ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 867, 2017-11-27 12:00

משה גפני: שלום לכולם.

משה גפני: אנחנו עוברים לתקנות רואי חשבון, תקנות חוקרים פרטיים והפחתת אגרות לחיילי מילואים פעילים.

משה גפני: הדיון היה בעניין הזה של הפחתת אגרות, ולאחר שאישרנו את זה אני הגשתי רביזיה.

משה גפני: הגשתי רביזיה בגלל שתי סיבות: סיבה אחת – אני לא חושב שצריך לשלם אגרה על מי שאומר "אני פטור מבחינה", והוא צריך לשלם על זה נדמה לי 900 שקל.

משה גפני: אני כבר לא זוכר, עבר מאז זמן רב.

משה גפני: אותו דבר לגבי חוקרים פרטיים.

משה גפני: אני סברתי ואני סבור גם עכשיו שחוקרים פרטיים שמשלמים אגרה על הרישיון שלהם, אחרי זה, כשהם פותחים משרד, הם צריכים שוב לשלם רישיון.

משה גפני: אני משנה את התפיסה בעניין של האגרות כאילו זה מקור להכנסת כסף לאוצר המדינה.

משה גפני: זה לא יכול להיות.

משה גפני: זה צריך להיות משהו הגיוני.

משה גפני: בן אדם משלם אגרה, הוא צריך לדעת על מה הוא משלם את האגרה, ואם היא לא מתאימה אנחנו לא צריכים לאשר את זה.

משה גפני: אני עשיתי טעות באישור בגלל שהיה צריך להוציא את שני הדברים האלה.

משה גפני: לאחרונה, על כל דבר צריך ללכת לוועדת האגרות.

משה גפני: אני מאוד אקפיד עכשיו, אני אומר את זה.

משה גפני: אני מאוד אקפיד על העניין הזה שהאגרות יהיו מותאמות לעניין.

משה גפני: דיבר איתי גיל ברינגר.

משה גפני: אני ביקשתי משגית שתשב אתכם כדי לנסות להגיע להסכמה, ולא מצא חן בעיני שבסוף אמרתם: גיל ברינגר יסכם אתה עניין עם גפני.

משה גפני: אם יסכם את העניין עם גפני אז בסדר, אז למה צריך לשלוח אנשים שישבו אתכם?

משה גפני: לאיזה צורך?

משה גפני: זה לא יכול להיות הדבר הזה.

משה גפני: אמר לי גיל, בגלל שאיילת שקד דיברה אתי מאז 100 פעמים – אולי לא 100, אולי 99, היא לא דיברה אתי בכלל על העניין הזה, זה בכלל לא היא בגלל שאם זה היה חשוב לה, היא היתה אומרת לי.

משה גפני: אבל בסדר, גיל טוען שאני הבטחתי לו שאני אסיר את הרביזיה.

משה גפני: אני לא זוכר שאני הבטחתי לו אבל אני רוצה לדעת, נאמרו לי כל מיני דברים, אני רוצה לדעת מכם מה הולך להיות עם שני הסעיפים האלה?

<לאה רקובר: אני היועצת המשפטית של משרד המשפטים.

<לאה רקובר: אנחנו, במשרד המשפטים, נערכים לאו דווקא בהקשר של שתי האגרות הספציפיות שיושב ראש הוועדה התייחס אליהן, אנחנו עושים בדיקה כוללת של כל האגרות.

<לאה רקובר: יש לנו צוות שאסף נועם, עורך דין מהלשכה שלי מוביל, והוא בוחן את כל האגרות.

<לאה רקובר: במסגרת הזאת, יש לנו כוונה לבחון את האגרה על בקשה לפטור ממבחנים, לא רק במקצוע ראיית החשבון אלא אף במקצועות נוספים.

<לאה רקובר: העניין הוא שכרגע, לשנת 2018 התקציב כבר סגור, ואין לנו אפשרות כרגע לקבוע פטור מאגרה אבל יש לנו כוונה מאוד מאוד רצינית כן להפחית את האגרות על בקשה לפטור ממבחנים.

<לאה רקובר: אני רק אומר משהו - -

משה גפני: מתי?

<לאה רקובר: תכף אני אומר, אני רק רוצה לומר משפט - - - לעיתים, בקשה לפטור ממבחן, היא לא כרוכה בעבודה מנהלית מאוד מאוד מורכבת, ובמקרים האלה כן נרצה לבטל או להפחית את האגרה ולהתאים אותה לתשומות של המשרד בעניין.

