ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 622, 2017-11-28 12:00

איתן כבל: שלום לכולם, גברתי מנהלת הוועדה, היועצת המשפטית, רשם, דובר, חברי הכנסת.

איתן כבל: אני מקדם בברכה את המפקחת על הבנקים, את חדוה בר, שמכבדת אותנו בנוכחותה.

איתן כבל: זה נושא שביקשתי להניח על סדר-היום, כשהכותרת שלו, ברשותך, גברתי: נושא אחד, גובה העמלות עבור משיכת מזומנים בכספומטים; ושתיים, מסלולי השירותים הבנקאיים והעמלות הנוספות.

איתן כבל: ואם אומנם לא הכנו אותך לעניין הזה, אבל אני בטוח שגברתי תוכל כבר בהזדמנות הזו לתת התייחסות אפילו קצרה לעניין רכישת בנק איגוד על ידי בנק המזרחי.

איתן כבל: זה נושא שגם בכוונתנו, כבר יש אלי פנייה, גם היו היום כותרות כמעט בכל העיתונים או לפחות בוודאי בחלקם, לגבי כל נושא התחרותיות, האם זה מתכתב עם שטרום בשורה התחתונה – כן או לא?

איתן כבל: הרי תיכף לא יישאר שטרום מרוב שיש אירועים מסביב בדרכים כאלה ואחרות.

איתן כבל: אז כשאאפשר לך, ותיכף אאפשר לגברתי.

איתן כבל: אומר לכם, ברשותכם, במה דברים אמורים.

איתן כבל: שלום לכולם, אני רואה שכולם הגיעו חמושים, וזה בסדר גמור.

איתן כבל: ואני גם מברך את נציגי ה"חינוך לפסגות".

איתן כבל: יש כאן נציגים של "חינוך לפסגות", כבר זאת שנה שנייה ושלישית שהכנסת עורכת את הפרויקט הזה.

איתן כבל: "חינוך לפסגות" זה מבתי ספר שונים ברחבי הארץ, מגיעים תלמידים.

איתן כבל: ויש חברי כנסת שמלווים.

איתן כבל: ויש כאן את חבר הכנסת פרי, חאג' יחיא, וגם אתה, יוסי יונה?

יוסי יונה: כן כן, בוודאי, נמצאת אתי לילה אבו חביש מיפו.

יוסי יונה: היא מלווה אותי, אני מלווה אותה לאורך היום.

איתן כבל: יפה מאוד.

איתן כבל: תראו, קודם כול יש כאן גם את "חי בלילה", שהעלו את העניין על סדר-היום הציבורי, והתכתבו גם עם העניין כאן של הכנסת, שעוסקת בעניין הזה.

איתן כבל: וברשותכם, אני רוצה לפתוח.

איתן כבל: תראו, העניין של הכספומטים מתחבר לכמה עניינים.

איתן כבל: קודם כול, אני אומר זאת בנקודת המוצא, הזמינות.

איתן כבל: זמינות הכספומטים.

איתן כבל: בראש ובראשונה יש כאן שניים או שלושה סוגים שצריך להתייחס אליהם.

איתן כבל: קודם כול הכספומטים שצריכים להיות מותקנים על ידי הבנקים, שאנחנו מכירים אותם – גדולים, קטנים.

איתן כבל: יש את החברות הפרטיות, שגם ביניהן יש חלוקה.

איתן כבל: יש את מה שאנחנו מכירים, יש את ATM כמדומני.

איתן כבל: יש כאן נציג של ATM?

<ירון טיקטין: של "סמארט" כספומטים?

יעקב פרי: יש "סמארט" ויש את "כספונט".

איתן כבל: כן, "סמארט", זה מה שאני מתכוון.

איתן כבל: אלה הגדולים.

איתן כבל: בכנסת, כמדומני, זה שלכם, נכון?

<ירון טיקטין: כן.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: פה דאגתם שגם תהיה עמלה נמוכה.

איתן כבל: אל תענה, אל תענה.

איתן כבל: אני רק, איך אומרים, מביא דברים בשם אומרם מביא גאולה לעולם.

איתן כבל: לא אמרנו את זה לגנותך, אמרנו את זה לשבחכם, רצינו רק שזה יהיה שבח ארצי.

איתן כבל: אבל אוקיי, תיכף גם אאפשר לאדוני.

איתן כבל: ויש גם את "כספונט", ויש "סוויס קארד".

<אייל משקל: זה גם מכשירים גדולים.

איתן כבל: אה, גם אתם המכשירים הגדולים.

איתן כבל: עלא כיפאק.

<קריאה: וגם "קרן התמר".

איתן כבל: יפה.

איתן כבל: זאת אומרת, יש את המכשירים שאנחנו מכירים אותם מהפיצוציות, בעיקר זה אתה, שאיך שאתה רואה את המכשיר אתה כבר חוטף סתירה.

איתן כבל: אבל עזוב, אנחנו לא נכנסים עכשיו.

איתן כבל: אני רוצה, ברשותכם, לעשות סדר לאלה שצופים בנו בתוך התהליך.

איתן כבל: עכשיו, הנקודה היא שאנחנו מבינים שלשיטתנו, עוד לפני שנכנסים הגורמים הפרטיים, וזאת התפיסה שלי, חברי הכנסת שירצו כמובן להביע את עמדתם יוזמנו לומר את עמדתם, בוודאי אאפשר לפני כולם למפקחת לומר את דבריה, אבל אני ברשותכם רוצה להדגיש ולחדד, מנקודת המבט שלי חובתם של הבנקים לתת את השירות בזמינות ובכל מקום.

איתן כבל: ואני אומר את זה.

איתן כבל: ולא כמו שכבר נכתב כאן, שעל זה נאמר:

איתן כבל: אותי בישיבה לימדו זה תרתי דסתרי.

איתן כבל: שמצד אחד אתם כותבים: השירות של משיכת מזומנים חיוני לציבור, ולכן עליו להיות זמין בכל עת ונגיש בפריסה גאוגרפית מתאימה.

איתן כבל: ובסעיף 4 כתוב: לאור חיוניות השירות והצורך בהיותו זמין ונגיש, הוראה זו מבטיחה שהבנקים ימשיכו לספק שירות זה בצמוד לסניפיהם במחיר מפוקח.

איתן כבל: זאת אומרת, כולם יודעים איפה הסניפים.

איתן כבל: זאת אומרת, ברוב המקומות אתה צריך אוטובוס או שניים, או במקרה הטוב בגשם ללכת ולהירטב עד לשד עצמותיך.

איתן כבל: וזאת לא הכוונה לזמין.

איתן כבל: אני זמין מנסח בצורה אחרת.

איתן כבל: זמין – שכל אחד ואחד מאתנו יוכל כמעט בכל זמן למצוא את עצמו יכול להגיע, בלי יום לימודים ארוך.

איתן כבל: עכשיו, אני רוצה לחדד עוד נקודה.

איתן כבל: כשאני מדבר, כל הזמן אני מתייחס לכשל שוק, אני רוצה להבהיר – בכל מקום: אין כשל שוק, יש כשל שוק.

איתן כבל: אסביר מנקודת המבט שלי.

איתן כבל: כמובן, כל אחד יוזמן אחר כך לומר את הדברים שלו.

איתן כבל: כוונתי הוא הכשל של הבנקים, כי נקודת המוצא שלי מדברת על כך שיש חובה בראש ובראשונה.

איתן כבל: וכל ניסיון אחר להסיר מהבנקים את האחריות, אפשר לדון בה, אני לא פוסל את זה.

איתן כבל: אינני אומר שאסור בשום ואופן, וזו זכותו, וחבר הכנסת דוד ביטן העלה הצעת חוק שמתכתבת עם העמלות של הגורמים הפרטיים – לגיטימי.

איתן כבל: נדון, נקיים, נכון, לא נכון.

איתן כבל: אבל יחד עם זאת, ברצוני לומר ולהדגיש שהחובה הראשונה היא של השל הבנקים.

איתן כבל: הכסף שלנו שם, השירות שלנו שם.

איתן כבל: ואין מה לעשות שברוב המקומות זה מרוכז במרכזים, מרכז העיר.

איתן כבל: וכשנוצר כשל כזה – זאת הכוונה שלי כשאני מדבר שלמקום הזה נכנסו אותן חברות פרטיות, שהבינו שאם הבנק שם רק במרכז העיר - -

יעקב פרי: הם ילכו לצדדים.

איתן כבל: - - הם ילכו לצדדים.

איתן כבל: מבחינתם, אינני יכול להלין.

איתן כבל: אם המדינה תחשוב שזאת הגזמה פרטית, והם לא יצליחו לשכנע אותנו שזו הגזמה פרטית, ואלה לא באמת העלויות האמיתיות, והם עושים, מנצלים – זה בסדר שהם נותנים, אבל בעמלות שהם גובים הם גובים עמלת נשך, נדון בזה.

איתן כבל: או שנשתכנע או שלא נשתכנע.

איתן כבל: אבל נכון לרגע זה, זו שיטתי וזו תפיסתי, כל ניסיון להגיד: כן כן, הבנקים בסדר, ותיכף המפקחת, שבאמת אני חוזר ואומר, ואמרתי את זה גם בפניה, שאינני זוכר הרבה שנים מי שהיה בפיקוח על הבנקים שנותן עבודה כמו שהיא נותנת.

איתן כבל: אני אומר את זה.

איתן כבל: אבל לא לנוח על זרי הדפנה, גברתי.

<חדוה בר: אשתדל.

<חדוה בר: תודה רבה.

איתן כבל: אנחנו לא מבקשים שגברתי תנוח.

איתן כבל: ועוד נמצא את עצמנו בהתנגשויות כאלה ואחרות, כי אנחנו לא נוותר – אני לפחות במה שתלוי בי, ואני מקווה, ואנסה לגייס את חברי הכנסת בוועדה, ואם יש צורך את הכנסת כולה בעניין הזה.

איתן כבל: אני אומר את זה באמת, כי יש כאן נקודה שאני אומר: סניפים נסגרים.

איתן כבל: ואזכיר לגברתי, שיש חוק שהעברנו, חוק שלי, שחלק מהחברים שנמצאים כאן גם חתום עליו, לגבי האופן של סגירת סניפים.

איתן כבל: ואדגיש ואומר, שכולנו מבינים, גם חברי שידברו אחרי, שהטכנולוגיה היא כאן.

איתן כבל: אבל עד שכולם – למרות שיש בנקים שמנצלים את ההזדמנות ומבינים את הפוטנציאל בשיח האישי, ומנהלים קמפיין סביב העניין הזה, שעדיין עד שיגיע הרובוט שינהל את העניינים, בינתיים הם מעדיפים שבני אדם ינהלו את זה.

איתן כבל: אבל זה עניין שאינני רוצה להיכנס אליו.

איתן כבל: הנקודה המרכזית שאני עליה מדבר היא העובדה שסניפים נסגרים יותר ממה שאפילו אני, את יודעת, כבר אמרתי לך בהערה, שלצערי נדמה לי שהחוק שהעברתי עוזר לך יותר לסגור סניפים מאשר למנוע סגירת סניפים.

איתן כבל: אני מספיק הגון כדי לומר את הדברים פה.

איתן כבל: עכשיו, יש מקומות שלא סוגרים את הסניף, סוגרים טלר.

איתן כבל: וטלר לעיתים זה ההבדל בין האופן שבו אנחנו זמינים אל מול הבנק או לא זמינים.

איתן כבל: ובתוך כל התהליכים האלה נכנסו הפרטיים, ותיכף גם נשמע אותם.

איתן כבל: אבל אני אומר לכם, חבריי חברי הכנסת, שלא ניפול בפח: אתם רוצים לדון האם העמלות שגובים הפרטיים הן עמלות נשך, וצריך לייצר הגבלה, והם לא שכנעו אותנו שהם מרוויחים מעל ומעבר?

איתן כבל: ניכנס לזה, יש את החוק של ביטן.

איתן כבל: אבל אני אומר שלא ניפול בפח, שנגיד: הבנקים, זהו, 30% אמרה המפקחת על הבנקים של תוספת של כספומטים.

איתן כבל: אני אומר, פרי, ואני אומר לך, חאג' יחיא, ואני אומר את זה לפרופ' יוסי יונה, חברי, שדווקא התוספת של 30%, כמו שכתוב שפרשת מקץ, שתיכף נגיע אליה – "ולא נודע כי באו אל קרבנה".

איתן כבל: זאת אומרת שהמחסור הוא כזה גדול, שגם התוספת שלכאורה באירוע אחר היא מרשימה – כשאתה אומר למישהו: שמע, הוספתי 30%, את עומד נפעם.

איתן כבל: 30% זה מספר גדול, אני באמת לא מזלזל.

איתן כבל: אבל אם זה מאיקס פלוס 30% או זה מאיקס מינוס ל-30%.

איתן כבל: והתחושה הציבורית היא – לפעמים יש דברים שאתה אומר: אני צריך לשאול וללכת.

איתן כבל: אני מסתובב ברחבי הארץ, ואתה מעת לעת נדרש – נכון שהאפליקציות, גברתי, משנות את המצב.

איתן כבל: אינני מתכחש.

איתן כבל: וזה שינה את חיי ואת האופן שבו אני מתנהל.

איתן כבל: אני לא מכחיש.

איתן כבל: אבל לאמא שלי זה לא שינה את החיים, לשושנה כבל זה לא שינה.

איתן כבל: ולשושנות ולאחרים זה לא שינה.

איתן כבל: והם עדיין צריכים לקום ללכת אל הסניף שלהם.

איתן כבל: וחלק מהם, דרך אגב, אני שוב אומר לך, חלקם הגדול – לא חלקם הגדול – כמעט כולם זה לנסוע באוטובוס, כמעט כולם זה שלושה אוטובוסים, שני אוטובוסים.

איתן כבל: בראש העין, אני יכול להגיד, גם עם הקלנועיות, שכבר כל ראש העין מלאה בקלנועיות, זה לפחות אוטובוס אחד.

איתן כבל: וראש העין זה לא – היא תהיה עוד, בעזרת השם – לא ניו-יורק, זה אפילו לא פתח תקווה.

יעקב פרי: יש לה למה לשאוף.

איתן כבל: כן.

איתן כבל: זאת אומרת, אני אומר לכם, ואני מסיים בזה, פרי: אנחנו יכולים לצחוק מזה.

איתן כבל: כשאתה צריך לתכנן בלו"ז שלך היערכות להגעה לכספומט זה אומר הכול.

איתן כבל: זאת אומרת, שאתה, לפני שאתה הולך לישון, ואומרים לך: מה אתה עושה מחר?

איתן כבל: מחר אני צריך לנסוע לכספומט כדי להוציא כסף.

איתן כבל: התהליך הזה, עצם העובדה שהוא נכנס בלו"ז העבודה שלך כפעולה שצריך להתארגן לקראתה, היא אומרת הכול, היא הנותנת.

איתן כבל: ובעצם היא מסכמת שלהוציא כסף מכספומט הפך לפרויקט.

איתן כבל: זה פרויקט.

איתן כבל: לאן אתה הולך?

איתן כבל: להוציא כסף מהכספומט.

איתן כבל: אולי בדרך אעצור לשתות קפה.

איתן כבל: זה קופת חולים וזה זה.

יעקב פרי: זה הכול אם יהיה לי מזומן.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: אז אם זה חלק מההטבות שהבנקים נותנים לבילוי אז זה משהו אחר.

