תקציב לבתי הספר ב-2020.

עודד פורר: בטוח שיהיה תקציב לבתי הספר ב-2020.

מיקי רוזנטל: זה לא משנה, הממשלה תיפול, נהיה ב-1 חלקי 12, הכל יהיה בסדר.

יצחק וקנין: מה שבטוח, כולנו ניפול יחד איתה.

יצחק וקנין: אם היא נופלת, כולנו נופלים איתה.

עודד פורר: ברגע שזה נכנס לבסיס התקציב - - -

משה גפני: תכף נברר את העניין הזה, אני לא בטוח שזה נכון.

מרב מיכאלי: אותי מעניין להבטיח את חובת המדינה לתשלום לניצולות ולניצולים.

משה גפני: בסדר גמור, מרב, אני איתך.

מרב מיכאלי: דבר נוסף הוא הסכום.

מרב מיכאלי: המדינה הביאה לפה התחייבות ל-100 מיליון, בעוד שאנחנו שינינו את זה ל-150 מיליון.

מרב מיכאלי: אני מבינה שיש פחות ניצולות וניצולים לשלם להם, שיכול להיות שזה חלק מהשינוי, אבל אני אשמח אם נקבל נתונים מפורטים.

משה גפני: בסדר גמור.

משה גפני: אלעזר, בבקשה.

אלעזר שטרן: כל החוק הזה, או כל הרעיון הזה, בא על פטנט ששם האפוטרופוס הכללי פרופ' דוד האן בוועדת הכספים בקדנציה הקודמת.

אלעזר שטרן: למה אני אומר את זה?

אלעזר שטרן: משום שבלב פירוק החברה עומד הרעיון שהמדינה לוקחת אחריות, לא משנה אם באמצעות האפוטרופוס הכללי או ישירות ממשרד האוצר או מקופה אחרת.

אלעזר שטרן: לכן אני חושב שהאחריות הזאת היא בלב העניין.

אלעזר שטרן: בגלל הניסוח של החוק נשאר רק לסדר את זה, אבל העיקרון שהמדינה נכנסת בנעלי החברה להשבה – קיים.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: נעבור להקראת החוק.

משה גפני: זה חוק ממשלתי שמוזג עם החוק הפרטי.

<שי סומך: כבר הצגתי את החוק בוועדת החוקה - - -

משה גפני: לא, אנחנו מדברים על פרק ג'.

משה גפני: תעזוב את מה שהצגת שם.

משה גפני: ניסן ניהל שם את הדיון ואני סומך עליו והכל בסדר, אני רוצה לדעת את פרק ג'.

<שי סומך: כאן אנחנו עוסקים בהתחייבות של המדינה.

<שי סומך: החוק הקיים הסמיך את שרת המשפטים לתת את הסיוע לניצולי השואה הנזקקים מתוך הנכסים של החברה שיגיעו לאחר הפירוק.

<שי סומך: מסתבר שהכספים של החברה שימומשו יהיו לפי הערכות החברה בגובה של 150 עד 200 מיליון שקלים בסך הכל, ואילו הסיוע לניצולי השואה הנזקקים הוא בסביבות 100 מיליון שקלים בשנה.

<שי סומך: לכן הסעיף הקיים לא יאפשר לסייע לניצולי השואה הנזקקים לאורך זמן, אלא רק לשנה וחצי-שנתיים.

<שי סומך: לכן ההצעה היא לבטל את סעיף ההסמכה הקיים ולעגן בחוק את מתן הסיוע לניצולי שואה נזקקים מאוצר המדינה מצד אחד, ומצד שני נכסי החברה שימומשו יגיעו לאוצר המדינה.

<שי סומך: בסופו של דבר, המדינה תשלם בסך הכל הרבה יותר ממה שהיא תקבל, כאשר אין קשר בין שני הצדדים.

<שי סומך: כלומר, זו מין עסקה כזאת, אבל אין קשר מעשי בין שני הדברים.

<שי סומך: זאת אומרת, מצד אחד הכספים שיגיעו לאוצר המדינה הם לא כספים ייעודיים, ומצד שני המדינה תשלם בלי תלות בכספים שיגיעו מהמפרק.

<שי סומך: אנחנו רוצים לצלם את המצב.

<שי סומך: החברה נתנה סיוע של 11,000 שקלים לשנה לכ-8,700 ניצולי שואה נזקקים.

<שי סומך: זה הנתון שהיה נכון לפני כמה חודשים, אני לא יודע מה הנתון המעודכן להיום.

<שי סומך: אנחנו רוצים לתת את אותו סיוע בדיוק לניצולי השואה הנזקקים פלוס תוספת קטנה: אנחנו גם נוסיף ניצולי שואה שמקבלים מענק ממדינת חוץ, שלמיטב ידיעתי החברה לא נתנה להם.

<שי סומך: אני מאמין שזו קבוצה קטנה מאוד של ניצולים.

משה גפני: טוב.

משה גפני: אם אפשר להקריא, בבקשה.

משה גפני: אכלנו פה הרבה קש עם החברה להשבה.

משה גפני: למה אתם מגבילים את הזמן?

משה גפני: הכל אתם זורקים על אגף תקציבים?

משה גפני: זה בסדר, זה מקום מקלט.

משה גפני: למה זה צריך להיות הוראת שעה?

<שי סומך: בתזכיר החוק וגם בטיוטת החוק שרת המשפטים ביקשה שזו תהיה הוראת קבע.

<שי סומך: הכוונה היתה שהיום נעמוד עם תקציב ל-2019 וזה לא הסתייע, ולכן - - -

משה גפני: שאל קודם עודד פורר, אני מצטרף לשאלה הזאת.

משה גפני: זאת אומרת, אנחנו לא יכולים לדון עכשיו על תקציב משרד החינוך ב-2022?

משה גפני: זה ברור שלא יהיה תקציב ב-2022, אלא אם כן נחדש אותו?

משה גפני: מה זה הדבר הזה?

משה גפני: לא הבנתי.

<שי סומך: צריך פעולה מאזנת בשביל זה.

משה גפני: אוקיי, תמשיך להקריא, אני כנראה אגיש השגה על כל העניין הזה.