<לאה רקובר: לעתים מדובר בפטור שמתבסס על תארים מחו"ל או על תעודות מחו"ל, שזה קצת יותר מורכב ואז התמונה משתנה.

<לאה רקובר: באופן עקרוני וכללי, אני אומרת כאן ומצהירה: יש לנו כוונה לבחון את הדבר באופן מאוד מאוד חיובי וכן להפחית.

<לאה רקובר: כלומר, שנציע לפטור לגמרי אני לא יכולה לומר אבל הכוונה שלנו באמת להגיע לפחות ל-50%, ובאגרות מסוימות אפילו ליותר.

<לאה רקובר: זאת הכוונה שלנו.

<לאה רקובר: לגבי שנת 2018, אנחנו מתקשים עכשיו לעשות את הדבר הזה כי התקציב סגור לשנת 2018.

משה גפני: זאת אומרת, אנחנו מדברים על 2019?

משה גפני: לא נאמר לי כך.

משה גפני: לי לא נאמר כך.

<לאה רקובר: אני לא יודעת למה אדוני - -

משה גפני: לי נאמר שעושים את זה בינואר 2018.

משה גפני: עכשיו עובדים על זה ואמרו שיעשו את זה בינואר 2018.

משה גפני: תגידי לגבי חוקרים פרטיים.

<לאה רקובר: גם לגבי חוקרים פרטיים אנחנו חושבים שיש צדק בטענה שיש קושי בגביית אגרה למשרדים אבל עדין, יש פעולות של פיקוח ובקרה שנעשות לגבי משרדים של חוקרים פרטיים, בעיקר בנושא של התמחות ולכן, פטור מלא מאגרה, אנחנו רואים בכך קושי אבל יחד עם זאת, מה שאנחנו חשבנו, זה כיוון המחשבה שלנו וגם דיברנו על כך בישיבה עם שגית, להפחית את האגרות שישלמו חוקרים פרטיים שמחזיקים משרד.

<לאה רקובר: זאת אומרת, בחשבון הכללי, הסכומים האלה - -

<שגית אפיק: היום הם משלמים גם וגם.

<קריאה: זאת אומרת, הכפל עדין יתקיים את אומרת.

<שגית אפיק: לא, לא יהיה כפל אבל יהיה - -

<קריאה: זאת אומרת, במקום שייקחו 1,500 על משרד ועוד 500, אז ייקחו 2,000 או 1,800.

<לאה רקובר: אני לא יודעת מה המספרים האלה שאתה נוקב בהם - -

משה גפני: לא, לא, היא לא אמרה את זה.

משה גפני: זה לא מה שמדאיג אותי ברגע שזה יגיע לכאן, היא אמרה את ההיפך.

משה גפני: היא אמרה שהם מבינים וזה כיוון החשיבה שלהם, שכאשר חוקר פרטי מקבל רישיון כחוקר, ולאחר מכן הוא מבקש רישיון גם על המשרד שהוא עכשיו פתח, הם לא יגבו את התשלום המלא על העניין הזה אלא - -

<לאה רקובר: תהיה הפחתה על האגרה של החוקרים עצמם ולא של המשרד.

<לאה רקובר: זה הכיוון כי לגבי המשרד יש הצדקה לקביעת אגרה ולקביעת אגרה עבור ניהול של משרדים, יש כן עבודה שמתבצעת.

<דניאל פרץ: כן אבל בכל זאת אני אומר שגם על פי החוק, אדם מקבל רישיון למשרד, הוא ממילא חייב להיות חוקר פרטי.

<דניאל פרץ: זאת אומרת, אותו רישיון למשרד מקפל בתוכו את הרישיון.

<לאה רקובר: נכון.

<לאה רקובר: ולכן אנחנו נפחית את האגרה שהוא ישלם - -

<דניאל פרץ: למה להפחית אותה?

<דניאל פרץ: הרי אם יש לו רישיון למשרד אז הוא חוקר פרטי בהכרח.

<לאה רקובר: אני מבינה את מה שאתה אומר אבל כאשר אנחנו מציעים סכומי אגרות, הם מבוססים על תקציב כלכלי של העלות של הניהול - -

משה גפני: רק שתסבירי גם לנו, שנדע.