יוסי יונה: לא, אדוני, זה עמלות בלי צפויות בדרך.

איתן כבל: אבל צחוק צחוק, אני אומר לכם – גברתי, אני אומר את זה בצורה הכי ברורה: אינני רוצה שנביא את זה בחקיקה.

איתן כבל: אני סבור שלא צריך לתת מענה לשאלות האלה, הצרכניות, הבסיסיות, בחקיקה, וצריך למצוא את הדרך שיכולה להיות על בסיס גיאוגרפי או בסיס – אני לא רוצה עכשיו לתת כאן את זה.

איתן כבל: זאת אומרת, שברור הוא, וגם הבנקים כשהם רוצים, הם יודעים לדבר ביניהם וזה לא ייחשב קרטל, שאם סניף מסוים יודע להגיד: כאן הוא ישים, תהיה ביניהם חלוקה, כי כאן הוא יותר חזק, הוא יכול לשים את הכספומט שלו והשני שם.

איתן כבל: זאת אומרת, הם יודעים גם אם הם רק רוצים לייצר התארגנות כזו שתייצר פריסה אמיתית ומשמעותית בכמה שיותר מקומות.

איתן כבל: אני רוצה שתביני באמת שבכוונתי, כל עוד אני כאן – אלא אם כן תתפללי שהממשלה תיפול לפני.

איתן כבל: אבל כל עוד אני כאן, אעשה את הכול כדי שהתהליך הזה יקודם והנושא הזה ישונה מן הקצה אל הקצה.

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: חבר הכנסת יעקב פרי.

יעקב פרי: קודם כול, אני מודה לך אדוני היושב-ראש.

יעקב פרי: ואני מקדם בברכה את המפקחת על הבנקים, אני מצטרף לכל מילת שבח שכבר אמר אותה יושב-ראש הוועדה.

יעקב פרי: אני מבקש בקיצור נמרץ, אדוני היושב-ראש, להציג עמדה שאני חושב שהיא כמובן פחות פופולרית, או נקרא לזה פחות פופוליסטית, בוודאי מהצעת החוק של חבר הכנסת ביטן.

יעקב פרי: ואני רחוק מלהיות happy מגובה העמלות שגובים בעלי הכספומטים הפרטיים.

יעקב פרי: יחד עם זאת, הצרכן הישראלי הוא צרכן חכם.

יעקב פרי: ועל פי נתוני בנק ישראל, גברתי, הצרכן הישראלי לא כל כך ממהר לבחור בכספומטים פרטיים, הוא באיזשהו מקום בוחר בכספומטים הבנקאיים, כי המכשירים הפרטיים, כפי שאני מבין מהנתונים, מהווים 64% מכלל המכשירים, ועם זאת מהווים בסך הכול 7% בלבד מהכסף שהציבור מושך.

יעקב פרי: זאת אומרת, אני באיזשהו מקום, מבחינה אישית, יכול לבחור לא ללכת לכספומט פרטי, למרות שאני מודה, זה קשה מבחינה פיזית, מכיוון שהכספומטים הפרטיים עונים על צורך שאתה דיברת עליו, אדוני היושב-ראש, של מרחק, והם נמצאים באמת באותם מקומות פריפריאליים או מקומות שבהם אין, או יש מעט כספומטים בנקאיים.

יעקב פרי: גם אגיד שאני מאמין שכמחוקקים אנחנו לא צריכים, גם אם זה לא מוצא חן בעינינו, להטיל רגולציה על גופים פרטיים.

יעקב פרי: זה פותח פתח ענק להתערבות גם בנושאים אחרים.

יעקב פרי: ואני חושב שאנחנו צריכים להימנע מזה, גם אם העמלות או המחירים אינם לטעמנו, יש לנו כמובן בחירה.

יעקב פרי: אני חושב שכאשר בנק ישראל נותן אישורים, והייתי שם פעם באזור הזה, כשהוא נותן אישורים לסגירת סניפים, חלק מההתקדמות לעידן החדש צריכה להיות לנסות לפחות להבטיח שבאותם מקומות שנסגרים סניפים, ויש חסר בכספומטים, למצוא תשובה לכך - - -

איתן כבל: דרך אגב, סליחה שאני מתפרץ, זו בקשה שכבר הפניתי אותה למפקחת על הבנקים, שזה יהיה built in.

איתן כבל: זאת אומרת, שאם כבר נגזר שהסניף ייסגר, לא היה כספומט, יהיה – איך זה נקרא שם, שאפשר גם להפקיד צ'קים?

<קריאה: מכשיר אוטומטי - - -

איתן כבל: כן, אבל יש לזה את השלישייה.

<חדוה בר: מבואה.

איתן כבל: כן, שיש את המבואה שם, שאפשר להיכנס.

איתן כבל: וגם אם זה לא מבואה, רק שיהיה מקום שאפשר לבצע פעולות במקום.

יעקב פרי: והערה אחרונה.

יעקב פרי: היות שתפקידה של ועדת הכלכלה, כמו תפקידה של הכנסת, היא באמת לנסות לדאוג למצוקות הציבור, אז אני חושב, קודם כול, שצריך להגיד מצד אחד, בצד החיובי של התמונה, שפריסת הכספומטים הפרטיים בפריפריה, באזורים מרוחקים, היא הכרחית, היא עונה על צרכים מאוד מאוד קריטיים של הציבור, וחשוב מאוד שבנק ישראל יעמוד על כך שבאמת הכספומטים הפרטיים יהיו שירות משלים ולא שירות עיקרי, על מנת שנצליח – סלחו לי, בעלי הכספומטים הפרטיים – שנצליח להוריד את זה מ-7% ל-2% או אחוז אחד, או אפילו לאפס.

יעקב פרי: אבל אני נגד רגולציה על חברות פרטיות, אם זה בנושא הכספומטים ואם זה בנושאים אחרים.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני רק יכול לומר לאדוני: בדיוק הנקודה עליה אני מדבר, שככל שהבנקים ישימו יותר כספומטים, כך הצורך הזה לייצר את - - - יקטן.

איתן כבל: ולהם אין יכולת לקבוע להם עדיין בחוק מה תהיה העמלה.

איתן כבל: תודה, חבר הכנסת יעקב פרי.

איתן כבל: חבר הכנסת יוסי יונה, חאג' יחיא, ואז גברתי.

יוסי יונה: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לברך על קיומו של הדיון הזה.

יוסי יונה: בהערה פותחת, יעקב, אני מציע שהמילה הזאת פופוליסטי תיעלם מהלקסיקון שלנו.

יעקב פרי: אני מוכן להעלים אותה, אבל זה לא בידי.

יוסי יונה: כן, הבה ונעלים אותה, כי פופוליסטי, בוא נאמר, האטימולוגיה שלה זה בסדר, אנחנו עם העם.

יוסי יונה: אבל המון פעמים זה כאילו לכאורה טיעון שהוא פופוליסטי הוא לא רציני – לא, אנחנו מונעים, מודרכים, על ידי הרצון האמיתי והכן, במיוחד בהקשר הזה של ועדת הכלכלה, כדי להבטיח שמנגנונים, מוסדות, פרקטיקות כאלה ואחרות, ישרתו את האינטרס הציבורי הרחב.

יוסי יונה: עכשיו, לגופו של עניין, כאשר אנחנו מדברים על ממוצעים, כלומר מה מספרם של כספומטים אוטומטיים בישראל אל מול מדינות אחרות, ומה הייתה העלייה משנה א' לשנה ב', הגם שכעובדה בסיסית זה יפה, ואנחנו מברכים על כך, אבל מה שחשוב זה בעצם הפריסה והפיזור.

יוסי יונה: גילוי נאות, אני גר ליד כיכר רבין.

יוסי יונה: אני מרגיש שאני כאילו מותקף על ידי סניפי בנקים.

יוסי יונה: זאת אומרת, אין לי שום בעיה.

יוסי יונה: יש את "דיסקונט", "מרכנתיל דיסקונט", ויש את ה"בינלאומי" ויש את "הפועלים", ועוד כמה מכשירים אוטומטיים.

יוסי יונה: ולעיתים אני חש שאני מצא באיזה לאס וגאס, עם כל המכשירים שמציעים לי לקחת כסף.

יוסי יונה: ואני חושב שזה במידה מאוד רבה, גברתי המפקחת על הבנקים, משקף את הבעיה - - -

איתן כבל: לא, זה משקף את ההתכתבות עם האזור.

יוסי יונה: נכון.

יוסי יונה: לחלוטין.

יוסי יונה: זו כוונתי.

איתן כבל: אז חשוב שהדברים האלו יודגשו.

יוסי יונה: ברור.

יוסי יונה: זו כוונתי, אדוני היושב-ראש.

יוסי יונה: שם אין שום בעיה, שם אפשר להגיד אולי אפילו עודף של מכשירים אוטומטיים למשיכת כספים.

יוסי יונה: באמת אז הבעיה, הסוגיה המרכזית שבה אנחנו צריכים לדון זה בעצם הפיזור.

יוסי יונה: על פניו, ואולי כבר לא על פניו, כעובדה הפריסה היא לא כזו שאכן נותנת מענה לציבור הרחב.

יוסי יונה: זאת אומרת, באזורי פריפריה, האפשרויות שלו, שלה, למשוך כסף בזמינות גדולה היא מועטה.

יוסי יונה: עכשיו, הערה ביחס לעניין הזה גם ליעקב בעניין של הבחירה, בחירתו של הצרכן.

יוסי יונה: אתם יודעים, אני מתייחס תמיד בפקפוק מה למושג הזה של בחירה.

יוסי יונה: בחירה היא בעצם יחסי גומלין בין הסביבה שאתה בה חי לבין האילוצים שאתה פועל בהם, לבין היכולת שלך להשפיע עליהם.

יוסי יונה: ואנחנו, מבחינתנו, כאשר יש כשל שוק - -

<קריאה: פילוסופי.

יוסי יונה: כן.

יוסי יונה: - - כאשר אנחנו עוסקים בכשל שוק, אנחנו רוצים באמת ליצור את האופטימום הזה, זאת אומרת שגם להגן על האפשרויות, על תנאי הסביבה, על האילוצים שבהם פועל האדם, ועל פניו הבחירה היא די מוגבלת.

יוסי יונה: לכן אני מצטרף ליושב-ראש הוועדה, חברי איתן כבל, אנחנו מפצירים בכם, אנחנו מפצירים בך, להפעיל את הסמכויות שלך ואת היכולת שלך, לפעול למול הבנקים כדי שהם יתעשתו, כדי שהם באמת ישרתו בסופו של דבר את האינטרס הציבורי הרחב.

יוסי יונה: וגם הערה לדברים שאמרת, שאני לחלוטין מסכים איתם: אנחנו מתייעלים, אנחנו נכנסים לעידן טכנולוגי מתקדם ועוד כהנה וכהנה.

יוסי יונה: אבל אנחנו רואים שלעיתים כאשר נכנסים לעידן הטכנולוגי הזה המתקדם, ואנחנו סוגרים את הבנקים ואומרים לך: אדוני, אין לך צורך במגע אישי, אתה יכול לנהל את כל ענייניך בטלפון עם נציגך בבנק, אז הנה אנחנו כאן רואים לעיתים את התוצאות הלא כל כך חיוביות של הסיטואציה הזאת, שאם אכן סניף בנק נסגר ואין חלופה במקום של הכספומט.

איתן כבל: רק אני רוצה לתקן את אדוני לגבי היכולת שלך לחזור – אני לא מדבר עלי, עליך, אנחנו מדברים על האזרח מן השורה – לחזור לדבר עם נציגך בבנק בטלפון.

איתן כבל: אבל זה דיון אחר.

יוסי יונה: הנציג שלי בבנק בדרך כלל מעניין אותי בהשקעות.

איתן כבל: יפה.

איתן כבל: אם אתה במקום שעוד פונים אליך בהשקעות, מצבך טוב.

<קריאה: בהלוואות אתה מתכוון, לא בהשקעות.

יוסי יונה: בהלוואות, נכון.

יוסי יונה: תודה על התיקון.

יוסי יונה: תודה.

איתן כבל: יוסי יונה, אני רוצה, גם חברי הכנסת יודעים, זה נושא שאנחנו עוסקים בו, יש הצעת חוק שלי, גברתי יודעת, לגבי מענה אנושי, שגברתי אתגרה אותנו, אז אתגרנו את גברתי בחזרה לגבי העובדה שבשלושה נושאים יידרש מענה אנושי, וזה אנחנו בהכנה לקריאה שנייה ושלישית.

איתן כבל: את זוכרת, גברתי היועצת המשפטית, שאמרנו: יש רגולציה של הבנק, אבל הנה, התאפשר לכם לתת סוף סוף אולי פתרון גם בעניין של המענה הטלפוני.

יוסי יונה: אני רק מסיים, אדוני.

איתן כבל: משפט אחרון.

יוסי יונה: אז זהו, לגבי באמת הכספומטים האוטומטיים הפרטיים, שהם לא שם.

יוסי יונה: גם, שוב, אוקיי, אז אנחנו אומרים שהשוק עושה את הרגולציה העצמית שלו.

יוסי יונה: ואני באמת רוצה לחזק את דבריך, אדוני היושב-ראש, אנחנו לא ששים להעמיס רגולציה.

יוסי יונה: אבל הרגולציה פועלת או מופעלת במקרים שיש כשל שוק מאוד מאוד חמור.

יוסי יונה: לכן, שוב , אליכם, היה והדברים הללו לא יקבלו מענה מצדכם, הן באשר לעלויות, אם זה ריבית נשך וכדומה, אז בסופו של דבר היושב-ראש ייאלץ לזמן מפגש, ואולי אפילו יחוקק חוק, כדי להגן על הציבור.

יוסי יונה: אז זה לתשומת לבכם, שבידינו קיימת הסמכות - -

איתן כבל: יש כבר הצעת חוק של דוד ביטן.

יוסי יונה: כן.

יוסי יונה: - - הגם שאנחנו לא נלהבים להשתמש בה, אבל היא בהחלט אופציה שעומדת בפנינו.

יוסי יונה: תודה, אדוני היושב-ראש.

איתן כבל: תודה, אדוני.

איתן כבל: חבר הכנסת חאג' יחיא, ואחריו המפקחת.

יעקב אשר: איתן.

איתן כבל: אין משבר, משהו?

יעקב אשר: אתה רוצה משבר?

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, כשאני מסתכל על ההשוואה למדינות אחרות, במיוחד מדינות מערביות, אני מגיע למסקנה שאנחנו עדיין משתמשים יותר מדי במזומנים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: וזה גם יכול להסביר את ההבדל, כי בהרבה מדינות השימוש במזומנים הוא פחות ופחות בהרבה ממה שאנחנו משתמשים פה בארץ.

עבד אל חכים חאג' יחיא: וזה מה שמחייב או עושה את העניין של הכספומטים לדבר נחוץ.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זו הנקודה הראשונה.

איתן כבל: חאג', אגיד לך שבדיון קודם שהשתתפת בו, גם אני חשבתי שהשימוש בצ'קים ירד, והסתבר שלא.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא, זה לא נכון.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אומר ככה: היות שגם יש לנו סניפים שנסגרים או סניפים שמצמצמים את מספר העובדים, כך שאנשים שרוצים לקבל מזומן צריך לקבל מחוץ לבנק.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ואז יש את העניין של איפה מפזרים את הכספומטים וכמה, ובנוסף יש לנו את העניין של העמלה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: וזה הדברים שאנחנו צריכים לדון בהם ביחד כקומפלקס שלם, שצריך לדעת בדיוק האם העמלות הן סבירות?