משה גפני: אנחנו מדברים על ניצולי שואה, למה זו הוראת שעה?

משה גפני: שרת המשפטים ביקשה שזו תהיה הוראת קבע?

משה גפני: למה זו לא הוראת קבע?

משה גפני: אל תגידו את המילה נומרטור, כי אני אפסיק את הישיבה.

מיקי רוזנטל: אבל גם הממשלה מתחייבת ואחר כך מאזנים את זה בקיצוצים.

מיקי רוזנטל: אם הממשלה מחליטה – זו הצעת חוק ממשלתית.

משה גפני: ירד העניין של הוראת שעה.

משה גפני: הלאה.

מרב מיכאלי: הללויה.

מרב מיכאלי: אז גם אצלנו אפשר להוריד את הוראת השעה.

שולי מועלם-רפאלי: אם כך, אדוני, גם חלק א' לא צריך להיות בהוראת שעה.

משה גפני: אני בעד.

משה גפני: אני לא מבין את ההתנהגות של הממשלה.

שולי מועלם-רפאלי: אני מניחה שבסוף אתה תצביע על החוק הזה פעם אחת, לא משנה באיזה פורמט זה יהיה.

משה גפני: הוראת השעה בוטלה מותנה בהתייעצות שאני אקיים עם יושב-ראש הוועדה, עם חבר הכנסת ניסן סלומינסקי.

משה גפני: אבל הוראת השעה בוטלה.

משה גפני: הלאה.

שולי מועלם-רפאלי: אתה מהדהד את כולנו מלפני שעה שתי קומות מתחת.

שולי מועלם-רפאלי: אף אחד מאתנו לא הבין למה זה הוראת שעה.

שולי מועלם-רפאלי: <ניסן סלומינסקי (יו"ר ועדת חוקה, חוק ומשפט)> אתם יכולים באמצע שנת תקציב להתחייב לקבוע?

<שי סומך: צריך פעולה מאזנת.

עודד פורר: אז כל חוק של הממשלה שיבוא, שיבוא בהוראת שעה.

משה גפני: נזהרת לא להגיד את המילה נומרטור, אבל אמרת את התוכן של זה.

משה גפני: אני לא מקבל את זה.

משה גפני: <ניסן סלומינסקי (יו"ר ועדת חוקה, חוק ומשפט)> שי, תסביר לי בבקשה, אתם יכולים באמצע שנת תקציב להתחייב לדברים קבועים שלא קשורים דווקא של התקציב של עכשיו?

<שי סומך: ל-2018 אפשר, כי יש תקציב, אבל ל-2019 עדיין אין תקציב ולכן, למיטב הבנתי, לפי חוק יסודות התקציב יש צורך בפעולה מאזנת.

<שי סומך: כלומר, הפחתה של הוצאות המדינה במקום אחר.

<שי סומך: <ניסן סלומינסקי (יו"ר ועדת חוקה, חוק ומשפט)

<שי סומך: > וכל עוד שזה לא קיים?

עודד פורר: איפה הפחתה של הוצאות המדינה?

עודד פורר: מתי?

עודד פורר: <ניסן סלומינסקי (יו"ר ועדת חוקה, חוק ומשפט)

עודד פורר: > אם עדיין אין לכם את התקציב המקביל וכו' וכו' ואנחנו מחליטים שאין הוראת שעה, מה המשמעות של זה?

יצחק וקנין: מה שמדהים הוא שמשרד המשפטים התחיל לדבר כמו אגף התקציבים.

משה גפני: לא, שרת המשפטים היתה נגד, בעד הוראת קבע.

משה גפני: <ניסן סלומינסקי (יו"ר ועדת חוקה, חוק ומשפט)> אם אנחנו מורידים את הוראת השעה ולא עשיתם את הפעולה המקבילה ב-2019 וכו', מה המשמעות של זה?

<יעל אגמון: לפי סעיף 40א לחוק יסודות התקציב, הממשלה לא תהיה רשאית לתמוך בהצעה בקריאה שנייה ושלישית.

עודד פורר: אם לא תאזנו את זה בתקציב 2019, לא ב-2018.

עודד פורר: <ניסן סלומינסקי (יו"ר ועדת חוקה, חוק ומשפט)

עודד פורר: > 2018 קיים.

מיקי רוזנטל: זה נורא פשוט – הממשלה יכולה לקבל כל התחייבות, ובתנאי שהיא לא עוברת את המגבלה.

מיקי רוזנטל: עזוב רגע את השמות של זה, כי אסור לי להגיד.

מיקי רוזנטל: ואז, אם היא עוברת את המגבלה, היא צריכה להחליט במה היא מקצצת.

מיקי רוזנטל: זה הכל.

מיקי רוזנטל: מותר לה לקבל החלטות.

מיקי רוזנטל: <ניסן סלומינסקי (יו"ר ועדת חוקה, חוק ומשפט)> אני שואל אותה, כי אני לא רוצה שנגיע - - -

משה גפני: אני רוצה להשלים את מה שהיא לא אמרה.

משה גפני: היא לא אמרה שכאשר זה יגיע לקריאה שנייה ושלישית ואתה תציג את החוק במליאת הכנסת, אתה תאמר שבחוק שעליו היא מדברת חברי הכנסת לא מוגבלים והם כולם יכולים להצביע בעד, גם אם איזון של התקציב הזה.

משה גפני: מי שלא יכול להצביע זה הממשלה.

משה גפני: אנחנו נסתדר בלי הממשלה.

משה גפני: חברי הכנסת יצביעו בעד ניצולי שואה, נקודה, וזה לא סותר את החוק.

<שי סומך: אני חושב שכדאי לעשות איזשהו בירור משפטי לגבי המשמעויות.

<שי סומך: <ניסן סלומינסקי (יו"ר ועדת חוקה, חוק ומשפט)> אני רוצה שתעשו את זה עד סוף הישיבה.

<שי סומך: מה שברור הוא שאנחנו רוצים שזה יהיה בלי הנושא של הוראת שעה, אני רק לא רוצה שבגלל הדבר הזה לא נוכל להצביע במליאה ועוד פעם ניתקע, כשברור שאנחנו חייבים לסיים את זה עד סוף החודש.