משה גפני: אני, חוקר פרטי – לא שאני חוקר פרטי אבל סתם.

משה גפני: אני הוצאתי רישיון להיות חוקר פרטי, אני משלם אגרה.

משה גפני: אני משלם רישיון, כמה האגרה?

<לאה רקובר: 519 שקלים.

<דניאל פרץ: אחרי חמש שנים, אתה אז רשאי לפתוח משרד.

משה גפני: אחרי חמש שנים.

משה גפני: אני דווקא רציתי לפתוח אחרי שנתיים.

משה גפני: אני החלטתי לפתוח משרד.

משה גפני: לפי החשיבה שלכם החדשה, מה הייתי?

משה גפני: אני שילמתי 500 שקל כשקיבלתי רישיון.

<לאה רקובר: ואז אתה רשאי לעבוד כחוקר פרטי אבל נניח שאתה רוצה לאמן מתמחה בתחום, אתה יכול לעשות את זה אך ורק אם יש לך משרד.

<לאה רקובר: זה מה שקובע החוק.

משה גפני: לא, את לא שמעת מה אני הולך לעשות.

משה גפני: אני אמרתי שקיבלתי רישיון, שילמתי אגרה ואחרי חמש שנים פתחתי משרד.

משה גפני: מה איתי אז לפי החשיבה שלכם?

<קריאה: עוד אגרה.

משה גפני: רגע.

משה גפני: מה לפי החשיבה שלכם הולך לקרות?

<לאה רקובר: לפי החשיבה שלנו זה דורש מאתנו, כמשרד המשפטים, לפקח על הניהול של המשרד, ויש פעולות שאנחנו מבצעים.

משה גפני: מה יהיה איתי?

משה גפני: אני פותח משרד אחרי חמש שנים, מה אתם מבקשים ממני אגרה?

<לאה רקובר: אגרה נוספת של - -

משה גפני: לא, לפי החשיבה שלכם.

<לאה רקובר: לפי מה שאנחנו הולכים לתקן, אנחנו לוקחים את האגרה - העניין הוא שאנחנו רוצים לבצע הפחתה.

<לאה רקובר: כרגע מה שאנחנו סבורים שכדאי שנעשה וזה נמצא בשלבי חשיבה, אנחנו נפחית את האגרה שישלם אותו חוקר שמבקש להחזיק משרד.

<קריאה: מדוע לא לבטל אותה לחלוטין?

משה גפני: רגע, אתם מבינים הכל, אני לא מבין כלום.

משה גפני: מה עושים איתי לפי החשיבה שלכם?

משה גפני: אני עכשיו באתי לשלם אגרה למשרד.

<לאה רקובר: לפי החשיבה שלנו, ברגע שאתה משלם אגרה עבור משרד, תהיה הפחתה של האגרה בגין היותך חוקר פרטי.

משה גפני: מה תהיה ההפחתה?

<לאה רקובר: אלה סכומים שאנחנו חשבנו עליהם - -

משה גפני: רגע, בסדר.

משה גפני: אני לא יכול לעשות אתכם שום דבר חוץ מלחשוב מה אתם חושבים אבל אחרי זה תבואו לפה ואז אני אעשה את מה שאני חושב.

<לאה רקובר: להפחית ב-50% - -

משה גפני: את הרישיון.

<קריאה: איזה רישיון?

משה גפני: אגרת הרישיון של המשרד.

<קריאות: - - -

<שגית אפיק: את האגרה הנמוכה יותר.

משה גפני: אני שילמתי כבר.

<לאה רקובר: נכון, אז מהיום אתה אמור - - -

משה גפני: רגע גברת רקובר.

משה גפני: אני לא מבין מהר.

<לאה רקובר: אתה מבין מצוין.

<קריאה: מדי שנה 450 אנשים משלמים 1,820 שקלים.

משה גפני: אני משלם את הרישיון כחוקר.

משה גפני: אחרי חמש שנים, אני בא ורוצה לפתוח משרד.

<לאה רקובר: ואז אומרים לך - -

משה גפני: וכמה לשלם לפי החשיבה שלכם?

<לאה רקובר: לפי החשיבה שלנו אתה תשלם את אותה אגרה שמשתלמת היום, זה מה שאנחנו אומרים, 1,300 שקלים אבל כאשר אתה תבוא לשלם את האגרה השנתית כחוקר פרטי בשנה הבאה, היות שיש לך משרד, תהיה הפחתה של 50%.