עבד אל חכים חאג' יחיא: האם צריכים לעודד שיהיו?

עבד אל חכים חאג' יחיא: ויש לנו את הפיזור של הבנקים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: העניין של הבנקים, היות שהבנקים מקבלים מאתנו את העמלות הקבועות, אני חושב ששם צריך ללחוץ להוריד את העמלות של הבנקים, גם בכספומטים הרחוקים מהסניפים עצמם, כי הכספומטים שצמודים לבנק או בחזית של הבנק שם - - -

איתן כבל: אתה אומר כשהכספומט רחוק קשה למכונה לעבוד יותר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא, אני אומר שזה מה שהם עושים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: העמלה כשאתה רחוק מהבנק היא יותר גבוהה מזו שליד הבנק.

עבד אל חכים חאג' יחיא: היות שחסכנו לבנקים בזה שהם צמצמו את מספר העובדים, ואנחנו רואים את הרווחים שלהם, אז העמלות שלהם בכספומטים הרחוקים, הם צריכים לוודא ולהוריד אותן.

יוסי יונה: דיפרנציאלי שיהיה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא, אני אומר: אני חושב שהבנק מנגיש את השירות אחרת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש את הכספומטים הפרטיים, והכספומטים הפרטיים מבחינתי אני חושב שהם באים לכבות שריפות, כי חלק מהפיצוציות של ה-400 שקל זה כדי להניע משהו, כאילו זה לא כדי לפתור לי את הבעיה כמה אני צריך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ואני צריך סכום יותר גבוה, אני צריך להיכנס פעמיים ושלוש פעמים כדי לקבל את ה-1,000 שקל ולשלם עוד ועוד עמלות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז אני חושב שהעניין הזה, אנחנו רוצים שהאזרח – ואמרו פה שהאזרח הוא מספיק חכם כדי לבדוק אם הוא צריך לעלות לאוטובוס או לעלות ברכב שלו, כדי להגיע לסניף הבנק או למקום של הכספומט, או להיכנס ולקחת מהכספומט של החברות הפרטיות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני רוצה יותר לפזר את העניין של הבנקים וגם להוריד את העמלות שלהם, כך שגם הבנקים ייתנו את השירות.

איתן כבל: תודה, אדוני.

איתן כבל: חבר הכנסת יעקב אשר.

יעקב אשר: אדוני היושב-ראש, קודם כול אני מברך על הדיון, ומברך גם על הפתיחות שיש כאן לבנק ישראל לדברים האלו, שאנחנו מקווים שבאמת ישפיעו.

יעקב אשר: אני רוצה דווקא באמת לגעת בנושא הזה, נושא הכספומטים בגדול, מבלי להיכנס כרגע למחירים או לעמלות או לדברים מהסוג הזה.

יעקב אשר: אני רוצה לספר לכם, אני לא יודע כמה אתם יודעים, כי אני גר אומנם בגוש דן אבל בפריפריה חברתית, וחברי שגרים בפריפריות גאוגרפיות ודאי מכירים את זה, יש הליך מבורך שקרה בשנים האחרונות של פיזור - - -

איתן כבל: יעקב אשר גר בבני ברק, כדי שהפרוטוקול גם ידע.

יעקב אשר: כן.

יעקב אשר: בהרבה שנים הבנתי שפריפריה חברתית יכולה להיות גם בגוש דן.

יעקב אשר: למרות שהיום אנחנו כבר, ברוך השם, בונים את המגדלים, לאט-לאט נצא גם מהפריפריה החברתית אני מקווה.

איתן כבל: אבל גם שם מבני ברק צריכים לקחת אוטובוס להוציא כסף?

יעקב אשר: נכון, צריך לקחת אוטובוס.

יעקב אשר: ובמגדלים גם מסתובבים חלק מהאוכלוסייה, והחלק האחר שוודאי לא מסתובב שמה, הוא חלק של אנשים שצריכים לפעמים את המזומן, הסכום הקטן ולא הסכומים הגדולים.

יעקב אשר: והיום מפוזר מאוד, גם באזורים גאוגרפיים, גם במקומות במגזר הערבי וגם במגזר החרדי, בקיוסקים, במקומות מהסוג הזה, יש אותן מכונות, שאגב לאחרונה גם באזורים החרדיים הם הפכו גם למקום של טעינה של רב-קו.

יעקב אשר: כי בציבור החרדי פחות משתמשים בשירותי האינטרנט ובשירותי המחשוב, ואז אנשים באים לקיוסק, ילד בא.

יעקב אשר: ואני אומר גם אולי אפילו להרחיב את זה לתשלומים נוספים של קנסות, או דברים של תשלומים שאפשר אולי על אותם מכשירים ועל אותה טכנולוגיה.

יעקב אשר: אני בא ואומר רק דבר אחד: שיכול להיות שבאמת יש עמלות או עמלות גבוהות או לא יודע מה, אבל דבר אחד שלא יקרה: שבסופו של יום זה יגרום למצב שזה לא יהיה רווחי לשים אותם במקומות הקטנים הללו, כי מדובר על מכונות שהקיבולות שלהן גם הן קטנות.

יעקב אשר: הפיזור הזה לאוכלוסיות מסוימות, לאוכלוסיות שהן לא ממונעות, לאוכלוסיות שיש להן פחות רכבים, שיש להן פחות אמצעים טכנולוגיים כאלה ואחרים, שיהיה אפשר לבוא, להוציא את הכסף הקטן, להטעין את הרב-קו או להטעין משהו אחר.

יעקב אשר: לא לשפוך את התינוק עם המים ביחד.

יעקב אשר: להוריד עמלות זה דבר חשוב, אבל לבחון את זה - - -

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: פספסת את הפתיח אבל חלק - - -

יעקב אשר: הייתי בוועדת כספים על חוק שלי.

איתן כבל: לא, שואלים את מישהו איפה הוא היה?

איתן כבל: אני לא שואל איפה היית.

יעקב אשר: אתה היושב-ראש שלי בוועדת הכלכלה ומותר לך לשאול.

יעקב אשר: על פי תקנון הכנסת.

איתן כבל: מה שאני מנסה לומר לך, שנגענו בעניין הזה, ועל האיזון שמתקיים בין הגופים הפרטיים שנכנסים באותם מקומות.

איתן כבל: לא סתם הם באו, לא הייתה להם הארה.

איתן כבל: הם פשוט זיהו צורך, שמי שהיה לטעמי אמור לספק אותו לא מספק אותו, והם זיהו אותו והם מטפלים בו בהתאם.

איתן כבל: יחד עם זאת, כדי שאסכם את זה, לגבי המחירים, אנחנו גם עוסקים במחירים.

איתן כבל: נכון שאין לפיקוח על הבנקים את הסמכות לפעול, אבל לנו כמחוקק, אם נשתכנע שיש כאן מה שנקרא קפיצה מעל - -

יעקב אשר: עושק.

איתן כבל: - - עושק, שלא בדין.

יעקב אשר: חד משמעית.

איתן כבל: אנחנו לא רוצים להתערב בשוק.

איתן כבל: אבל גם יש לנו את הסמכות, ועשינו את זה יותר מפעם אחת, גם במקום שאסור לך לעשות יותר ממה שמצופה.

איתן כבל: אוקיי, תודה.

איתן כבל: כן, חבר הכנסת אזברגה.

ג'מעה אזברגה: טוב, אין לי הרבה מה להוסיף.

ג'מעה אזברגה: אני מצטרף לכל מה שאמר חברי ומברך על הדיון הזה, אבל יש לי בעיה עם הנושא של הפריסה בעניין של הכספומטים, במיוחד במגזרים שונים.

ג'מעה אזברגה: במגזר הבדואי נגיד בדרום כמעט ואין לנו כספומטים, חוץ מהעיר רהט שיש כספומט של הבנק.

ג'מעה אזברגה: זה דבר אחד.

ג'מעה אזברגה: ובשאר היישובים כמעט ואין בנקים בכלל.

ג'מעה אזברגה: אם אין בנק, אז לפחות שיציבו את הדבר הזה, המכונה הזאת, המכשיר הזה שנקרא כספומט, שיוכל לתת את השירות הזה לאוכלוסייה, שבעיקר משתמשים בכספומט, ואם צריכים את השירות הזה חייבים לנסוע לעיר אחרת.

ג'מעה אזברגה: והדבר השני, יש לי האמת בעיה עם הנושא של הגובה של העמלה שגובים הכספומטים הפרטיים, שכמעט פי שישה מהבנק.

ג'מעה אזברגה: אם הבנק גובה שקל אחד, אז הכספומט הפרטי כשישה שקלים.

איתן כבל: הוא לא גובה שקל אחד, אבל - - -

<חדוה בר: שקל וחצי.

ג'מעה אזברגה: כן, שקל וחצי.

ג'מעה אזברגה: והכספומט הפרטי שישה שקלים?

איתן כבל: הפרטי יכול לנוע בין חמישה עד שבעה-שמונה במקומות מסוימים.

ג'מעה אזברגה: אז כמעט פי ארבעה-חמישה.

יוסי יונה: אדם לא מושך עשרה שקלים.

ג'מעה אזברגה: הדבר השלישי שיש לי בעיה עם זה, כמות המשיכה של הכספומטים הפרטיים.

ג'מעה אזברגה: אם כבר אתה גובה את העמלה הכי גבוהה, אז לפחות תן אפשרות למשוך - - -

איתן כבל: אוקיי, ברור.

ג'מעה אזברגה: אלה שלוש בעיות שאני חושב עליהן.

ג'מעה אזברגה: תודה.

איתן כבל: תודה לך.

איתן כבל: כמובן נאפשר לאחר מכן לנוכחים, לאיגוד הבנקים, אני מניח שירצה להתייחס, לגופים הפרטיים שכמובן ירצו להתייחס.

איתן כבל: ולנציגת מיזם "אני רק שאלה", רעות ברג מהמשמר החברתי, שכמובן אאפשר לגברתי לשאול את השאלה.

איתן כבל: בוודאי ובוודאי אתה רשום, ג'וש גולדשמיד רשום כאן.

יוסי יונה: אדוני היושב-ראש, רק הערה.

יוסי יונה: כאשר ישיבו על השאלות, אני רק רוצה להקדים איזו שאלה שתהיה שם ברקע לגבי השיקול, אם בכלל קיים שיקול ענייני, להגבלת סכום המשיכה מהכספומטים - - -

איתן כבל: יצטרכו להתייחס לזה, בוודאי.

איתן כבל: כשנגיע הם בוודאי יתייחסו, זאת אחת השאלות המרכזיות.

איתן כבל: גברתי, בבקשה.

<חדוה בר: בוקר טוב לכולם ותודה רבה, היושב-ראש.

<חדוה בר: אני רוצה לדבר ולענות על השאלות, חלק מהשאלות בנושאים של הכספומטים החוץ בנקאיים יענו אחרים, כי אנחנו לא מפקחים עליהם כידוע.

<חדוה בר: אני רק רוצה לומר שאנחנו יושבים פה בשני כובעים: אני כמפקחת על הבנקים, ומה שחשוב לי, שזמינות השירותים הבנקאיים תהיה טובה; ויושב אתי גם ראש מחלקת המטבע של בנק ישראל, אילן שטיינר, שהוא בעצם אמון מטעם בנק ישראל לוודא שזמינות המזומן לציבור היא רחבה.

<חדוה בר: ואילן גם עמד בראש הפרויקט של הוצאת שני השטרות החדשים, שראיתם השבוע.

איתן כבל: רחל ולאה.

<חדוה בר: רחל ולאה, נכון.

<חדוה בר: ואנחנו מתסכלים על זה תמיד משתי הזוויות: גם המזומן וגם המכשירים, וגם העולם המתקדם של - - - חילקתי לחלקכם, הייתי רוצה להתחיל מהעובדות, ואז להתייחס לדאגות שעלו פה, ומה הפתרונות שכבר התחלנו ליישם ונמשיך.

<חדוה בר: אז כשחלקתי לחלקכם כמה שקפים, נתנו נייר רקע, אבל אני בכל זאת רוצה להפנות אתכם לכמה שקפים.

<קריאה: גם העברנו את זה לחברי הוועדה.

איתן כבל: וקיבלנו את זה.

<חדוה בר: אז אני רוצה להראות לכם רגע את העובדות.

<חדוה בר: אז קודם כול נתחיל בעובדות הבאות.

<חדוה בר: העובדות מראות שמספר הכספומטים בשנים האחרונות עלה בצורה דרמטית, גם הבנקאיים וגם החוץ בנקאיים.

<חדוה בר: רק לשם המחשה, מספר הכספומטים הבנקאיים בשנים האחרונות עלה ב-515 כספומטים מ-2012.

<חדוה בר: כלומר, זה לא היה ממינוס, אדוני היושב-ראש.

<חדוה בר: לא היה פה מינוס, היה פה רק פלוס מתמשך.

<חדוה בר: אלה העובדות.

<חדוה בר: מספר הכספומטים החוץ בנקאיים גדל בהרבה יותר, ורואים את זה.

<חדוה בר: זאת אומרת, מצב תושבי ישראל רק השתפר בזווית של הכספומטים בשנים האחרונות.

יוסי יונה: בממוצע, גברתי.

<חדוה בר: בוא נדבר גם על הפיזור, ברשותכם.

איתן כבל: תן, תן.

איתן כבל: אני, אתה יודע, כל כך מתאפק להגיב.

איתן כבל: אני מתאפק.

איתן כבל: בבקשה.

<חדוה בר: אז רגע, רק נסתכל על העובדות, אחר כך נבין מה הפרשנות - - -

איתן כבל: ועובדות הן עניין של נקודת מוצא.

<חדוה בר: כן.

<חדוה בר: אז בוא נראה זוויות שונות ששמנו פה.

<חדוה בר: אנחנו רואים לדוגמה בשקף מספר 3, שמספר המכשירים האוטומטיים בישראל גבוה ביחס לעולם בצורה משמעותית.

<חדוה בר: אנחנו הרבה מעל הממוצע והחציון.

<חדוה בר: ובשקף 4 אתם רואים שכשלוקחים בחשבון כבר את השקף שלפני - - -

דב חנין: אבל זו דוגמה, גברתי, של נתון שאי אפשר ללמוד ממנו כלום.

<חדוה בר: ברשותכם, אם אפשר - - -

דב חנין: אנחנו מדינה מאוד צפופה.

דב חנין: אז את אומרת לי לקילומטר, ואת משווה אותי עם כל מיני מדינות - - -

<חדוה בר: לא, הראינו - - -

איתן כבל: דב, דב.

איתן כבל: סליחה, גברתי, אני מנהל את העניין.

איתן כבל: דב חברי הוא חבר של כבוד פה, מאוד מכובד כאן, אבל גם הוא יודע גם כיושב-ראש פה בעניינים שונים ואחרים, שמה שהוא עשה לא תקין.

איתן כבל: הוא גם אחר, וגם תוקף עכשיו בשאלה.

דב חנין: כדי לבזבז את הזמן.