<שי סומך: אין לנו הרבה זמן.

מיקי רוזנטל: ניסן, הכנסת ריבונית לעשות לפי הבנתה בעניין זה.

משה גפני: גם החוק מאפשר.

משה גפני: <ניסן סלומינסקי (יו"ר ועדת חוקה, חוק ומשפט)> אבל הכנסת אישרה את מה שהיא אומרת כאן בוועדה - - -

משה גפני: אבל בוועדה אישרנו שחברי הכנסת לא מוגבלים.

משה גפני: הם יכולים להצביע על עוד שש שנים.

עודד פורר: אני חושב שההצעה של חבר הכנסת גפני נכונה – כל הכנסת, למעט חברי הממשלה, יצביעו בעד ההצעה.

משה גפני: בדיוק, זה החוק.

משה גפני: סומך, אני טועה?

עודד פורר: דרך אגב, הם לא צריכים להצביע נגד, פשוט לא יצביעו.

עודד פורר: <ניסן סלומינסקי (יו"ר ועדת חוקה, חוק ומשפט)> אתה לא יכול להחליט שכל חברי הכנסת יצביעו בעד.

עודד פורר: יש לחברי הכנסת גם איזושהי יכולת החלטה.

משה גפני: ניסן סלומינסקי צודק.

משה גפני: ביום כיפור יש לנו כמה עבירות שאנחנו צריכים לבקש עליהן סליחה, אחת מהן זה הנומרטור ויש עוד כמה.

משה גפני: זו פשוט טעות ממדרגה ראשונה.

מרב מיכאלי: אבל המקום לא מוחל על הנומרטור.

מיקי רוזנטל: אלא אם כן אלה מילים לועזיות.

מיקי רוזנטל: אם זה בלעז, זה כן מוחל.

משה גפני: צודק ניסן שזה היה כאן בוועדה.

משה גפני: כשזה הגיע לכאן לוועדה הסבירו לנו נציגי משרד המשפטים שהציגו את החוק: אתם, זה לא נוגע אליכם - ככה הם אמרו, אפשר לראות את זה בפרוטוקול - חברי הכנסת אינם מוגבלים בהצבעה שלהם.

משה גפני: יש הגבלות אחרות, שאם זה משהו תקציבי זה מצריך 50 חברי כנסת, אבל אתם לא מוגבלים בנושא של הנומרטור.

משה גפני: מי שמוגבל, זו הממשלה.

משה גפני: אנחנו נביא את החוק הזה כמו שהוא למליאת הכנסת.

משה גפני: יביא אותו יושב-ראש הוועדה והוא יאמר – יכול להיות שאין הגבלה, אבל אם תגידו שיש הגבלה זה חל על חברי הממשלה ולא על חברי הכנסת.

משה גפני: מכיוון שאין פה קואליציה ואופוזיציה, לא סופרים על חודו של קול את השרים ואת כל מי שנלווה לעניין הזה, יש רוב בין חברי הכנסת להעביר את זה על אף הנומרטור.

משה גפני: <ניסן סלומינסקי (יו"ר ועדת חוקה, חוק ומשפט)> שי סומך, אני רוצה שתעשו את הבירור, כי הנושא הזה של אי התחשבות בנומרטור הפעם הוא לחיוב.

משה גפני: אני מכיר הרבה מקרים שהנומרטור הציל אותנו מכל מיני החלטות, איך אומרים, טוב שלא התקבלו והנומרטור הציל.

משה גפני: אם נפלס דרך, אחר כך אני לא בטוח שנשלוט על דברים אחרים שאנחנו כן רוצים שהנומרטור יגביל אותנו ושלא תהיה הפקרות ויחלקו ויחלקו, ואחר כך נמצא את עצמנו עם גירעון של כמה מיליארדים בלי ששמנו לב בכלל.

משה גפני: לכן אני אומר שצריך שיקול דעת.

משה גפני: תעשו את ההתייעצות – אני מציע שזה יהיה עם הסכמה וזה יהיה מקרה חריג של פריצת הנומרטור.

עודד פורר: הנומרטור הזה פרוץ.

מיקי רוזנטל: הוא לא קיים.

עודד פורר: החוק קובע למשל שיש יום לימודים ארוך.

עודד פורר: בכל פעם בחוק ההסדרים עושים הוראת שעה שמורידה את זה.

מרב מיכאלי: אתה מוזמן לחתום על הצעת החוק שמבטלת את ההקפאה הזאת.

עודד פורר: לפי הנומרטור הם צריכים לספור יום לימודים ארוך ב-2019.

עודד פורר: כשהם מתקצבים את הדברים האחרים הם סופרים יום לימודים ארוך?

עודד פורר: לא, הם סופרים את מה שהם יודעים שיחוקק גם ככה.

עודד פורר: זאת פיקציה.

משה גפני: הנומרטור הוקם כדי שיוכלו להביא נטו משפחה, וכדי שיוכלו להביא הפחתות מסים, וכדי שיוכלו להביא הכל, ושאנחנו לא נוכל להביא כלום.

משה גפני: זה הנומרטור, ושיגידו את האמת.

משה גפני: אני מציע לפזר את הכנסת.

משה גפני: אפשר לפזר את הכנסת, בשביל מה אנחנו צריכים לשבת ולדון.

משה גפני: הנומרטור הוא רע ומשחית.

משה גפני: היתה טעות של ועדת הכספים שאישרה את זה.

משה גפני: הוא רע ומשחית.

משה גפני: <ניסן סלומינסקי (יו"ר ועדת חוקה, חוק ומשפט)> מה האלטרנטיבה?

יצחק וקנין: אתה לא יושב פה ולכן אתה מדבר ככה.

יצחק וקנין: מה שהם רוצים, הם מעבירים ואיך שהם רוצים.

שולי מועלם-רפאלי: חברים, יש פה הסכמה של כולם, אז בואו נתקדם.

שולי מועלם-רפאלי: חבל על הדיון התיאורטי המופלא הזה.

משה גפני: הסעיף הזה ירד.

מרב מיכאלי: הוראת קבע בשני הסעיפים.