משה גפני: זאת אומרת, אני אשלם 1,300 מלא, כמו שהיום - -

<שגית אפיק: פעם ראשונה אתה משלם 2,600.

משה גפני: בסדר, אני משלם מלא על המשרד, ואני אשלם 260 שקל על הרישיון.

<לאה רקובר: כן.

<לאה רקובר: זה כרגע מה שאנחנו עושים.

<שגית אפיק: פעם ראשונה 2,600 ו-1,000.

<שגית אפיק: פעם שניה אתה משלם 1,300 ו-500, והיא אומרת לך שהיא מציעה את ה-500 להפוך ל-250.

<שגית אפיק: ה-1,300 יישאר אותו דבר.

<פיני שכטר: אני ממלא מקומו של יושב ראש לשכת חוקרים פרטיים דניאל פרץ.

<פיני שכטר: הגברת רקובר הבהירה בתוך דבריה עניין מאוד חשוב: היא מסבירה שבאגרות שלנו אנחנו מממנים את הפיקוח על משרדי החקירות ועל המתאמנים.

<לאה רקובר: מי זה שלנו?

<לאה רקובר: למה אתה מתכוון "שלנו"?

<פיני שכטר: מי שיש לו רישיון לניהול משרד חקירות.

<פיני שכטר: בוועדת הרישוי או בוועדת ה - - - יושב או יושבת אדם אחד, אישה אחת ששמה - - - כהן, שהיא אחראית על הפיקוח על כל משרדי החקירות שמעסיקים מתאמנים.

<פיני שכטר: יש רק אחת כזאת.

<פיני שכטר: אני מאמן כבר שלוש שנים את המתמחה שלי, היא עוד לא ביקרה במשרדי.

<פיני שכטר: על מה אני משלם לה משכורת?

<לאה רקובר: אני אשמח מאוד שתפנה שאילתה שנענה אבל אני רוצה להגיד לך שבהתאם לחישובים שלנו, מערך הביקורת על ההתמחות הוא מערך מלא.

<לאה רקובר: אני מוכנה - -

<פיני שכטר: מערך מלא של אדם אחד.

<פיני שכטר: זאת עובדה.

<לאה רקובר: אפשר לבדוק את הדבר הזה, וזאת שאלה אחרת שלא נמצאת עכשיו על שולחן הדיונים - -

<פיני שכטר: היא נמצאת משום שהיא שוות ערך כספי.

<פיני שכטר: אתם טוענים שיקשה עליכם להקל עלינו בתשלום האגרות כי אנחנו צריכים למממן את הפיקוח על המתאמנים אבל הפיקוח הזה כמעט ולא קיים בפועל.

משה גפני: רבותי, אני מסיים את החלק הזה.

משה גפני: אני מבקש לומר כך: היות ונאמר לי על ידי גיל ברינגר שאני התחייבתי שאני אסיר את הרביזיה - -

<פיני שכטר: - - -

<קריאה: הוא לא היה כאן אף פעם.

משה גפני: לא הבנתי, מה הדיון פה?

משה גפני: אני הבנתי מגיל ברינגר שמדובר על תחילת 2018.

משה גפני: אני לא הבנתי שעכשיו נחכה.

משה גפני: עד אז יכולות להתחלף שלוש ממשלות ואני לא יודע מה שיקרה ב-2019, יהיה כסף, לא יהיה כסף.

משה גפני: יש כסף שהולך לנטו משפחה, אולי לא יהיה כסף לנושא של האגרות.

משה גפני: אני לא מסיר את הרביזיה עכשיו.

משה גפני: אני הולך לדבר שוב עם גיל ברינגר.

משה גפני: אני הולך לשמוע ממנו, הרי סוכם שזה יהיה כך, כך סוכם, וכל ההתבססות נגדי זה בגלל שסוכם, בגלל שאני התחייבתי.

משה גפני: בסדר, אני לא יכול להתווכח על העניין הזה, יכול להיות שהוא תפס אותי בטלפון – יכול להיות, אני לא מתווכח אבל ברור לי שדובר על תחילת 2018.