יוסי יונה: לוקח יותר מדי ברצינות את האמירה שלא הולכים לתת לך לנוח על זרי דפנה.

איתן כבל: כן.

איתן כבל: אאפשר לך, דב, אחר כך כמובן.

איתן כבל: גם לנו יש סדרה של שאלות.

איתן כבל: גברתי, בבקשה.

<חדוה בר: מבטיחה שאענה על כל השאלות.

<חדוה בר: ולי יש זמן, אז זה בסדר.

<חדוה בר: אז באמת הראינו גם, בלי לקיחה בחשבון את השטח הקטן של ישראל, את מספר הכספומטים.

<חדוה בר: בהשוואה בין-לאומית הוא מאוד גבוה.

<חדוה בר: וכשלוקחים בחשבון את העובדה שישראל היא - - - אז רואים שבעצם הזמינות של הכספומטים מאוד גבוהה.

<חדוה בר: אלה העובדות, זה השוואה בין-לאומית שעושה אותה קרן המטבע הבין-לאומית.

<חדוה בר: פה אתם רואים בשקף 5 שבאמת מספר הכספומטים הבנקאיים עלה בלמעלה מ-500 כספומטים בשנים האחרונות, יותר מ-30% .

<חדוה בר: כלומר, המצב רק השתפר.

יעקב פרי: כשאת אומרת בנקאיים זה לא כולל את הפרטיים?

איתן כבל: לא כולל.

איתן כבל: היא לא עוסקת בפרטיים.

<חדוה בר: לא כולל את הפרטיים, כי אני לא מפקחת.

<חדוה בר: אנחנו בבנק ישראל לא מפקחים על - - -

יעקב פרי: את מדברת רק על בנקאיים?

<חדוה בר: כן, בנקאיים.

<חדוה בר: עכשיו, אני אכן ערה, אדוני היושב-ראש, ואתה אמרת וגם אחרים, לסוגיה של סגירת סניפים.

<חדוה בר: ולא רק שאנחנו זוכרים, יש לי צוות שלם שעובד, בעקבות החוק שלך, יושבת סגנית המפקחת על הבנקים עודדה פרץ וכל הצוות, גרניט ואחרים, כל בנק שרוצה לסגור סניף אנחנו בודקים.

<חדוה בר: אני רוצה להראות לכם איך אנחנו בודקים, כי בעקבות השינוי הזה, שבהחלט משנה את האופן שבו צורכים את השירותים, אנחנו עכשיו שמות לב גם לכל נושא הכספומטים.

<חדוה בר: שכשייסגר סניף נבטיח שהזמינות של השירות והמחיר שהצרכן ישלם לא ייפגעו.

<חדוה בר: אז אני רוצה להראות לכם איך אנחנו עושים את זה.

<חדוה בר: אז תסתכלו כמה נתונים על סגירות סניפים.

<חדוה בר: קודם כול, רק כרקע לנושא סגירות סניפים, שזה נושא שבזכותך אנחנו משקיעים בו המון זמן לטובת הצרכנים, אני אומרת את זה.

<חדוה בר: וזה די micro management, אני אומרת.

<חדוה בר: אבל אני יודעת שזה חשוב לציבור, ואנחנו משקיעים בזה שעות רבות, זה לא רק להעביר את החוק, בכל בקשה.

<חדוה בר: אז תראו את התמונה על סגירת סניפים בישראל.

<חדוה בר: אתם רואים, בכלל יש תופעה בכל העולם של סגירת סניפים, בגלל שאנשים עוברים באמת לאמצעים הישירים.

<חדוה בר: ואגב, אדוני היושב-ראש, אני כן לימדתי את אמא שלי, טובה ברטוב, בעבר בחבוט, להעביר באפליקציה.

<חדוה בר: היא למדה את זה.

<חדוה בר: אני חושבת שזה אפשרי.

<חדוה בר: אבל אני שמה את זה בצד, נניח שהם לא יכולים ללמוד, האנשים המבוגרים, זה קשה להם יותר.

<חדוה בר: אני מאמינה שאפשר, אבל נשים את זה בצד.

איתן כבל: אני לא רוצה להיכנס לעניין הזה.

איתן כבל: זה גם לא הוגן אפילו להיכנס לתוך התהליך הזה.

<חדוה בר: נשים את זה בצד.

<חדוה בר: אבל אני רוצה להראות לכם שבעצם התופעה הזאת של סגירת סניפי בנקים נובעת מזה שהעולם משתנה, כי הציבור צורך פחות שירותים.

<חדוה בר: ואתם רואים שבסך הכול בישראל יחסית אנחנו לא סוגרים הרבה ביחס לעולם, אבל אנחנו עושים את זה באמת בקשב לציבור.

<חדוה בר: וזה יימשך, כלומר זאת המגמה.

<חדוה בר: כשמסתכלים איפה נסגרו סניפים, בשקף 9, רואים שרוב סגירות הסניפים בשנים האחרונות על ידי בנקים היו בערים המרכזיות.

<חדוה בר: אז כנראה שבכיכר המדינה עדיין יש הרבה סניפים, אבל לעומת זאת בפריפריה, ואגב במגזר הערבי בפריפריה יש גידול מאוד משמעותי במספר סניפים וגם - - - כספומט.

<חדוה בר: ולכן הזמינות בפריפריה והזמינות במגזר הערבי של הכספומטים הלכה ועלתה.

<חדוה בר: אני מסכימה אתך, אדוני, שבנושא של המגזר הבדואי יש פער, אני רואה את זה.

<חדוה בר: ויש מקום לשיפור בנושא של הזמינות של הכספומטים במגזר הבדואי.

<חדוה בר: זה אני כן רואה.

<חדוה בר: במגזר הערבי יש עלייה מאוד משמעותית, ואתם רואים את זה פה.

<חדוה בר: כלומר, זה בא ביחד עם כל השינויים במערך הסניפים.

<חדוה בר: עכשיו, תסתכלו רק לרגע, שתבינו את העבודה שנעשית בפיקוח על הבנקים היום, בשקף 10.

<חדוה בר: זה הטופס, כשבנק רוצה היום לסגור סניף, אפרופו החוק שהעברת, אדוני היושב-ראש, אנחנו מבקשות ממנו – סליחה, זה כולן נשים שעוסקות בנושא הזה – המון המון מידע: כמה קשישים יש בסניף?

<חדוה בר: כמה רשומים לפעילות בנקאית באמצעים ישרים?

<חדוה בר: האם יש סניף קרוב?

<חדוה בר: האם יש כספומט קרוב?

<חדוה בר: מה מחירו?

<חדוה בר: ממש כל סניף שהיום נסגר נעשית בו עבודת מחקר על הנושא.

יוסי יונה: הוא נדרש אישור ממך כדי לסגור?

איתן כבל: כן, היום כן.

איתן כבל: החוק.

<חדוה בר: כן, בזכות חבר הכנסת כבל.

<חדוה בר: זה משהו של השנה האחרונה.

איתן כבל: רק ההרגשה שלי הייתה הפוכה, שהחוק נהיה פלטפורמה למה אפשר לתת כלים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: השתמשו בו הפוך.

איתן כבל: לא, לא, זו הרגשה.

איתן כבל: יכול להיות שאני טועה.

<חדוה בר: אני מבינה את ההרגשה, כי באמת נסגרים סניפים.

<חדוה בר: יחד עם זאת, אתן לכם את העבודה מאחורי הקלעים.

<חדוה בר: וחשוב שתבינו.

<חדוה בר: כל סניף שכן נתנו אישור – יש לנו שלוש קבוצות.

<חדוה בר: מראש אמרנו לבנקים: תחשבו בהיגיון, הנה המדיניות שלפיה נשקול את סגירת הסניפים.

<חדוה בר: אל תביאו לנו לאישור סניפים שבאמת לא יעברו את המדיניות שלנו.

<חדוה בר: אם הם רחוק בפריפריה ואין בקרבת מקום סניף, אז פשוט אל תשלחו לנו את הבקשה, חבל.

<חדוה בר: אז מתוך הבקשות שנשלחות אלינו, חלק אנחנו מאשרים אחרי שבוחנים את הנושא הזה.

<חדוה בר: חלק אנחנו בוחנים ומאשרים תוך התניות.

<חדוה בר: ומה שעשינו, וזה נוגע לדיון הזה היום, מה שעשינו בעקבות סגירת הסניפים, התחלנו לבקש יותר ויותר השארה של כספומט חלף הסניף.

<חדוה בר: אז זה דבר אחד.

<חדוה בר: כלומר, שינינו את המדיניות.

<חדוה בר: בסגירות האחרונות, נדמה לי ב-20 סגירות של סניפים שאישרנו, דרשנו שיישאר כספומט.

<חדוה בר: ודרשנו עוד דבר - - -

<אתי בנדלר: לאיזה פרק זמן?

<חדוה בר: עד להודעה חדשה.

<אתי בנדלר: כי להסרת כספומט לא צריכים אישור.

<אתי בנדלר: או שכן?

<עודדה פרץ: צריך, צריך.

<אתי בנדלר: צריך גם להסרת כספומט?

<עודדה פרץ: כן.

<עודדה פרץ: ההתניה היא - - -

יוסי יונה: וקיים גם מנגנון פיקוח ובקרה שאכן זה נעשה הלכה למעשה?

<עודדה פרץ: בוודאי.

<עודדה פרץ: התנאי הוא שנשאר כספומט עד להודעה חדשה.

<עודדה פרץ: אם הבנק רוצה להוריד את הכספומט הוא צריך - - - לנו ולקבל אישור לזה.

<חדוה בר: אבל רק בהתייחס לסגירת סניפים.

<חדוה בר: אנחנו לא מפקחים עכשיו על כל כספומט שהיה פה, כל הכספומטים שהיו במשק.

<חדוה בר: בעת סגירת סניף אנחנו בוחנים, ואם אין כספומט קרוב ליד מוזל, כלומר כספומט בנקאי בערך בשקל וחצי, אז אנחנו דורשים מהבנק להשאיר.

<חדוה בר: והתחלנו לעשות את זה יותר ויותר.

איתן כבל: זה בדיוק ההבדל, סליחה על ההתפרצות.

איתן כבל: בדיוק ההבדל.

איתן כבל: בחוק שעכשיו הנחתי, שמחייב שבכל מקום שהיה סניף – היה סניף, זה לא משהו שאתה ככה לא רואה אותו.

איתן כבל: זה סניף על כל המשתמע מכך, והיום הוא לא שם.

איתן כבל: זאת אומרת, אני לא מדבר איפה שגר יוסי יונה, שאנשים כבר לא נתקלים בעצים, הם נתקלים בבנקים, בכספומטים.

איתן כבל: פה אני מדבר על מקום, שהנחת העבודה – סניף נסגר, שצריך לא לדרוש.

איתן כבל: שיהיה ברור, זה צריך להיות מאובחן.

איתן כבל: במקום שסניף נסגר, שתהיה לו את החלופה האוטומטית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לחייב?

איתן כבל: לחייב, בוודאי.

<חדוה בר: אז אני אומרת:

<חדוה בר: כמעט קלענו - - -

ג'מעה אזברגה: סליחה, אדוני היושב-ראש, יישוב שיש בו סניף אחד ויחיד, והוא נסגר והופך להיות וירטואלי - - -

איתן כבל: אני יכול לנחש: זה בדואי?

עבד אל חכים חאג' יחיא: כן, כן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הניחוש נכון.

ג'מעה אזברגה: לא קשה לנחש.

ג'מעה אזברגה: יישוב שיש בו רק סניף אחד, והוא נסגר – אני לא רוצה לנקוט בשם של הבנק כמובן – הופך להיות - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה לא רוצה לעשות לו פרסומת.

איתן כבל: תבקש שכולם בנגב יתקינו אפליקציות.

<חדוה בר: קודם כול, האפליקציות באמת בחינם.

איתן כבל: לא, לדעתי אתם צריכים לרדת לנגב, יחד עם בן גוריון.

איתן כבל: ושכולם יתקינו אפליקציות.

איתן כבל: כולל הבלתי מוכרים.

ג'מעה אזברגה: יו"ר הוועדה וועדת הכלכלה מוזמנים, אני מוכן לארח אתכם.

ג'מעה אזברגה: הזמנה פתוחה.

איתן כבל: אתה מבין מה אני מתכוון.

<קריאה: שהטלפון יוציא כסף.

איתן כבל: כן.

איתן כבל: אוקיי, סליחה.

<חדוה בר: אז בסופו של דבר אנחנו עושים משהו שהוא מאוד קרוב להצעת החוק שהצעת, במובן הבא:

<חדוה בר: אנחנו לא באופן אוטומטי דורשים שכל סגירת סניף תוביל להשארת הכספומט, אנחנו בוחנים האם יש כספומט קרוב וזול?

<חדוה בר: אם אין, אנחנו מחייבים והבנק נדרש לעשות את זה, והוא עושה את זה.

<חדוה בר: זאת אומרת, זה משהו שנעשה, אנחנו יכולים להראות לכם את כל הדברים שעשינו.

<חדוה בר: אגב, ותסתכלו על השקף הבא, רק חשוב לי להגיד, כי מדברים על סגירת סניפים.

<חדוה בר: אבל יש שינוי מאוד גדול, יש גם פתיחת סניפים: יש בנקים שפותחים סניפים, יש בפריפריה שפותחים סניפים.

<חדוה בר: וגם דרשנו או אפשרנו לבנקים להפעיל סניפים ניידים.

<חדוה בר: אז אתם רואים פה את התמונות של כמה בנקים שהתחילו להפעיל.

<חדוה בר: והייתי ליד באר שבע, בעומר.

איתן כבל: את יודעת, זה כמו הוועד למען החייל – אף פעם לא פגשתי אותם.

<קריאה: בתמונות זה יפה.

<חדוה בר: אני פגשתי.

איתן כבל: יכול להיות שזה בגזירת סרט.

יוסי יונה: ספריה נודדת.

איתן כבל: ספריה נודדת.

<חדוה בר: קודם כול, לא פגשת אותם כי זה משהו שהוא די חדש.

איתן כבל: לא, בסדר, סתם.

<חדוה בר: הוא די חדש, אז זה בסדר.

<חדוה בר: רק אשתף אתכם, כי אנחנו גם רוצים להתחבר לקרקע.

<חדוה בר: הייתי לפני כשבועיים בעומר, יישוב קטן, הסניף הנייד הגיע עד לבית גיל הזהב שם.

ג'מעה אזברגה: יש סניף קבוע בעומר, אין צורך בזה.

איתן כבל: לדעתי בעומר גם הסניף הנייד עובר בית-בית.

<חדוה בר: לא, הוא הגיע רק לבית גיל הזהב.

<חדוה בר: הגיעו אנשים - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: עם רמקול וקורא לאנשים: מי שירצה לקנות כסף, שיבוא.

<חדוה בר: והסניפים האלה בעצם מנגישים – אלה אוכלוסיות שחלקן באמת יותר מוחלשות, קשישים – את שירותי המזומן, את הכספומט, את השירותים הבנקאיים.

<חדוה בר: לכן יש פה שינוי מאוד דרמטי.

<חדוה בר: אני רוצה להגיד עוד דבר על העמלות.

<חדוה בר: כלומר, בעצם דרשנו שכל פעולה באמצעים הישירים תהיה זולה.