מרב מיכאלי: זה אומר שנוכל להיענות לבקשתה של שרת המשפטים לעשות את זה הוראת קבע, וגם בסעיף השני, ולא נצטרך לחדש.

משה גפני: גם אם היא לא היתה מבקשת, אני חושב שזו צריכה להיות הוראת קבע.

מרב מיכאלי: חד משמעית, אבל זה גם אומר שהאפוטרופוס יוכל לעבוד.

משה גפני: אבל לא יכול להיות שפקיד בדרג זוטר במשרד המשפטים יעצור את ועדת הכספים או את ועדת החוקה מלחוקק חוק על ניצולי שואה.

משה גפני: נפלנו על השכל, אנחנו צריכים לשנות את שם המדינה למדינת חל"ם.

מיקי רוזנטל: סומך הוא פקיד מצטיין, הוא לא המציא את הנומרטור, מה אתה רוצה מהחיים שלו.

מיקי רוזנטל: הוא בחור טוב, אותו תעזוב.

משה גפני: סומך בחור מצוין, וגם הגברת שהיתה פה, הכל בסדר.

משה גפני: רק אנחנו שוטי הכפר.

מיקי רוזנטל: לא כולנו.

מיקי רוזנטל: היה אחד שבזמן אמת אמר לך לא להצביע על הנומרטור.

משה גפני: נכון, אבל בסוף הצבעת.

מיקי רוזנטל: הצבעתי נגד.

<שי סומך: אני מסביר – בהגדרה של "מענק שנתי לפי חוק זה", שמשתמשים בה בכמה סעיפים בחוק ההטבות, כוללת גם את המענק השנתי החדש שיינתן.

<שי סומך: המשמעות של הסעיף היא שבאותם מקרים בודדים שבהם יצטרכו להגיש בקשה, הגשת הבקשה תחול גם לגבי בקשה לקבלת המענק החדש.

<שי סומך: זאת אומרת, ניצולי שואה שמקבלים תגמולים מישראל לא יצטרכו להגיש בקשה, אלא התשלום יינתן להם באופן אוטומטי.

<אייל לב ארי: ומי שלא מקבל מישראל, חייב להגיש בקשה?

<שי סומך: כן.

<שי סומך: מה שלא יודעים, לא יודעים.

<גליה מאיר אריכא: מי שנמצא בתוך המאגר, יש הוראת מעבר והוא פטור מהגשת בקשה ונשלם לו אוטומטית החל מחודש ינואר.

<גליה מאיר אריכא: מי שלא נמצא במאגר, יצטרך לבוא אלינו.

<שגית אפיק: מי שלא במאגר?

<גליה מאיר אריכא: הוא יצטרך להגיש בקשה.

<גליה מאיר אריכא: חלק מניצולי השואה שמקבלים גמלאות ממדינות חוץ, חלקם נמצאים אצלנו במאגר כי אנחנו נותנים להם פטור בתרופות.

<גליה מאיר אריכא: יש בסך הכל כ-40 איש שמקבלים רנטה ממדינות חוץ, שהם גם מקבלי הבטחת הכנסה, שלהם אנחנו נשלם היום את המענק.

<גליה מאיר אריכא: אם ישנם כאלה נוספים ממדינות חוץ שהם גם מקבלי הבטחת הכנסה והם לא ידועים לנו, הם יצטרכו לפנות אלינו.

<שגית אפיק: את לא מצליבה עם הביטוח הלאומי?

מרב מיכאלי: בקיצור, היא אומרת שהיא לא יכולה לדעת אם יש לה ניצולי שואה שהם לא במאגר.

<גליה מאיר אריכא: יש 8,150 איש שמקבלים את המענק הזה.

<גליה מאיר אריכא: רובם המוחלט – 7,600 – הם ניצולים שמקבלים תגמולים מאתנו.

<גליה מאיר אריכא: מי מהם שמקבל או הבטחת הכנסה מהביטוח הלאומי או שמקבל מאתנו את העובד הסוציאלי, מקבל אוטומטית מאתנו.

<גליה מאיר אריכא: את האוכלוסיה הזאת אנחנו פוטרים מבקשה.

<גליה מאיר אריכא: אנחנו עושים הצלבות עם הביטוח הלאומי – נעשה הצלבות חודשיות, אנחנו מבקשים גם שייכנס סעיף שמחייב את הביטוח הלאומי להעביר לנו מידע – כך שאוטומטית, ברגע שאדם הופך להיות מקבל הבטחת הכנסה, הוא יהיה זכאי למענק הזה.

<גליה מאיר אריכא: אנחנו לא מחייבים אותם בהגשת בקשה.

<גליה מאיר אריכא: אותו דבר לגבי ניצולים שמקבלים ממדינות חוץ, מקבלי הבטחת הכנסה שידוע לנו עליהם, הם במאגר.

<גליה מאיר אריכא: יש בהוראת המעבר, שנגיע אליה בהמשך, הוראה שפוטרת את האוכלוסיות האלה ואומרת שהן פטורות מהגשת בקשה.

<גליה מאיר אריכא: הם ידועים לי ואנחנו רוצים לשלם להם כבר בחודש ינואר בלי הגשת בקשה.

<גליה מאיר אריכא: האוכלוסיה היחידה שאין לנו דרך להגיע אליה זה אולי ניצולים פוטנציאליים נוספים שמקבלים ממדינות חוץ, שלא ידוע לנו עליהם, ושהם מקבלי הבטחת הכנסה.

משה גפני: למה בתשלומים?

<יעל אגמון: זה מה שהיה עד היום.

<יעל אגמון: אנחנו משמרים את המצב הקיים.

משה גפני: אבל המדינה קיבלה את הכסף של החברה להשבה.

<יעל אגמון: החברה להשבה לא מממנת את כל העלות של הדבר הזה.

<יעל אגמון: המדינה מתחילה לשלם את זה ואנחנו לא משנים.

<יעל אגמון: אנחנו ממשיכים כך שהניצולים לא יראו הבדל.

<יעל אגמון: מה שהם קיבלו אתמול, הם יקבלו מחר.

<אברהם רות: החברה החליטה בהתחלה על 6,000 שקל.