<לאה רקובר: אז יושב ראש, ברשותך, אני אקפוץ לוועדת הפנים עכשיו, אני אשאל אותו ואני אחזור לפה כי חבל לנו - -

משה גפני: לא יהיה עכשיו, אני עכשיו מסיים את הדיון, עם כל הכבוד.

משה גפני: בלאו הכי זה הכל תחילת 2018.

משה גפני: אתם עושים פאניקה כאילו שמי יודע מה קורה.

משה גפני: הכל בתחילת 2018.

<לאה רקובר: לא, לגבי משרתי המילואים - -

משה גפני: לא את מדברת אתו, אני אדבר אתו בגלל שהכל מתבסס על זה שדיברתי אתו.

משה גפני: אני מודיע לך שאם לא היה אצלי חשש של התחייבות, שאני התחייבתי לו, אני לא הייתי מאשר את זה.

משה גפני: זה דבר שהוא לא בסדר.

משה גפני: בעבר, לפני חודשיים, היה אותו דבר ושינו את האגרות.

משה גפני: אין היגיון בכל האגרה הזאת שבן אדם פטור מבחינה, אז על זה הוא משלם 900 שקל?

משה גפני: ואין היגיון בחוקרים פרטיים, שעכשיו הם באים ופותחים משרד ופתאום הם צריכים לשלם סכומים כאלה.

משה גפני: לא יכול להיות דבר כזה – הנה גיל ברינגר.

משה גפני: אני תכף אדבר אתך.

משה גפני: אני שמעתי מגיל ברינגר שמדובר על 2018.

משה גפני: אם זה עובר ל-2019 אני לא אשנה את התחייבותי אבל אני אדבר אתך בארבע עיניים אחר כך.

<גיל ברינגר: על מה?

משה גפני: על מה שהתחייבתי.

<גיל ברינגר: אבל מסירים את הרביזיה?

משה גפני: לא, עכשיו לא.

משה גפני: אני קודם אדבר אתך ואז אני אסיר.

משה גפני: אני רוצה לדבר אתך בגלל שגברת רקובר אומרת שהכל מדובר, כל התהליך שדיברנו בטלפון, הכל מדובר על 2019.

<גיל ברינגר: איזה תהליך?

<גיל ברינגר: לא הייתי פה בדיון.

משה גפני: לא חשוב.

משה גפני: זה לא הדיון הזה, בסדר.

<גיל ברינגר: אנחנו כבר חודש וחצי לא בדיון הזה.

<גיל ברינגר: אתה אמרת לי שאתה מסיר את הרביזיה, תקן אותי אם אני טועה.

<גיל ברינגר: אמרת לי?

<גיל ברינגר: אז בבקשה תסיר את הרביזיה.

<גיל ברינגר: אני מגיע אליך באמצע הדיון של - -

משה גפני: בסדר, אתה לא צריך להגיע באמצע הדיון של ההמלצות.

משה גפני: לא יהיה יותר דיון בעניין הזה, אני אסיר את הרביזיה.

<גיל ברינגר: אתה מסיר את הרביזיה היום?

משה גפני: אני קודם רוצה לדבר אתך בגלל שהיא אומרת שזה ל-2019 כל הדיון.

משה גפני: גיל, אני אדבר אתך.

<גיל ברינגר: אני חוזר עכשיו לוועדת הפנים אבל אתה יכול להסיר את הרביזיה?

משה גפני: עם כל הכבוד, אני אדבר אתך.

<גיל ברינגר: אבל הרביזיה תוסר היום?

משה גפני: כן.

משה גפני: לא.

משה גפני: לא.

משה גפני: אני צריך לשבת אתך לדעת למתי, ואחרי שאשב אתך תוסר הרביזיה.

<גיל ברינגר: אבל זה יקרה היום?

משה גפני: אחרי שאני אשב אתך, אני לא צריך את הדיון בוועדה בשביל להסיר את הרביזיה.

<גיל ברינגר: אבל אנחנו רואים שאנחנו לא מצליחים להסיר אתה רביזיה.

<גיל ברינגר: זאת פעולה פשוטה.

משה גפני: כן, אבל אפשר לשבת ולדבר אתך ולהגיד מה התחייבתי ומה אתה התחייבת.

משה גפני: אני אשתדל לעשות את זה היום, אנחנו כולנו פה בגלל שאחרת לא תהיה המלצת משטרה אז אנחנו פה כולם.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אני עושה הפסקה רבע שעה.