<חדוה בר: ואחר כך נדבר, רצית לפתוח את הנושא של עמלות, אז אעצור כאן עם המצגת, רק אומר שבנושא הזה, הדרישה החדשה שלנו, שנכנסה לתוקף מסוף ספטמבר השנה, אומרת שכשבנק סוגר סניף, ואנחנו דורשים ממנו להשאיר כספומט, הכספומט הוא כספומט מוזל.

<חדוה בר: זו דרישה ראשונה.

<חדוה בר: דרישה שנייה שלנו אומרת שלקוח של בנק מסוים, נקרא לו "בנק ישראלי" לצורך הדיון, בכל הארץ, כשהוא יוציא מזומן מהכספומטים של "בנק ישראלי" זה יהיה בעמלה נמוכה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מה זה נמוכה?

<חדוה בר: בערך שקל וחצי, או אם הלקוח נמצא במסלולי עמלות, אז בעצם אין בזה עלות נוספת, זה חלק מהמסלול.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כאילו אין תוספת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כאילו שהוא משך מהדופן של הבנק.

<חדוה בר: נכון.

<חדוה בר: ממש כך.

<חדוה בר: כלומר, שוב, זו הסדרה שעשינו אותה לפי - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: היום זה המצב?

<חדוה בר: היום זה בתוקף.

<חדוה בר: ממש לאחרונה זה נכנס לתוקף.

<חדוה בר: עכשיו, רק אגיד עוד מילה על הכספומטים החוץ בנקאיים.

<חדוה בר: אין לנו שליטה עליהם, אבל עשינו איזה דיון בבנק ישראל, וההערכה שלנו, שבאמת הם מאפשרים לציבור הרחב זמינות יותר גבוהה של השירות.

<חדוה בר: והציבור חכם, כמו שאמר חבר הכנסת פרי, הוא יודע שזה יותר יקר.

איתן כבל: אהבת את מה שפרי אמר על החוכמה של האזרחים?

<חדוה בר: אנשים חכמים.

<חדוה בר: ובאמת הם מבינים שזה יותר יקר.

יעקב פרי: רק אל תיסחפו, דיברתי על הציבור, לא עלינו.

<חדוה בר: ולכן זאת שאלה תמיד מה המחיר הנכון של שירות.

<חדוה בר: אבל בהחלט יכול להיות, שאם יוחלט, בהמשך להצעת חבר הכנסת ביטן להגביל, אז הזמינות תרד.

<חדוה בר: ולכן תמיד יש פה איזשהו - - -

יוסי יונה: אבל את יודעת, גברתי, מה המשמעות של זה, אם אני לוקח מקסימום 400 שקלים ומשלם 7 שקלים, זה כמעט 1.5%.

יוסי יונה: אני לא מקבל 1.5% על החסכונות בבנק לשנה.

איתן כבל: אבל האופציה האחרת שתיקח שני אוטובוסים.

איתן כבל: בשני אוטובוסים אתה משלם את העמלה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יותר.

איתן כבל: או אפילו יותר.

<קריאה: ואת הזמן.

<ירון טיקטין: דרך אגב, לא כל החברות 400 שקל.

<ירון טיקטין: אצלנו אפשר 2,000 שקל.

איתן כבל: תיכף אאפשר לך לשבח את עצמך.

<ירון טיקטין: לא לשווק, זה - - -

איתן כבל: לא לא, התכוונתי ל - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: למה, אתה מתבייש לשווק?

<מוסי כץ: אני החברה היחידה שאצלה יש את המגבלה.

<מוסי כץ: אני היחיד.

איתן כבל: אתה רואה למה לא רציתי?

איתן כבל: כי עכשיו, אתה מבין, כל אחד שם את השלט של המדור פרסומי.

<ירון טיקטין: לא, הוא אומר שהוא היחיד שהוא 400.

איתן כבל: סליחה, אאפשר.

איתן כבל: ביקשתי מכל אחד מכם להגיע, כדי באמת לייצר את ההשלמה של התמונה.

איתן כבל: ובוודאי שאאפשר לכם לומר את הדברים.

איתן כבל: לא מן הפה ולחוץ, לא הזמנו אתכם סטטיסטים.

איתן כבל: יש כאן שאלה של הטרייד, למה אתם פועלים כפי שאתם גם פועלים, גם זה צריך לשמוע.

<חדוה בר: אסכם את הנקודות שלי בשלב הזה בכך שבסך הכול יש הרבה מאוד כספומטים בישראל, הזמינות היא מאוד מאוד גבוהה, והיא עלתה והשתפרה.

<חדוה בר: בהתייחס למחיר יש מגוון – יש כספומטים זולים ויש יקרים, והציבור צריך להבין את זה.

<חדוה בר: מאוד חשוב שתהיה שקיפות לציבור, שהוא ידע שהוא מושך מכספומט יקר, שהוא ידע מראש.

<חדוה בר: אני חושבת שזה מאוד מאוד חשוב.

איתן כבל: חייבים לשכנע אותו שמצבו טוב.

<חדוה בר: לא.

<חדוה בר: ועוד דבר אומר: הדאגה שלכם היא הדאגה שלנו.

<חדוה בר: כלומר, סגירת הסניפים אכן משנה חלק מההתנהלות הבנקאית.

<חדוה בר: אנחנו ערים לזה, אנחנו לוקחים את זה בחשבון באישורים.

<חדוה בר: וככל שתרצה שנחדד בצורה פורמלית את המדיניות שלנו, כמובן - - -

איתן כבל: ודאי.

איתן כבל: אוקיי, תודה, גברתי.

איתן כבל: רק משפט, יש הפגנה של 1,500 עובדי בנק איגוד, וברשותך לא נפספס, את תוכלי לתת התייחסות עד כמה שאת חושבת שאת יכולה להתייחס עכשיו לגבי הבקשה לרכישה של בנק המזרחי את בנק איגוד, יש 1,500 עובדים מעבר לעניין הזה.

איתן כבל: ופעם שנייה, אני לא רוצה להרחיב יתר על המידה, כפי שאמרתי קודם, זה בעצם כמעט להרוג את שטרום.

איתן כבל: כי אם יש מישהו בכלל שעוד אולי יצליח לייצר תחרותיות אמיתית במשק, כפי שבאה לידי ביטוי בשוק הסלולר, אם חשבנו שזה אולי יבוא פה, אז גם זה כנראה כבר ילך לאיבוד, ושטרום סתם בזבז את הזמן שלו.

<חדוה בר: אגיד רק בכמה הערות, כי זה לא נושא הדיון.

<חדוה בר: מרגע שנחתמה העסקה והודיעו עליה היום, העסקה תיבדק קודם כול על ידי הממונה על ההגבלים העסקיים או סגנה, לצורך העניין, בהיבט של התחרות.

<חדוה בר: יש להם את הסמכות החוקית, אני חושבת שצריך לתת להם את הזמן לבדוק את הנתונים לעומק.

<חדוה בר: אנחנו כבנק ישראל בחנו את זה מראש, כי יש לנו סמכות ונגישות.

<חדוה בר: הנתונים שלנו מראים שבנק איגוד לא תורם לתחרות, והשינוי הזה יכול להגביר את התחרות, באמצעות מיזוג והפיכה של עוד שחקן שלישי משמעותי, שיתחרה בשני הבנקים הגדולים.

<חדוה בר: אבל כאמור, יש סמכות לממונה על ההגבלים העסקיים.

<חדוה בר: היא תבדוק את זה לעומק, היא תראה את כל הנתונים.

<חדוה בר: יש הרבה נתונים שהציבור לא רואה, אנחנו כפיקוח על הבנקים רואים.

<חדוה בר: להם יש סמכות לדרוש מהבנקים.

<חדוה בר: היא תדרוש את זה, אני בטוחה שהם יעשו עבודה מאוד מקצועית.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: והנושא של העובדים – אני כן ערה לזה ואני רוצה להגיד גם משהו בנושא של העובדים.

איתן כבל: יש 1,200 עובדים בבנק איגוד.

איתן כבל: אמרתי בצורה חד משמעית לשני הצדדים בעסקה, שאני מצפה שהתהליך הזה של המיזוג ייעשה בצורה שמכבדת את העובדים, תוך הגעה להסכמות, כמו שנעשה תהליך הפרישה מרצון במערכת הבנקאית היום, אנשים שלא נשארים, יוצאים עם תנאים טובים.

איתן כבל: אני מצפה שחלק גדול ומשמעותי מהעובדים כן ייקלטו במיזוג הזה.

איתן כבל: ולכן צריך בעצם לאפשר את השיח הזה על רקע ההנחיה הזאת.

איתן כבל: יש כאן נציג של הממונה על ההגבלים?

איתן כבל: תתמקם, נאפשר לאדוני גם להתייחס לדברים.

איתן כבל: בינתיים אדוני יחשוב על התשובה.

<אלעד מקדסי: אני יכול להשיב כי זה יחסית פשוט.

איתן כבל: אז בבקשה.

איתן כבל: אני יודע, כשאין תשובה זה פשוט.

איתן כבל: שם ותפקיד רק.

<אלעד מקדסי: אלעד מקדסי מהמחלקה המשפטית ברשות ההגבלים העסקיים.

<אלעד מקדסי: באמת התבשרנו היום כמו כולם על החתימה על ההסכם.

איתן כבל: זה פרץ לכם ללוח?

<אלעד מקדסי: לא, אנחנו, כמו כולם גם, יודעים שזה עומד לקרות.

<אלעד מקדסי: אנחנו אמורים לקבל, לפי מה שאנחנו מבינים, תוך זמן קצר הודעות מיזוג.

<אלעד מקדסי: נתחיל בבדיקה, זאת תהיה בדיקה מורכבת יחסית, כמו שאני חושב שברור לכולם.

איתן כבל: כמה זמן זה ייקח להערכתך?

<אלעד מקדסי: בהערכה ראשונית זה ייקח מספר חודשים.

<אלעד מקדסי: ולאחר מכן כמובן תהיה החלטה.

יוסי יונה: רגע, אבל עד שהבדיקה נעשית הדבר מושעה או שהוא - - -

<אלעד מקדסי: על פי חוק לא ניתן להתחיל לבצע את המיזוג עד - - -

איתן כבל: זאת אומרת, מה שקרה היום, בעצם חתמו ביניהם על הרצון שלהם לבצע את המיזוג.

<חדוה בר: המיזוג מותנה במספר דברים, בראש ובראשונה באישור של ההגבלים העסקיים, באישור של הפיקוח על הבנקים.

<חדוה בר: יש שם עוד כמה התניות.

איתן כבל: את הפיקוח על הבנקים הם עברו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה הצהרת כוונות.

איתן כבל: לא, הם בתהליך, זו לא הצהרת כוונות.

איתן כבל: הפיקוח אמר את דברו, מה שאפשר להם להתכנס היום ולבצע את החתימה.

איתן כבל: יש את השלב הבא, שהוא השלב של הממונה על ההגבלים העסקיים.

איתן כבל: ואני מניח שחוץ מזה יש עוד תנאים, אבל בוא נגיד את האמת, אלה שני העוגנים המרכזיים, 50% - - -

<חדוה בר: - - - שגם הגעה להסכמה עם העובדים, על המשמעות של המיזוג, על הקליטה שלהם בבנק הממוזג, זה חלק מהתהליך שצריך לעבור.

איתן כבל: רק אומר, גברתי, שיותר מדי פעמים יש פער בין הרצונות שאנחנו מדברים פה לבין ההתכתבות עם המציאות.

איתן כבל: אבל הבנו, סגרנו את העניין הזה, תודה רבה.

איתן כבל: ואנחנו פותחים, ברשותכם, את הדיון.

איתן כבל: רשמי רק את האיגוד.

איתן כבל: נעשה את זה כך: קודם כול נשמע את המוסקטרים של הפרטיים.

איתן כבל: אני רק רוצה להזכיר שלא רק הם בעסק.

איתן כבל: יש היום למשל ב-Yellow, וגם בחלק מרשתות האשראי, שאתה יכול לבצע את אותה פעולה עם כרטיס האשראי שלך.

<קריאה: לקבל כסף מזומן.

איתן כבל: בדיוק, לקבל את הכסף המזומן זו אותה פעולה רק בכלים אחרים.

איתן כבל: כדאי שהדברים האלה גם ייאמרו.

איתן כבל: אז ככה: ידבר מוסי כץ, מנכ"ל "כספונט".

איתן כבל: אחר כך אדוני ידבר – שם?

<אייל משקל: אייל משקל.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: ולאחר מכן?

<ירון טיקטין: ירון טיקטין.

איתן כבל: יפה.

איתן כבל: ולאחר מכן נאפשר לרעות ברג מהמשמר החברתי לשאול את השאלה שלה.

איתן כבל: בבקשה.

איתן כבל: ואחרי זה ג'וש.

איתן כבל: מי אדוני?

<יורם מועלמי: העמותה לצמצום פערים חברתיים.

דב חנין: אפשר להעיר הערה קצרה מאוד?

איתן כבל: כן.

איתן כבל: מה לעשות, לא היה לו – כן, גם אצלו היה פריימריז, אז בבקשה.

דב חנין: תודה לך, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: גברתי המפקחת על הבנקים, תודה על ההצגה של הנתונים לפנינו.

דב חנין: אבל אני רוצה להביא לתשומת לבכם שצריך לקרוא את הנתונים האלה מאוד בזהירות.

דב חנין: למשל, גברתי מפנה אותנו לעלייה של כמות המכשירים הבנקאיים מאז 2012 ב-33%.

דב חנין: נתון יפה.

דב חנין: אבל אם אני מסתכל על שלוש השנים האחרונות, אנחנו עומדים במקום.

דב חנין: אז לא חשוב רק לדבר על מה קרה בעבר, צריך לדבר מה קורה בהווה.

איתן כבל: לא, כן חשוב.

איתן כבל: אתה יודע למה?

איתן כבל: תסתכל מה היה לפני 2012, מה נקודת המוצא.

איתן כבל: זאת אומרת, אתה יכול להגיד שגם הייתה עלייה של 100%.

איתן כבל: נו, אז מה?

דב חנין: בדיוק.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מ-2012 עד היום העלייה בסגירת הסניפים היא גם פרופורציונית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לפני 2012 לא הייתה - - -

איתן כבל: אוקיי, שאלה.

דב חנין: אני מסתכל על הנתון הזה דווקא בדאגה, כי מספר המכשירים הבנקאיים בעצם נתקע במקום מאז 2014.

איתן כבל: תודה.

דב חנין: ושאלה שנייה: גברתי מפנה אותנו למספר המכשירים האוטומטיים בהתחשב בגודל מדינה, כאשר ישראל צפונית לבאר שבע היא המדינה הכי צפופה בעולם, פי שניים צפופה מהולנד.

דב חנין: אז הנתון הזה לא מספר לנו הרבה.

<חדוה בר: יש את הגרף גם לא לפי גודל המדינה לפני, שמראה את זה.

דב חנין: מאה אחוז.

דב חנין: את השקף הזה בכלל לא הייתי מציג, הייתי מציע לכם לא להציג אותו.

<חדוה בר: אז אתה יכול לראות את שקף 3.

דב חנין: כי אחרת אנחנו עלולים לקבל תמונה - - -

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: תודה, דב.

איתן כבל: בבקשה, מוסי.

איתן כבל: היה ממוקד רק, אמור לנו כמה - - -

<מוסי כץ: שתי דקות.

איתן כבל: לא, אתן לך יותר, ארבע דקות.