<אברהם רות: כעבור שלוש שנים, כשראו שאין מספיק כספים, הורידו את זה ל-4,500.

<אברהם רות: אחר כך החליטו, מהסיבות שלהם – כרגע אני לא רוצה להיכנס לשאלה למה – לעשות את זה בארבעה תשלומים.

<אברהם רות: אין לזה שום הצדקה.

<אברהם רות: אפשר לשלם בתחילת שנה, כי כולנו יודעים שבסוף השנה חוסכים כסף.

משה גפני: אני חושב שצריך לשלם בינואר את כל תשלום המענק הזה.

משה גפני: אין סיבה שזה יהיה רבעוני.

משה גפני: היה לנו דין ודברים עם החברה להשבה.

משה גפני: למה לא לתת את זה בינואר?

<נועה בלכר: יש סיבה טובה מאוד, כי מרבעון לרבעון ישלמו פחות.

מיקי רוזנטל: מתמעטים האנשים.

משה גפני: אנחנו מבקשים בינואר.

<יעל אגמון: לנו זה לא משנה, זה מקובל.

משה גפני: אז שזה יהיה בינואר, אני לא רוצה את הרבעון.

מיקי רוזנטל: אמרתם שזה מקובל?

מיקי רוזנטל: כל הכבוד לכם.

מיקי רוזנטל: הנה תראה, למה אתה אומר שהם עקשנים.

משה גפני: הם לא עקשנים, בחורים טובים.

מיקי רוזנטל: אנשים טובים.

מיקי רוזנטל: תודה רבה, באמת.

<קריאה: ישולם בתשלום אחד ב-1 בינואר.

<קריאה: <ניסן סלומינסקי (יו"ר ועדת חוקה, חוק ומשפט)>

<יעל אגמון: הבנתי.

<יעל אגמון: זה לא משנה.

<יעל אגמון: מאחר שהסכום השנתי אותו הדבר, זה לא משנה.

<יעל אגמון: מבחינתנו זה לא משנה, החוק צילם את מצב החברה.

משה גפני: מגיע לכם צל"ש שאמרתם כן מהר.

משה גפני: תגידו כן על עוד כמה דברים, ומהר.

<שי סומך: אנחנו מדברים כאן על צילום מצב.

<שי סומך: זו בדיוק אותה אוכלוסיה שהחברה להשבה נתנה לה את המענק.

<שי סומך: זה תיקון טכני לגבי מועד הזכאות.

<שי סומך: <ניסן סלומינסקי (יו"ר ועדת חוקה, חוק ומשפט)> זה כבר לא רלוונטי.

שולי מועלם-רפאלי: עכשיו זה קבוע, אז אפשר להוריד את זה.

משה גפני: הסעיף מיותר.

<שגית אפיק: לא בטוח.

<גליה מאיר אריכא: עדיף להשאיר, כדי שלא יהיו שאלות של התחשבנויות.

<גליה מאיר אריכא: צריך שיהיה ברור שהזכאות היא זכאות שנתית.

<גליה מאיר אריכא: אפשר להוריד, אנחנו ממילא נפרש את זה לטובת הניצולים.

משה גפני: אני בעד להוריד.

מיקי רוזנטל: כדי שלא יהיה ספק, אם ניצול שואה קיבל בינואר את המענק, וחס וחלילה הוא נפטר במרץ, אתם לא מבקשים ממשפחתו החזרים ושום דבר.

שולי מועלם-רפאלי: מה פתאום.

מיקי רוזנטל: שאלתי לפרוטוקול.

מרב מיכאלי: צריך להגיד לפרוטוקול שנציגת הרשות עשתה "לא" עם הראש, שלא יבקשו החזר.

<ראובן מוזר: יש את הדבר המרגיז הזה שנקרא "תקרות".

<ראובן מוזר: השאלה אם המענק הזה ייעצר באיזושהי תקרה, כי היום אנחנו מוגבלים במענקים כשיש לנו את התמיכה.

<ראובן מוזר: אנחנו רוצים את הביטול של התקרה לגבי הדבר הזה.

משה גפני: גליה, תשובה.

<גליה מאיר אריכא: לא הבנתי את השאלה.

משה גפני: יש תקרה, שבתקרה הזאת זה כאילו נעצר.

<גליה מאיר אריכא: זה לא קשור לתגמול.

משה גפני: התשובה חד-משמעית.

משה גפני: גליה, את תרצי להוסיף סעיף שהביטוח הלאומי יצטרך להעביר אליכם את הפרטים?

<גליה מאיר אריכא: כן, העברתי את הנוסח.

<שי סומך: אני אקרא שוב את סעיף התחילה, כי הוא רלוונטי לפרק הזה.

<שי סומך: גליה כבר הסבירה שמי שמקבל כבר היום מהחברה, לא יצטרך להגיש בקשה.

<גליה מאיר אריכא: אנחנו מבקשים להוסיף סעיף שמסמיך או מחייב את הביטוח הלאומי להעביר לנו מידע אודות מקבלי הבטחת הכנסה מבין הניצולים שמקבלים תגמול חודשי מאתנו.

משה גפני: רק ניצולי השואה.

<גליה מאיר אריכא: ניצולי שואה שמקבלים תגמול חודשי.

משה גפני: אני לא אוהב את העברות המידע.

<שגית אפיק: רק ניצולי שואה ורק כאלה שמקבלים תגמול.

משה גפני: האם זה הפירוש?

משה גפני: אני לא אוהב את העברות המידע.

משה גפני: העברות המידע יוצרות הרבה בעיות.

משה גפני: את מדברת על העברת מידע מהביטוח הלאומי רק על אלה שמקבלים הבטחת הכנסה ושהם ניצולי שואה.

<גליה מאיר אריכא: אנחנו מעבירים להם היום את רשימת הניצולים שמקבלים תגמול חודשי לפי חוק נכי רדיפות הנאצים, והם אומרים לנו מי מהם מקבל הבטחת הכנסה.

משה גפני: אני מבקש גם לנסח את זה בצורה הזאת.

<שי סומך: אין לנו התנגדות עקרונית לסעיף הזה, בתנאי שזו תהיה שאילתה ולא העברה של מאגרי מידע, וזה יובהר בנוסח.

<שי סומך: יש עוד כמה תיקוני נוסח.

משה גפני: אני מבקש שזה יהיה כך, הוא צודק בזה.

משה גפני: אני לא רוצה שתהיה העברת מידע סיטונאית, אלא בעקבות שאילתה שאתם מגישים לביטוח הלאומי עם הרשימה של ניצולי השואה ובה אתם מבקשים לקבל פרטים על מקבלי גמלת הבטחת הכנסה.

מיקי רוזנטל: יש מישהו מהביטוח הלאומי פה?

מיקי רוזנטל: בשאילתה הם יכולים לא להעביר את המידע במשך שישה חודשים.

שולי מועלם-רפאלי: בירור השאילתות של הביטוח הלאומי הוא לא האור הגדול של העולם.

מיקי רוזנטל: אני מסכים שלא צריך להעביר מידע, אבל צריך להעביר את זה תוך זמן קצר.

<שגית אפיק: אולי שהרשות תעביר לביטוח הלאומי את רשימת ניצולי השואה.

משה גפני: צריך לנסח את זה באופן כזה, כפי שדובר פה: צריך להגביל בזמן, לא כמו שאילתה רגילה לביטוח הלאומי שיכולה לקחת שישה חודשים.

משה גפני: להגביל את זה בזמן שהוא זמן סביר, אבל מהר, וזאת בעקבות פנייה שלכם לביטוח הלאומי ולהגדיר על מה אתם מדברים, כדי שלא תהיה פתאום העברה סיטונאית של מידע בעקבות החוק הזה.

משה גפני: מדובר על דבר מוגדר, שזה מקבלי הבטחת הכנסה שהם ניצולי שואה או לפי חוק נכי רדיפות הנאצים, לא חשוב לפי איזה נוסח שיגדיר.

<אייל לב ארי: השאלה מה זה זמן סביר.

מיקי רוזנטל: זה חייב להיות חודש.

שולי מועלם-רפאלי: זמן סביר במקרה הזה הוא חודש.

<שי סומך: יש לכם בעיות עם קבלת מידע מהביטוח הלאומי?

<גליה מאיר אריכא: אם אנחנו מתחייבים פה בחוק לשלם אוטומטית בלי הגשת בקשה, אנחנו רוצים במקביל סעיף שמסמיך את הביטוח הלאומי להעביר אלינו מידע.

משה גפני: שי, מה הבעיה?

<שי סומך: אני לא מכיר סעיף שמגביל בזמן.

<שי סומך: השאלה היא אם יש בעיה אמיתית.

<שי סומך: לדעתי אם יש שאילתה, הם מיד עונים.

<גליה מאיר אריכא: אני מציעה שלא נציין את עניין הזמן, ממילא זה מענק שנתי.

<גליה מאיר אריכא: את זה נשאיר פתוח.

<שי סומך: יש עוד כמה תיאומי נוסח.

משה גפני: תתאמו את הנוסח עם הלשכות המשפטית.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני סיימתי את החלק שלי בחוק.

משה גפני: אני רק אוסיף הסתייגות שאבקש שלא יצביעו עבורה.

משה גפני: אני אוסיף הסתייגות על דיון שקיימנו קודם – יש החלטת בג"ץ שאומרת שאלמנות או אלמנים של אלה שנפטרו משנת 2011 זכאים לקבל קצבה חודשית.

משה גפני: לפני 2011 מקבלים רק רבעון.

משה גפני: אני רוצה להוסיף הסתייגות לחוק הזה.

משה גפני: אני אלך כמובן לדבר עם שר האוצר, כבר דיברתי היום עם נדב.

משה גפני: אם אכן הם יסכימו – כי בסופו של דבר יהיה בג"ץ שלא יבחין בין נפטרים לפני 2011 לבין נפטרים אחרי 2011.

משה גפני: בג"ץ גם אמר את זה ולכן עדיף שהממשלה תעשה את זה.

משה גפני: אני מגיש את זה כהסתייגות, ואם שר האוצר לא יסכים, אני אסיר את זה.

משה גפני: אם הוא יסכים, אנחנו נעביר את זה.

משה גפני: לכן אני מבקש שתהיה הסתייגות.

מרב מיכאלי: אנחנו נצטרף להסתייגות הזאת.

<יעל אגמון: לפרוטוקול, אני חייבת להגיד שמדובר בהסתייגות תקציבית.

משה גפני: אני אדבר עם שר האוצר.

מיקי רוזנטל: הוא יעלה את ההסתייגות ואנחנו נצביע נגד, למרות שאנחנו בעד.

מיקי רוזנטל: ההסתייגות תיפול והיא תעלה למליאה.

משה גפני: יעל, זה קצת לא בסדר מה שאמרת עכשיו.

משה גפני: אני רוצה לחזור על מה שאמרתי: אמרתי שאני חושב שצריך לעשות את זה.

משה גפני: אמרתי את זה גם בישיבה הקודמת.

משה גפני: אני חושב שבלאו הכי בג"ץ יחייב את המדינה לשלם את זה, והוא כבר אמר.

משה גפני: אמרתי שאני מגיש הסתייגות ואני הולך לדבר עם שר האוצר.

משה גפני: אם שר האוצר יסכים, זה לא תקציבי.

<יעל אגמון: אז לא הבנתי את כוונת היושב-ראש.

משה גפני: אמרתי, אם שר האוצר לא יסכים, אני לא אביא את זה להצבעה.

משה גפני: אני רק רוצה שיהיה לי פתח והתחלתי לדבר על זה.

מרב מיכאלי: אנחנו מבקשות להצטרף להסתייגות הזאת.

משה גפני: אבל אני מבקש להצביע נגד.

משה גפני: <ניסן סלומינסקי (יו"ר ועדת חוקה, חוק ומשפט)> לא, אתה לא מבין מה שהיא עושה.

משה גפני: אתה תוותר והיא לא תוותר.

מרב מיכאלי: לא, מה פתאום, אין לי עניין להכשיל את זה, להפך.

מרב מיכאלי: הכל ברור, אדוני.