איתן כבל: רק אני מבקש שתגיד כמה - - -

<מוסי כץ: אענה על כל השאלות שנשאלו פה.

<מוסי כץ: שמי מוסי כץ, אני מנכ"ל "כספונט".

<מוסי כץ: הקמתי את החברה הזו בשנת - -

איתן כבל: אה, עכשיו נזכרתי מי אתה.

<מוסי כץ: לא, לא מספר סיפורים ארוכים מדי.

<מוסי כץ: - - בשנת 2005 הפעלנו את המכשיר הראשון.

<מוסי כץ: אני יכול להעיד על עצמי, הכנסנו ראשונים את העמלה לכספומטים בישראל.

<מוסי כץ: אבל כמובן שבלי זה לא היינו מצליחים לקום.

<מוסי כץ: משנת 2005 ועד עצם היום הזה, למעשה כמעט בכל יום אנחנו מוסיפים מכשיר אחד חדש בישראל.

<מוסי כץ: גם השבוע הוספנו מכשיר אחד חדש בכל פינה בארץ, אפילו הייתי אומר, בדגש על הפריפריה.

<מוסי כץ: כשהקמתי את החברה, ראיתי לנגד עיני את זה שהבנקים, יש מקומות רבים שבכלל אינם יכולים להתקין שם כספומטים, סניפים או כל שירות בנקאי אחר.

<מוסי כץ: ובאמת שם התמקדנו: יישובים, מושבים, קיבוצים, שכונות חדשות.

<מוסי כץ: עם הזמן, ראינו שגם אם אנחנו מתקינים מכשירים אפילו בערים הגדולות ובמרחק של שלוש דקות הליכה מושכים במכשירים, כי אנחנו מציעים שירות חופשי, מי שרוצה למשוך.

<מוסי כץ: וכשבדקנו למה אנשים מושכים אצלנו, הוא אומר: שווה לי לשלם את החמישה-שישה שקלים, ולא ללכת שלוש דקות לבנק.

<מוסי כץ: ישבתי פה קודם במזנון, מישהו אומר לי: משכתי אצלך פעמיים.

<מוסי כץ: אני אומר לו: למה משכת?

<מוסי כץ: הוא אומר: התעצלתי לחצות את הכביש לבנק.

<מוסי כץ: השירות שלנו הוא חופשי.

<מוסי כץ: וגם עשינו, אגב, בדיקה על מה שנקרא, האם אנשים מושכים פעמיים בשירות?

<מוסי כץ: הציבור מאוד מאוד נבון, הוא משתמש בשירות שלנו, כמו שאמר חבר הכנסת פרי, כשירות משלים.

<מוסי כץ: כמעט ואין לנו אנשים שמושכים פעמיים 400.

<מוסי כץ: ה-400 – "כספונט" היא החברה היחידה שהסכום בה מוגבל ל-400 שקלים, אגיד למה.

<מוסי כץ: כשהתחלנו את הפעילות בחרנו במכשירים מאוד מאוד קטנים, שיודעים לעשות 10–15 פעולות ביום.

<מוסי כץ: אגב, יש לנו מכשירים שעושים חמש ושש פעולות ליום, ואנחנו יודעים לחיות מזה.

<מוסי כץ: אלה מכשירים צנועים, שאפילו הוצאת השטרות מהם מוגבלת בכמות למספר שטרות בודד, ובטח הכמות שהם מכילים מזומנים היא מאוד מאוד קטנה.

<מוסי כץ: אתחיל לרגע איך שהתחלנו לעבוד.

<מוסי כץ: באנו למרכולית באיזה מושבה, התקנו אצלו מכשיר, הוא פתח את הדלת – היום זה קצת שונה, אבל העיקרון אותו דבר – שם 1,000 שקל במכשיר, סגר, אנשים משכו, נגמר, פתח עוד פעם בצהריים ומילא.

<מוסי כץ: היום הדברים השתכללו יותר, גם יש עניין של מקור המזומנים, אבל המודל הוא שבמכשירים שלנו יש סכומים מאוד מועטים, ואנחנו פרוסים בעיקר ברחבי הארץ ובפריפריה.

<מוסי כץ: אני רוצה רגע לעבור למגזר הבדואי.

איתן כבל: לא, לפני המגזר.

איתן כבל: למה עדיין העמלה אצלך היא כל כך - - -

<מוסי כץ: אענה לך.

<מוסי כץ: בדרך כלל העמלה אצלנו בסביבות השישה שקלים – שישה פלוס.

<מוסי כץ: יש גם כאלה שדמי השירות זה אפס, כי יש קיבוץ שבחר שהחברים שלו לא ישלמו אז זה בסדר.

<מוסי כץ: העמלה שלנו של השישה שקלים זו ההכנסה היחידה שלנו בשביל להטעין 3,100 כספומטים.

<מוסי כץ: אם ניקח את השישה שקלים, אגב, שבניגוד לבנקים, בוא נוריד שקל מע"מ – נותרו חמישה.

<מוסי כץ: בעל המקום אומר לנו: הצבת אצלי מכשיר, תן לי שקל בתוספת מע"מ.

<מוסי כץ: נשארו ארבעה שקלים.

<מוסי כץ: עכשיו, יש את מי שמפעיל את המכשירים.

<מוסי כץ: הוא בא לבנק, הוא לוקח כסף, הוא נוסע עשרות קילומטרים ביום להגיע למכשיר ולמלא אותו.

<מוסי כץ: נשאר לו שני שקלים בערך מכל השישה שקלים.

<מוסי כץ: ויורד אלינו שני שקלים, שמתוכם אנחנו קונים את המכשירים, פעילות, חברה – אופרציה שלמה.

<מוסי כץ: מתוך השני שקלים - - -

יעקב פרי: בקיצור, איתן, לי זה עולה יותר.

<מוסי כץ: אנחנו מרוויחים, שלא נבין אחרת.

<מוסי כץ: אבל מתוך השני שקלים שיורדים אלינו, בסופו של דבר - - -

איתן כבל: לא, אתה מציג את זה - - -

<מוסי כץ: זו האמת.

איתן כבל: לא, אתה מציג את זה מאוד יפה.

איתן כבל: אני גם מכיר את אחיך, והוא מציג גם דברים בדיוק אותו דבר.

איתן כבל: אחיו משרת אתי – הסתכלתי, אמרתי: וואלה, שכחתי.

איתן כבל: הוא דומה לו וגם יודע.

איתן כבל: לא, אתה פשוט מציג את זה כך שכבר יש לחץ בחזה שלי.

איתן כבל: כבר אמרתי: כמה יישאר לך בסוף?

איתן כבל: הייתי מודאג.

איתן כבל: אתה יורד ויורד ויורד.

איתן כבל: אמרתי: וואו, מה זה?

איתן כבל: אבל לא חשוב, העיקר נשאר לך בסוף כסף.

<מוסי כץ: לא, נשאר לנו.

<מוסי כץ: אבל באמת מתוך אותם שני שקלים, שניים וחצי שקלים, אנחנו קונים 3,100 מכשירים.

<מוסי כץ: אני רוצה להתייחס רגע למגזר הבדואי.

<מוסי כץ: אנחנו היחידים שנמצאים בחורה, בכסייפה, ברהט.

<מוסי כץ: השבוע התקנו מכשיר בערערה-בנגב – יש יישוב כזה?

ג'מעה אזברגה: איפה בערערה?

<מוסי כץ: איפה בערערה-בנגב אני לא יודע.

ג'מעה אזברגה: לא, אני שואל איפה אתם מתקינים את המכשירים – בתחנות דלק?

<מוסי כץ: לא לא לא.

<מוסי כץ: בתוך היישוב בחנויות היישוב.

ג'מעה אזברגה: שאלה: האם אתם מוכנים נגיד להציב מכשירים בתוך הבניינים של המועצות?

<מוסי כץ: בוודאי.

איתן כבל: לא משנה לו.

איתן כבל: משפט אחרון.

<מוסי כץ: לא, יש לי עוד שת דקות.

<מוסי כץ: אני רוצה לציין משהו, עשינו שיתוף פעולה לפני ארבע שנים או שלוש שנים, כאשר שב"א אולצה למכור את מכשיריה, עשינו שיתוף פעולה עם בנק הדואר.

<מוסי כץ: הדואר, אולי אתם לא יודעים, מציב מכשירים, בדגש על פריפריה, על יישובים בדואים ומקומות כאלה.

<מוסי כץ: וזה פרויקט מאוד מאוד מצליח שאנחנו עכשיו - - -

ג'מעה אזברגה: אבל יש מגבלה על הדואר.

<מוסי כץ: לא, אין מגבלה.

ג'מעה אזברגה: יש.

<מוסי כץ: סכום המשיכה הוא גבוה.

ג'מעה אזברגה: לא, אני לא מדבר על הסכום, אני מדבר על הזמינות.

ג'מעה אזברגה: נגיד הוא פותח מ-08:00 עד 16:00, ואז אחרי זה אין לך.

<מוסי כץ: לא, עכשיו הכנסנו, אנחנו בעצם, מכשירים של הדואר 24 שעות ביממה, וזו הצלחה מאוד מאוד גדולה, החל ממג'דל שמס, וכלה ביישובים בחורה, בערערה, ברהט, שפרעם אנחנו מתקינים.

איתן כבל: מוסי, מוסי.

<מוסי כץ: עוד דקה.

<מוסי כץ: עכשיו, באמת כמו שאמרת, יש פה עוד שחקנים נוספים.

<מוסי כץ: אנחנו מוגבלים בכמות הכסף שאנחנו שמים במכשירים, כמו שהסברנו.

<מוסי כץ: ובמשך 12 שנה אנחנו רואים שיש לנו עשרות אלפי משיכות ביום.

<מוסי כץ: תאמינו לי, הציבור נבון.

<מוסי כץ: היו מקומות שהדמי שירות זלגו למעלה, הציבור לא משך.

<מוסי כץ: אנשים יודעים, יש גילוי נאות, יש פתק על המכשיר, יש הודעה בשלב ההודעה.

<מוסי כץ: אנחנו מיידעים את כל הציבור במשיכות.

איתן כבל: ולמה במכשיר החדש שאתה יכול להכניס בו יותר כסף, גם שם אתה - - -

<מוסי כץ: לא, המכשירים של הדואר זה מכשירים שהדואר קנה, הם מכשירים בליגה הבנקאית.

<מוסי כץ: אנחנו לא שם.

<מוסי כץ: הדואר קנה מכשירים בדומה לבנקים, גדולים, והדואר יודע לטפל בכסף.

<מוסי כץ: ולכן הוא מאפשר שירות כמעט מלא, בדגש על הפריפריה.

יעקב פרי: מה המקסימום שאפשר למשוך אצלכם?

<מוסי כץ: אצלנו בדרך כלל בין 400 ל-500 שקלים.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני רק רוצה, מוסי, להעיר לך.

איתן כבל: קודם כול, הצגת את זה בצורה מאוד יפה.

איתן כבל: אבל אני רוצה להגיד לך את הדבר הבא: הבעיה שלי היא לא אלה של השלוש דקות שמתעצלים לחצות כביש, כי אצלי בשכונה, ראש העין, לא אבקש לקחת דוגמאות ממקומות אחרים, אם אתה רוצה לעשות את הליכת הבוקר שלך או את האימון היומי שלך, אתה מוזמן.

איתן כבל: זה לא לחצות כביש, זה פשוט ללבוש מדי ספורט ולהתחיל לנוע.

איתן כבל: אז אין בעיה שנעשה את זה.

איתן כבל: אולי זו דרך להפוך אותנו לספורטאים וככה לדאוג ללב שלנו.

איתן כבל: אני מדבר אתך לא על עצלן.

איתן כבל: בוא לא ניקח גם את הציבור חכם באקסטרים.

איתן כבל: בסוף זה לא העניין אם הציבור חכם.

איתן כבל: בוודאי שהוא חכם, כי כשהוא לוקח ממך ב-7%, כפי שהמפקחת אמרה, אלה שממש ממש אין להם ברירה.

איתן כבל: זה לא הקושי שלו לחצות את הכביש, בכל הכבוד.

<מוסי כץ: - - -

איתן כבל: שנייה רגע.

איתן כבל: מוסי, דיברת יפה, אל תעוף על גלי ההצלחה.

איתן כבל: תעצור פה.

איתן כבל: מה שאני מנסה להגיד לך: העניין פשוט מאוד.

איתן כבל: ה-7% – ואת צודקת, זה לא מראה שהציבור חכם, אלא הוא מראה שבהתכתבות הזו אלה ה-7% שאם נוריד את האחוז שקשה להם לחצות את הכביש, נוריד את העצלנים, יש עדיין את המסה הקריטית שפשוט אין לו ברירה.

איתן כבל: אין לו ברירה, זה הכול.

איתן כבל: ואני שואל את עצמי: למה אם אני רוצה להוציא כסף ליד הבית שלי, אני צריך להיכנס לאוטו או לעשות הליכה של איזה לפחות חצי שעה או 45 דקות או שעה?

איתן כבל: אתה יכול להגיד לי שזה סבבה, אין בעיה.

איתן כבל: אין בעיה.

איתן כבל: זו יכולה להיות גישה.

איתן כבל: אבל לפחות בוא נשים את הדברים.

איתן כבל: סליחה, לא נסיים את הדברים שלנו ונשים בקצה פרחים, כאילו הכול בסדר.

איתן כבל: אוקיי, אבל בכל מקרה תודה, ושמת את הדברים כמו שהם.

ג'מעה אזברגה: אם אתה מושך פעמיים מהכספומט של מוסי?

איתן כבל: הוא אמר, הוא הסביר גם כן למה.

איתן כבל: מוסי, תודה.

איתן כבל: פרל, אני תיכף מגיע אליך, אני פשוט רוצה לסיים את השלישייה.

איתן כבל: בבקשה.

<אייל משקל: אייל משקל, מנכ"ל "סוויס קארד".

<אייל משקל: בעצם אחרי כל מה שנאמר פה, נאמרו פה דברי טעם מפיך, מפי מר פרי וגם מפי מוסי, לא ארחיב, אקצר.

איתן כבל: אגיד לך מה אני רוצה, כדי שבאמת לא תרחיב .

איתן כבל: תאמר לנו מה הפריסה שלך, מה העמלה – עמלת המינימום, עמלת המקסימום – איפה אתה בדרך כלל שם, ולמה העמלה אצלך היא בגובה כזה.

<אייל משקל: אוקיי.

<אייל משקל: אז רק אתן איזשהו רקע כללי על החברה.

<אייל משקל: בעצם אנחנו חברה שמתעסקת בפיתוחים טכנולוגיים פיננסיים, מה שקרוי בז'רגון Fintech.

<אייל משקל: מעבר לזה, אנחנו בעצם מטפלים במכשירי Heavy Duty, המכשירים הגדולים, המכשירים הבנקאיים.

<אייל משקל: אנחנו כן מאפשרים לתת התאמה מקומית לפי אזור מבחינת המשיכה.

<אייל משקל: הפריסה שלנו היא פריסה גם בלקיה, אדוני, ששמנו שם מכשיר, גם בירכא, גם בכסרא, גם בבני ברק.

<אייל משקל: נאמרו פה כל מיני דברים.

<אייל משקל: בעצם אנחנו חברה שהוקמה ב-2013, קמה מתוך צורך.

<אייל משקל: אחרי כל מה שמוסי אמר, שהוא החלוץ של כל הסיפור הזה, עדיין אז כשבחנו את השוק, ראינו שהשוק רחוק מלהיות בהיקפים של המקומות בעולם ופריסה בעולם.

<אייל משקל: ולכן החברה הזאת הוקמה.

<אייל משקל: החברה הזאת היא חברה פרטית, הבעלים יושב לשמאלי, שמו פה הרבה מאוד כסף על מנת להביא מכשירים.

<אייל משקל: סגרנו עם חברת Sigma העולמית, זו חברה שעובדת עם 40 בנקים בעולם.

<אייל משקל: והפריסה היא פריסה שאנחנו נותנים עליה את הדעת לכל מקום ולכל אזור, ובוחנים את כל התאמת השוק ורואים מה שקורה.

<אייל משקל: בעצם נכנסנו לתוך הפעילות כאשר ראינו שהבנקים יוצאים ומפרקים סניפים.

<אייל משקל: נכנסו למיקומים או למקומות האלה ומעבר לזה.

<אייל משקל: לא אפרט מה החברה עושה במכשירים, כי יושבים פה גם מתחריי.

<אייל משקל: אנחנו עושים הרבה יותר מעבר למשיכה, ונעשה הרבה יותר מעבר למה שעושים כיום.

<אייל משקל: נאפשר פתרונות כוללים, כמו טלר בנקאי בדמות האנושית שלו ככה נאפשר במכשיר, מהדברים הבנליים - - -

איתן כבל: תענה לשאלות.

יעקב פרי: מה המקסימום שאפשר למשוך?

<אייל משקל: 2,000 שקל.

איתן כבל: מה גבולות העמלה שאתה גובה?

<אייל משקל: גובה העמלה זז בין 4.5 ל-6.90.

<אייל משקל: זו העמלה שאנחנו גובים.

איתן כבל: ולמה העמלה - - -

<אייל משקל: מוסי תיאר פה יפה למה ומה עולה לנו, ולא אבכה.

<אייל משקל: ואנחנו עדיין חברה שמפסידה, לא מרוויחים, בלי לבכות.

איתן כבל: קח אותו מנהל.

<אייל משקל: יכול להיות.

<אייל משקל: אני אומר שבסופו של יום אנחנו חברה צעירה שמסתכלת בטווחים ארוכים.

<אייל משקל: המכשירים שלנו הם מכשירים מאוד יקרים, דיברתי על מכשיריHeavy Duty , מכשירים שיודעים לנגוע בפעילות מאוד רחבה.

<אייל משקל: מכשיר כזה לא מורידים אותו עם עגלה, מורידים אותו עם מנוף בדרך כלל.

<אייל משקל: זה מכשיר שהעלות שלו היא מאוד גדולה.

<אייל משקל: כל תזוזה הכי קטנה תפגע פה במודל העסקי - - - שאנחנו מתכננים אותו.

<אייל משקל: אנחנו רוצים לעשות הרבה דברים מעבר למשיכה בנלית.

<אייל משקל: וזאת ההסתכלות שלנו, מתוך הראייה של החברה.

איתן כבל: אוקיי, אני שואל גם אותך.

איתן כבל: קודם כול, איפה הנציג השלישי?

איתן כבל: איפה הנציג השלישי?

איתן כבל: כן, ירון, בבקשה.

<ירון טיקטין: טוב, מדברים כל הזמן על כספומטים פרטיים, כאילו שהבנקים לא פרטיים, בסדר?

איתן כבל: לא, אעיר.

איתן כבל: זו לא הכוונה.

<ירון טיקטין: אסביר.

איתן כבל: לא, אתה מרים קרן ורץ לנגוח?

איתן כבל: אסביר.

איתן כבל: הכוונה היא שאתה לא מפוקח על ידי רשויות המדינה.

איתן כבל: אין לך רגולציה, זו הכוונה.

<ירון טיקטין: אני מבין.

<ירון טיקטין: נכון.

<ירון טיקטין: החברה שלנו, למרות שאנחנו לא מפוקחים, אנחנו נותנים שירות, דיבר מוסי, עם מכשירים בליגה בנקאית.

<ירון טיקטין: זה אומר מכשיר שנראה כמו של הבנקים, גדול, עם הרבה כסף בפנים.

איתן כבל: כמה כסף אתה יכול למשוך אצלך?

<ירון טיקטין: אצלי אפשר למשוך 2,000 שקל במשיכה בודדת.

<ירון טיקטין: יש אצלי שלושה סוגי שטרות: 50, 100 ו-200.

<ירון טיקטין: הכספומט שלי היה ראשון בארץ לדעתי שהשטר החדש, שטר ה-100 של בנק ישראל, יצא ממנו.

איתן כבל: מה טווח - - -

<ירון טיקטין: טווח המחירים שלנו בחומר שהמפקחת על הבנקים העבירה לפני הדיון, דובר שהכספומטים של הבנקים מחוץ לסניפים נעים בין חמישה לשבעה שקלים.

<ירון טיקטין: אנחנו בטווח הזה, אנחנו מקפידים.

<ירון טיקטין: העמלה המקסימלית שלנו היא 5.90.

<ירון טיקטין: ויש גם נמוכות יותר, דיברת על מכשיר שנמצא פה עם עמלה נמוכה יותר.

<ירון טיקטין: ואנחנו מקפדים לתת שירות שהוא זהה לבנקים.

איתן כבל: מי מכם שם את הכספומט שלו ב"דייוויד אינטרקונטיננטל" בתל אביב.

<מוסי כץ: אל תיקח את המכשיר הזה כדוגמה.

<מוסי כץ: זה מכשיר שלי, שהייתי רוצה לפרק אותו, משום שהמכשיר הזה הוא חריג אצלנו לכל עניין ודוגמה, ואני מבקש ממש לבודד אותו.

<מוסי כץ: אני מוכן לסגור את המכשיר הזה היום.

<קריאה: למה?

<קריאה: מה קרה?

<מוסי כץ: כי המלון דרש ממי שמפעיל את המכשיר שהעמלה שם תהיה גבוהה, משום שזה פוגע לו – התיירים שבאים לעשות החלפה של ה-change אצלו - - -

איתן כבל: בסדר.

<מוסי כץ: וזה מכשיר שהייתי סוגר אותו אם הייתי יכול.

<ירון טיקטין: אנחנו רואים את עצמנו כנותנים שירות שהוא דומה וזהה למערכת הבנקאית.

<ירון טיקטין: והפוך, אנחנו סבורים שהכניסה שלנו לתחרות והכניסה של גופים כמונו שנותנים שירות דומה לבנקים היא זו למעשה שתגרום למטרה שאתה רוצה, שגם הבנקים יפרסו יותר.

<ירון טיקטין: ורואים את זה.

<ירון טיקטין: אתן לכם דוגמה.

<ירון טיקטין: נמצא פה סינמה סיטי.

<ירון טיקטין: בסינמה סיטי היה בעבר מכשיר מרוחק של "מרכנתיל דיסקונט" עם 6.5 שקלים עמלה.

<ירון טיקטין: זה מחירים, דרך אגב, מפוקחים, הם אושרו על ידי הפיקוח על הבנקים.

איתן כבל: כמה?

<ירון טיקטין: 6.5.

<ירון טיקטין: והם נחשבים סבירים.

<ירון טיקטין: בעלויות, אני אומר עוד פעם, המכשירים הם סבירים, בעקבות התחרות.

איתן כבל: של הבנק זה סביר?

<חדוה בר: זה לפני השינוי שעשינו בספטמבר.

<ירון טיקטין: זה מחוץ לסניף, בסדר?

איתן כבל: אה, כספומטים שמתאמצים להוציא את הכסף, שקשה להם.

<ירון טיקטין: שוב, לא אכנס למבנה העלויות, אבל יש המון עליות בלהפעיל כספומט.

<ירון טיקטין: ובעקבות התחרות, דרך אגב, לא אני נכנסתי, נכנס בנק ירושלים.

יעקב פרי: אבל בנק ירושלים יש לו 100 בכל הארץ.

<ירון טיקטין: נכון.

<ירון טיקטין: זה לא מעט.

<ירון טיקטין: 100 כספומטים לבנק ירושלים זו אופרציה גדולה, זה לא מעט מכשירים, כל מכשיר כזה יש בו הרבה כסף.

<ירון טיקטין: והתחרות בתחום שאנחנו, הגופים הפרטיים, מכניסים לשוק, גורמת גם למערכת הבנקאית להתחרות בתחום הזה.

<ירון טיקטין: ואנחנו מאמינים שבסוף - - -

איתן כבל: אח שלי, אתה מלהיב את עצמך.

<ירון טיקטין: כן?

<ירון טיקטין: אתה לא משתכנע?

איתן כבל: לדעתי, אתה מלהיב את עצמך בקטע הזה שזה מגדיל את התחרות.

<ירון טיקטין: אני מאוד מאמין בזה, ורואים את זה בנתונים.

איתן כבל: לא, בסדר, רק הערתי לך.

איתן כבל: אתה יכול לישון עם זה כמה שאתה רוצה, אני רק אומר לך: אתה מלהיב את עצמך.

איתן כבל: הבנק נותן לך את ההרגשה בכאילו.

איתן כבל: כל אף אחד לא מתעסק אתו ולא צריך לשאול את השאלות, למה הוא לא שם פה כספומט או כן הוא מרוצה.

איתן כבל: אבל עזוב, אתה חי עם זה טוב, תחשוב ככה.

<ירון טיקטין: טוב.

<ירון טיקטין: דרך אגב, יש עוד דברים שאפשר לעשות כדי לשפר את התחרות.

<ירון טיקטין: וחלק, אני חושב, הרגולציה מטפלת בזה בימים אלה, הרשות להגבלים עסקיים.

<ירון טיקטין: ואני מאמין שהתחרות בסוף תגיע לאלוקציה נכונה של הדברים.

איתן כבל: תודה, יקירי.

איתן כבל: עכשיו נאפשר למשה פרל, יו"ר איגוד הבנקים.

איתן כבל: שגם קראנו את המאמר מדם ליבו, שכתב עלינו הפופוליסטים, חברי הכנסת, שכנראה אנחנו לא מבינים הרבה.

יעקב פרי: עלינו?

איתן כבל: זה קורה ככה: כשאתה נבחר לכנסת, אתה לא מבין - - -

<משה פרל: לא קראנו אותו מאמר.

יעקב פרי: כל מה שהשקעתי כל השנים?

איתן כבל: אבל משה תותח.

איתן כבל: אני באמת אומר את זה.

איתן כבל: גם עושה את העבודה שלו ביושרה ובמקצועיות רבה, גם אם אנחנו חלוקים בינינו.

איתן כבל: רק אזכיר שלאחר מכן תדבר רעות ואז ג'וש.

איתן כבל: בבקשה.

<משה פרל: טוב, אני רוצה להתכנס לדברים שפתחת בהם, כי נדמה לי שהשאלה היסודית שתעזור לכם להחליט איך אתם מתקדמים עם הנושא של שאלת הנגישות של הציבור לשירותי מזומן, ולא רק לשירותי מזומן אלא בכלל לעולם התשלומים.

<משה פרל: ונדמה לי שיש תשובה מאוד מאוד מוחלטת על זה, והתשובה היא שהנגישות אין בה שום בדל של בעיה.

<משה פרל: אני רוצה להסביר את עצמי, ואולי לצאת מהדברים שהמפקחת על הבנקים התחילה בהם.

<משה פרל: אני לא רוצה לחזור על הדברים, אבל מעבר לעובדה הברורה, חבל שחבר הכנסת חנין לא נמצא פה, שיש עלייה במספר המכשירים בארץ – אגב, לא רק הבנקאיים – ולא ממקום של מינוס; ומעבר לעובדה שכשבודקים את השוק ומנתחים אותו בהשוואה לעולם, כפי שציינה המפקחת, לא רואים שום בעיה, ואפילו הפוך מזה, ברמת הפיזור פר אוכלוסייה וגם ברמת הצפיפות פר שטח, זה מתאר רק תמונה חלקית.

<משה פרל: כי כשאנחנו שואלים את עצמנו אם הציבור בארץ נגיש לעצמנו, צריך לשאול את עצמנו עוד שאלות.

<משה פרל: קודם כול, האם יש אלטרנטיבות?

<משה פרל: אז כבר הסבירו פה אנשי החברות הפרטיות: באמת יש עלייה משמעותית בפריסה של מכשירים פרטיים.

<משה פרל: אבל מעבר לזה, צריך להבין שיש עוד שני רבדים.

<משה פרל: אחד זה הצד הטכנולוגי.

<משה פרל: פה אני רוצה להבהיר בסוגריים, כי אני מכיר את התחושה: הטכנולוגיה היא לא חלף המציאות של המכשירים אלא היא רובד נוסף.

<משה פרל: היום יש הרבה פה מאוד פתרונות.

<משה פרל: נכון, לא כל הגילאים משתמשים בהם, לא כל סוגי הלקוחות נכנסים לזה באותו קצב, אבל זה לא במקום סניף או מכשיר שסגרו מגיע פתרון טכנולוגי אלא זה רובד עליון.

<משה פרל: היום יש הרבה מאוד פתרונות.

<משה פרל: כמו למשל, אם הבן שלך נמצא באילת ואין לו מזומנים ואין לו כרטיס, אתה יכול לתת לו פתרון לשלוף כסף מכספומט באמצעות קודים.

<משה פרל: יש פתרונות רבים כאלה.

<משה פרל: כלומר, מעבר לעובדה שיש עלייה במספר המכשירים, שהפריסה היא מצוינת בכל קנה מידה, יש פתרונות טכנולוגיים.

<משה פרל: זו פעם ראשונה.

<משה פרל: פעם שנייה זה מה שאתה בעצמך אמרת, אדוני היושב-ראש, יותר ויותר מערכות נכנסות ויוצרות עוד רובד של נגישות, וזה באמת מערכת הקמעונאות, אם אלה רשתות Retail, אם אלה תחנות דלק וכיוצא באלה.

<משה פרל: כלומר, התוצאה היא שבצד ההיצע, הציבור הישראלי חשוף וזמין לשירותי מזומן בכל פרמטר ובכל צורת ניתוח שתנתח.

<משה פרל: עכשיו אני עוזב את צד ההיצע ורוצה להגיד לך כמה דברים על צד הביקוש.

<משה פרל: אותו ציבור שיש לו הזדמנות מאוד מאוד שכיחה לקחת מזומן, הלכנו ובדקנו כמה הוא באמת משתמש בזה.

<משה פרל: הממוצע של הישראלי הוא שליפה של מזומן ממכשיר למשיכת מזומן 14 פעמים בשנה.

<משה פרל: כלומר, משהו כמו פעם אחת בחודש.

<משה פרל: אני לא מצליח להעלות על דעתי אף תושב שלא נגיש למכשיר פעם אחת בחודש.

<משה פרל: ואגב, המספרים שצוינו פה על ידי חבר הכנסת פרי הולמים את זה.

<משה פרל: כלומר, רוב הציבור, שעושה את זה כאמור פעם אחת בחודש, מצליח לא לעשות במכשירים יקרים, אלא מצליח לעשות את זה במכשירים שהם זולים יותר ומפוקחים באופן די דרמטי.