משה גפני: מרב, אנחנו מסכמים שאנחנו הולכים יחד.

מרב מיכאלי: חד-משמעית.

משה גפני: אני לא יכול להגיד יד ביד, אבל אנחנו הולכים יחד בעניין הזה.

מיקי רוזנטל: אנחנו מצטרפים להסתייגות.

מרב מיכאלי: עם מיקי אתה יכול ללכת יד ביד.

משה גפני: הנושא מאוד חשוב והוא לא למשחקים.

משה גפני: זאת אומרת, אם אני אגיע להסכמה – בסדר.

משה גפני: לא אגיע להסכמה – זה לא יהיה.

<אברהם רות: יש לי עוד שאלה לנושא הקודם, לפני ההסתייגות.

<אברהם רות: לפי הסטטיסטיקה ראיתי שמדובר על 8,000 נצרכים.

<אברהם רות: אם הם מקבלים 4,500 שקל בשנה, זה 34 מיליון שקל.

<אברהם רות: זה לפי החשבןן הפשוט שלי.

<אברהם רות: דיברו פה על תקציב של 100, 150 מיליון - - -

משה גפני: 100 מיליון.

<אברהם רות: אז אם מחלקים רק 43 מיליון, זה כאילו לשלוש שנים.

<אברהם רות: זאת אומרת ש-30% כבר בכלל לא ייהנו מכל העסק הזה.

<אברהם רות: אני מציע להגדיל את זה ל-6,000 - - - <ניסן סלומינסקי (יו"ר ועדת חוקה, חוק ומשפט)> זה 11,000.

<אברהם רות: אז זה 45 מיליון.

<אברהם רות: אני מציע להגדיל את זה ל-6,000 שקל, כפי שזה היה בהתחלה, כי יש מספיק כסף.

<אברהם רות: אין סיבה להחזיק כסף בקופה.

<יעל אגמון: המענק יישמר בדיוק כפי שהוא שולם עד עכשיו בגובה של 11,000 שקל לשנה.

<יעל אגמון: עלות המענק השנתית לאוצר המדינה היא כ-100 מיליון שקלים בשנה, זה כפל של 8,000 ויותר אנשים שזכאים למענק היום כפול 11,000 שקל בשנה.

<יעל אגמון: זה יוצא 97 מיליון שקל לשנה.

<יעל אגמון: <ניסן סלומינסקי (יו"ר ועדת חוקה, חוק ומשפט)> יעל, אני חוזר לנושא הראשון.

<יעל אגמון: עשית בדיקה לגבי הנושא של הוראת שעה והוראת קבע?

<יעל אגמון: הרצון שלנו ברור.

<שגית אפיק: ואז צריך יהיה לתקן חקיקה ראשית.

<יעל אגמון: יש לנו שנה.

<יעל אגמון: בהנחה שהחוק הזה עובר כהוראת שעה, ב-1 בינואר 2018 הרשות תשלם את מלוא המענק.

<יעל אגמון: זאת אומרת, יש לנו שנה, עד ל-1 בינואר 2019, לתקן סעיף אחד בחוק הזה שהופך את הוראת השעה להוראת קבע.

<יעל אגמון: <ניסן סלומינסקי (יו"ר ועדת חוקה, חוק ומשפט)

<יעל אגמון: > ואת מודיעה את זה בשם הממשלה.

<יעל אגמון: נרשם בפרוטוקול שהממשלה תעביר את זה להוראת קבע - - -

<יעל אגמון: כן, במסגרת תקציב 2019.

מיקי רוזנטל: ניסן, תן לי להסביר לך למה זה לא טוב.

מיקי רוזנטל: מאחר שסביב הנושא הזה יש קונצנזוס וגם הממשלה אומרת שהיא מתכוונת להכניס את זה לתקציב 2019, יכול להיות מצב, דמיוני לחלוטין, שהממשלה תיפול בעוד חצי שנה.

מיקי רוזנטל: אז יהיה המצב כדלקמן: זה יישאר כהוראת שעה.

מיקי רוזנטל: זה לא יעבור, כי לא תהיה ממשלה.

מיקי רוזנטל: ב-2019 התקציב יהיה 1 חלקי 12 ואז יתחילו עוד פעם את הסיבובים האלה סביב החוק הזה.

מיקי רוזנטל: אני חושב שזה מיותר, מאחר שהממשלה מתכוונת והיא גם מצהירה שהיא מתכוונת להכניס את זה להסדר קבע בחוק.

מיקי רוזנטל: אנחנו לא עושים פה משהו שהוא פסול מבחינה פרלמנטרית ולא מבחינה ממשלתית, כי הממשלה מתכוונת בכל מקרה ואם חלילה היא לא תמצא, החוק לא יבוטל והיא תיאלץ לקצץ בסעיף אחר.

מיקי רוזנטל: זאת המשמעות.

מיקי רוזנטל: אבל מאחר שהיא מודיעה שהיא מתכוונת למצוא לזה כסף בתקציב 2019, אני מציע לך שנעשה את זה בחקיקה ראשית ולא בהוראת שעה.

משה גפני: אני לא מתכוון לוותר בעניין הזה, מכיוון שאם אני מוותר בעניין הזה אני יכול ללכת הביתה, הכנסת סיימה את תפקידה.

משה גפני: יש את הממשלה שתעשה את עבודתה, הכל בסדר.

משה גפני: ניצולי שואה זה נושא שהוא בקונצנזוס, הוא בכלל לא עומד פה לדיון.

משה גפני: הבעיה המרכזית שיש לנו בעניין ניצולי השואה, שאין מספיק כסף.

משה גפני: פעמים רבות האוצר מגיע ואומר: חסר תקציב.

משה גפני: חסר תקציב, זה נושא.

משה גפני: זה נושא עד הבג"ץ האחרון, אבל הוא נושא.

משה גפני: אם אתם אומרים בנוסף למה שאמר מיקי רוזנטל שאי אפשר לעשות את זה כהוראת קבע בגלל הנומרטור, אנחנו יכולים ללכת הביתה.

משה גפני: אצלי זה נושא עקרוני.

משה גפני: בכל מקרה אני אביא את זה כך ואני רוצה לראות את ראש הממשלה, את שר האוצר, אחד משרי הממשלה, שיגיד שבגלל הנומרטור הוא מפיל את החוק הזה.

משה גפני: תגידו תקציבי, תגידו מה שאתם רוצים, זה מבחן בין הכנסת לממשלה על הנושא שהוא הכי בקונצנזוס.

משה גפני: אני רוצה לראות שתעזו לבוא למליאת הכנסת ולהגיד שאתם נגד.

משה גפני: אני מביא את זה בכל מקרה.

מיקי רוזנטל: או שתחזירו את זה לוועדת שרים.

שולי מועלם-רפאלי: זה מצוין, שיחזור לוועדת שרים.

משה גפני: זה מבחן בין הכנסת לממשלה.

משה גפני: זה המבחן של הדמוקרטיה – אם אנחנו יכולים בכלל לעשות משהו.

משה גפני: אם זה היה נושא שנוי במחלוקת, אני מבין.

משה גפני: זה נושא שלא שנוי במחלוקת, הוא מקבל תמיכה של 120 חברי כנסת.

משה גפני: מה אתם באים אלינו עכשיו עם נומרטור, באים עם שטויות שאין להן שום ערך.

משה גפני: בכל מקרה אני מביא את זה למליאה.

משה גפני: בכל מקרה.

מרב מיכאלי: בנוסף למה שאמרו חבריי, צריך לזכור שלא מדובר פה סתם בניצולי שואה.

מרב מיכאלי: מדובר פה בקבוצה מאוד מאוד מסוימת, שהיא לא סתם הכי מוחלשת, אלא שבשנה וחצי האחרונות היא ממש עברה התעללות בדיוק בדבר הזה.

מרב מיכאלי: היא ממש עברה התעללות, בגלל שהיה מצב שהם לא קיבלו את הכסף שלהם, למרות שכתוב בחוק, ומגיע להם ובעיקרון הוא מונח איפשהו, אבל אין איך להעביר להם אותו.

מרב מיכאלי: זה קרה כל כך הרבה פעמים, ואין מצב שאנחנו יכולות ויכולים שוב להשאיר את האנשים האלה בסוג של סיכון שזה יקרה שוב מאיזושהי סיבה בעולם.

משה גפני: צודקת במאה אחוז.

משה גפני: <ניסן סלומינסקי (יו"ר ועדת חוקה, חוק ומשפט)> תודה.

משה גפני: שולי, בקצרה.

שולי מועלם-רפאלי: משפט אחד.

שולי מועלם-רפאלי: אני חושב שנושא החוק הזה כהוראת קבע מלווה אותנו, לפחות בחמש השנים שאני פה, בדיונים סביב החברה להשבה.

שולי מועלם-רפאלי: כל פעם הניסיונות האלה ללכת קצת עם וללכת בלי באותו זמן, לדעתי אינו נכון.

שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שדווקא ביחס לחוק הזה היה ברור שגם בתוך הממשלה רבו הקולות שביקשו שזה יהיה הוראת קבע ולא הוראת שעה.

מיקי רוזנטל: שרת המשפטים ביקשה את זה.

שולי מועלם-רפאלי: עזוב את שרת המשפטים, היו קולות נוספים.

שולי מועלם-רפאלי: לכן במקרה הזה אני חושבת שברור לחלוטין שאין מקום לניסיון להלך אימים שב-1 בינואר לא נשלם לניצולי השואה.

מרב מיכאלי: גם נמאס מהדבר הזה.

מרב מיכאלי: ידענו שהחברה תיסגר בסוף 2017.

מרב מיכאלי: <ניסן סלומינסקי (יו"ר ועדת חוקה, חוק ומשפט)> יעל, את רוצה להגיד משהו.

<יעל אגמון: אין לי משהו להוסיף על מה שאמרתי.

משה גפני: מה שאומרים אגף התקציבים זה הלכה למשה מסיני.

משה גפני: <ניסן סלומינסקי (יו"ר ועדת חוקה, חוק ומשפט)> אנחנו נצביע קודם כול על ההסתייגות.

משה גפני: יש את ההסתייגות של רב משה גפני.

משה גפני: מי בעד ההסתייגות?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: בעד ההסתייגות – אין

משה גפני: ההסתייגות לא התקבלה.

משה גפני: <ניסן סלומינסקי (יו"ר ועדת חוקה, חוק ומשפט)> ההסתייגות לא התקבלה והיא עולה למליאה.

משה גפני: עכשיו נצביע על החוק כולו, על שלושת סעיפיו ועם התיקונים שנאמרו פה, כולל מחיקת הנושא של הוראת שעה.

משה גפני: ושהמענק הוא אחד ולא כל שלושה חודשים, והוא בינואר.

משה גפני: <ניסן סלומינסקי (יו"ר ועדת חוקה, חוק ומשפט)> אלה כל השינויים שעשינו פה.

משה גפני: מי בעד החוק כולו עם התיקונים שאמרנו?

משה גפני: מי נגד?

שולי מועלם-רפאלי: אני מצביעה במקום טלי פלוסקוב.

שולי מועלם-רפאלי: בעד החוק – הרוב

שולי מועלם-רפאלי: <ניסן סלומינסקי (יו"ר ועדת חוקה, חוק ומשפט)> החוק אושר פה אחד.

שולי מועלם-רפאלי: רבותי, כמו שפתחתי למטה, זה אחד החוקים היותר חשובים, היותר מוסריים, היותר מוצדקים, שהוא באחריות שלנו.

שולי מועלם-רפאלי: אני חושב שהיום עשינו צעד נוסף במימוש המחויבות שלנו.

שולי מועלם-רפאלי: לניצולי השואה ולהנחלת זיכרון השואה.

משה גפני: צריך רק לומר שזה בתנאי שהמיזוג של הצעות החוק יאושר בוועדת הכנסת.

משה גפני: אני מודה לך, אדוני יושב-ראש הוועדה, על שיתוף הפעולה, על הסיוע.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: <ניסן סלומינסקי (יו"ר ועדת חוקה, חוק ומשפט)> תודה רבה לכולם, הישיבה נעולה.