<משה פרל: אני לא רוצה פה לפתוח חזית חדשה, אבל אתם צריכים להבין שהמפקח על הבנקים סופר לנו את ה-200 מ' בפינצטה, ואומר לנו גם כמה - - - כלומר, אנחנו חשופים לרמת פיקוח שלדעתנו היא מוגזמת, בטח על רקע הנתונים שנתתי.

<משה פרל: כלומר, אם יש מצב שברמת הזמינות למזומן, כפי שאמרתי, אין לה שום קשר, ומצד שני רמת הביקושים של הציבור היא כזאת שזה נותן לה מענה – אגב, לפי דעתי, היא תלך ותרד, בגלל הפתרונות האחרים – קשה מאוד להבין מה יש פה לתקן.

יעקב פרי: מה ילך וירד?

איתן כבל: הצורך בשימוש בכספומט.

<משה פרל: הישראלי מושך בתכלס פעם אחת בחודש.

<משה פרל: אני מעריך שכלל שילך הזמן זה ילך וירד, משום שיותר ויותר אנשים יודעים להשתמש באמצעים אחרים כדי לשלם כסף.

<משה פרל: אני יודע על אנשים שגם את הכסף למורה הפרטית של הילד כבר עושים היום באמצעות אפליקציה.

<משה פרל: אז נכון, לא כולם, ונכון שלכל אחד יש פה אמא שיותר מתקשה, אבל חשוב לי להדגיש שזה לא במקום, זה בנוסף.

<משה פרל: יש לך רובד אחד של מכשירים, יש לך רובד של טכנולוגיה, יש לך רובד שלישי של מערכת Retail שהולכת ומשכללת.

איתן כבל: יש עוד רובד, דרך אגב, אתי הזכירה לי: כשאתה יוצא עם החבר'ה לקפה, שהם ייתנו את הכרטיס ואתה תיקח את הכסף.

איתן כבל: תודה, אתי, שכחנו את הרובד הזה.

<משה פרל: אבל אחרי שניסיתי לתאר במאמץ - - -

<שלמה פריזט: מה שנקרא הבנק החברתי.

<לאה ורון: בלי עמלה גם.

<משה פרל: אני רוצה עוד מילה להשלים, אדוני.

איתן כבל: בבקשה.

<משה פרל: אחרי שניסיתי להסביר למה אופן השימוש של הישראלים, ובוודאי שכל ההזדמנויות שיש להם להיחשף למזומנים, אנחנו לא מזהים פה בעיה, נגיד ולא שכנעתי אתכם – אמרת בדם ליבו, אז כנראה אתכנס לכוונות שלך – נגיד שלא שכנענו אתכם שאין בעיה, לא בהשוואות הבין-לאומיות, לא בפיזור, לא בשכיחות, לא בצפיפות וכו' וכו', אני מאוד מתקשה להבין את הפתרון או את הפתרונות שאני שומע עולים פה בכנסת.

<משה פרל: כי התוצאה שתיארתי היא באמת תוצאה של – אל"ף, אבולוציה של השוק עצמו; בי"ת, של הרגולטור, ששוב אני רוצה לקטר עליו, אבל תקבלו את זה בפתיחות; וגימ"ל, של השכיחות שהבנקים פותחים בה מכשירים נוספים.

<משה פרל: הייתה רפורמה אחת בשנת 2014 שפחות הצליחה כנראה.

<משה פרל: תהיה פה מחלוקת עלי בעניין הזה, אז אני משחרר את עצמי מהצורך לנתח את ההיבטים התחרותיים שלה, אבל כאשר באה רשות ההגבלים אל הבנקים, בא הרגולטור אל הבנקים, ואמר להם: אני מורה לכם בכפייה למכור 286 מכשירים שפזורים, אגב, באזורים באמת ציבוריים, אלה מכשירים שהיו מנותקים מסניפים, הניתוח הצרכני שלנו, אני עוזב את סוגיית התחרות - - -

איתן כבל: סמי פרץ עשה היום על זה היום ניתוח ב"דה מרקר".

איתן כבל: לא כל תחרות מורידה את המחיר.

<משה פרל: אז אני עוזב את סוגיית התחרות, אבל ברמה הצרכנית הגענו למסקנה שזה לא ישרת את האינטרסים הצרכניים שלנו.

<משה פרל: לא הצלחנו לשכנע בזה, והתוצאות היום כנראה מלמדות שהבנקים - -

איתן כבל: לפעמים אתם צודקים.

<משה פרל: - - לא טעינו.

<משה פרל: לבוא למערכת הבנקאית, גם אם לא השתכנעת שאין בעיה, ולהגיד לאותה מערכת, שלפני שלוש שנים כפו עליה למכור את המכשירים האלה, להקים כזה מערך מחדש בשביל לתת מענה למשהו שאני מתעקש להגיד שהוא לא בעיה, נראה לי לא הגיוני, לא סביר.

איתן כבל: תודה.

<משה פרל: יכול להיות שאם היית במקומי היית קורא לזה "הרצחת וגם ירשת" – לא אשתמש בביטוי הזה.

<משה פרל: אני חושב שזאת תהיה טעות קיצונית.

<משה פרל: ולכן, איפה שאין בעיה, אני מציע לא לחפש פתרון.

איתן כבל: תודה, משה.

איתן כבל: כמו תמיד, אתה מציג את הדברים בצורה מאוד מאוד יפה.

איתן כבל: לא אמשיך, אולי יש כאלה שהשתכנעו, אני לא.

איתן כבל: אבל באמת, לעילא ולעילא.

<משה פרל: אתה יודע מה, אולי עוד מילה, אחרי המחמאה הזאת עשית לי חשק, אהיה קצר.

איתן כבל: לא יכול לחסום שור בדישו.

<משה פרל: לא, אני מנסה להיות קונסטרוקטיבי, כי אני יודע שאתה רוצה רעיונות בכל זאת לחפש פתרון, ולא הצלחתי לשכנע אותך שאין בעיה.

<משה פרל: תראה, בנק הדואר יש לו 700 סניפים במדינת ישראל, זאת מערכת הפצה משמעותית.

<משה פרל: רק בסביבות 200 מהם יש היום פתרונות למשיכת מזומנים.

<משה פרל: העלו את זה פה לפני, אני חושב שיכול להיות שאם אתם בכל זאת מחפשים פתרון להגדיל את השכיחות, כי כאמור לא השתכנעתם, אז הדרך החסכונית, ההגיונית, ולדעתי גם העסקית ביותר נמצאת שם.

<מוסי כץ: תומך בזה מאוד.

איתן כבל: אני רק רוצה לומר: תודה, אנחנו כבר עוסקים בזה.

איתן כבל: לא בהצלחה רבה.

איתן כבל: ותיכף, אוטוטו, זה עניין של כמה שבועות שהם עוד פעם יבואו לבקש את ההארכה השנתית.

איתן כבל: אתה צודק ברמת העיקרון.

איתן כבל: המחלוקת המרכזית, ואגיד אותה לא עכשיו, זה העניין שאתם במקום לחפש אצלכם, כל הזמן שולחים אותנו לאחרים.

איתן כבל: אבל בסדר, נגיע לעניין הזה.

איתן כבל: רעות, בבקשה.

איתן כבל: ככה: רעות, ג'וש, ישראל.

<עומר ברנדר: רשות ההגבלים העסקיים.

איתן כבל: אה, יש לכם עוד מידע?

איתן כבל: רצת, בגלל זה אתה מתנשם?

<עומר ברנדר: דיברנו קודם על המיזוג, ויש לנו גם מה להגיד על נושא הדיון עצמו.

איתן כבל: אה, אוקיי, סליחה, אני מתנצל.

איתן כבל: כי חשבתי שאולי הרצים יצאו דחופים, יצא משהו שלא הספקנו לשמוע מהפעם הקודמת.

איתן כבל: כן, רעות, בבקשה, את המפקחת אני מניח שאת רוצה לשאול.

איתן כבל: אני רק רוצה לומר שיש כאן מיזם חדש שקוראים לו "אני רק שאלה" של המשמר החברתי.

איתן כבל: בעצם הם מעלים באינטרנט בנושאים שהם מחליטים שהם נושאים שמאוד משפיעים ונוגעים לציבור, מבקשים מהציבור לשאול שאלות, והם מחליטים מה השאלה האחת או השתיים המשמעותיות ביותר והרחבות ביותר, והם בשמם שואלים אותנו או את אנשי המקצוע שמתארחים אצלנו.

איתן כבל: אז בבקשה.

<רעות ברג: נכון.

<רעות ברג: תודה רבה.

<רעות ברג: רק אוסיף ואגיד: אני רעות ברג, אני רכזת הפעילות במשמר החברתי, ואני באמת נציגה של מיזם "אני רק שאלה", שהוא גם של המשמר החברתי, אבל הוא גם בשיתוף עם "קרן התחקירים" ועם "מאה ימים של שקיפות".

<רעות ברג: בעצם אנחנו מנגישים נושאים שעולים, שיכולים לעניין את הציבור בוועדת הכלכלה, מזמינים אותם לשאול שאלות.

<רעות ברג: מספר שאלות מעניינות אנחנו מעלים להצבעה, והשאלה שנבחרה היא השאלה שאנחנו מציגים כאן.

<רעות ברג: אני יכולה להגיד שהיה דיון סוער במיוחד.

<רעות ברג: והשאלה שנבחרה מופנית באמת למפקחת על הבנקים.

<רעות ברג: השאלה היא למה הפיקוח לא מחייב את הבנקים להפעיל מספר סביר של כספומטים בפריסה ארצית רחבה, בשביל שלא נגיע למצב שבו אין ברירה והפתרון היחידי הוא פתרון של כספומטים פרטיים, שבהם העמלה היא כמובן גבוהה יותר.

<רעות ברג: אגיד גם שכולנו יודעים שרק שליש מהכספומטים היום הם בנקאיים, ולכן ראוי שהפיקוח ידאג שבנוסחה כזו אחרת של כמות של אנשים למקום או מצב סוציואקונומי או פריסה גיאוגרפית יהיה מענה של כספומטים בנקאיים.

<רעות ברג: חשוב לציין, זה גם נאמר כאן קודם על ידי חברי הכנסת, שהנפגעים המרכזיים הם כמו תמיד אנשי הפריפריה.

<רעות ברג: רק 134 סניפי בנק נמצאים בפריפריה, נוצר איזשהו ואקום, ששוב ממלאים אותו הכספומטים הפרטיים, שזה בסדר גמור, אבל עדיין אין כאן מענה של עמלות הגיוניות יותר.

<רעות ברג: אני חושבת שהבסיס לשאלה היא השאלה העקרונית של מה מידת האחריות של הבנקים על הציבור.

<רעות ברג: האם זה גוף שדואג בסופו של דבר לשורת הרווח, או זה גוף שדואג בסופו של דבר לאינטרסים של הציבור?

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: גברתי, בבקשה, אודה לך אם תעני לה.

איתן כבל: כשהמשמר החברתי שואל אני רוצה שהתשובה תהיה, כדי שזה לא ייבלע בתוך - - -

<חדוה בר: אז קודם כול, תודה רבה.

<חדוה בר: אשמח גם לראות את שאר השאלות ולענות עליהן.

<חדוה בר: קודם כול, כשהשוק נותן פתרון, אז לא נכון שיהיה פתרון של רגולטור או מחוקק.

<חדוה בר: יש בזה עלויות שבסוף מושתות חזרה על הציבור.

<חדוה בר: עכשיו, במקרה שדיברנו עליו כן התערבנו אבל מעט.

<חדוה בר: בסך הכול הראינו פה, וחשוב שהציבור ידע את זה, וגם אלה שעונים לאפליקציה שלך, שהזמינות של הכספומטים הבנקאיים מאוד מאוד גדלה, ולכן לא ראינו מקום ככלל להתערב בזמינות.

<חדוה בר: יחד עם זאת, כן ראינו חשש של בעיה בהתייחס לנושא של סגירת סניפים, שעלול היה להוביל לצמצום מספר הכספומטים, ובמקרה הזה ניצלנו את החוק שהוביל חבר הכנסת כבל ואחרים, שנותן לנו סמכות לאשר או לא לאשר, או לדרוש דרישות בעת סגירת סניף, ושם התערבנו גם בזמינות, כלומר להבטיח שבאמת בעת סגירת סניף לא תהיה פגיעה בזמינות, וגם במחיר.

<חדוה בר: השתמשנו בסמכות שלנו כפיקוח על הבנקים להטיל מגבלה.

<חדוה בר: כלומר, כן התערבנו, במידה.

<חדוה בר: לא נכון לחייב, כי בסופו של דבר השוק יותר חזק.

<חדוה בר: ופה חשוב לי להגיד אולי משהו אחד שלא נאמר.

<חדוה בר: בסופו של דבר הבנקים וגם החברות שנמצאות פה לא עושים את זה כי אני אמרתי להם או כי הם רוצים לרצות את הרגולטור, אלא הם עושים את זה משיקולים עסקיים.

<חדוה בר: היום בנק רואה בכספומט את אחד הממשקים המרכזיים עם הציבור.

<חדוה בר: אגב, בשונה מהכספומטים החוץ בנקאיים, הכספומטים הבנקאיים נותנים שירות הרבה יותר רחב.

<חדוה בר: ברוב הכספומטים של הבנקים זה לא רק משיכת מזומן: זה הפקדת מזומן, זה סגירת פיקדון, זה העמדת הלוואה, זה הפקדת צ'ק, אדוני חבר הכנסת.

<חדוה בר: ואגב, באמת היום משתמשים בטכנולוגיה כדי לשכלל.

<חדוה בר: והיום כספומט הוא מיני סניף.

<חדוה בר: זה המצב בהרבה מאוד מקומות.

<חדוה בר: ואני, אגב, חווה את זה באופן אישי.

<חדוה בר: אני הולכת, מפקידה את הצ'קים.

<חדוה בר: לפעמים המכונה לא עובדת כל כך מהר, אני מודה.

איתן כבל: יש לך ליד הבית?

<חדוה בר: יש לי קרוב לבית.

<חדוה בר: קרוב.

<חדוה בר: לא ליד – במרחק נסיעה.

<לאה ורון: אתה עובר לגור לידה?

<חדוה בר: אבל נוח.

<חדוה בר: כמה פעמים אני צריכה להפקיד צ'קים?

<חדוה בר: ואגב, אני הולכת לפעמים במוצאי שבת.

<חדוה בר: הסניף בכלל סגור, אני נכנסת למבואה.

איתן כבל: גם בילוי.

<רעות ברג: רק שאלה.

איתן כבל: תני לה.

איתן כבל: אאפשר לך שאלת המשך.

<חדוה בר: ועודדה פרץ מזכירה לי, שבהוראה שלנו מ-2005, של הפיקוח על הבנקים, היא אמרה, ועדיין אומרת, שכל סניף חייב שיהיו בו כספומטים.

<חדוה בר: ולא סתם הזמינות הלכה ועלתה, זה לא מקרה, אלא בעצם זה נדרש לפי ההוראות שלנו.

<חדוה בר: לכן גם בנושא הזה התערבנו, במידה.

<חדוה בר: ואגב, ככל שנחשוב שיש כשל בנושא הזה, נתערב עוד.

<חדוה בר: כלומר, לא נהסס להתערב.

<חדוה בר: אבל צריך קודם לתת לשוק לעשות את שלו.

<רעות ברג: אז אתם לא רואים איזשהו כשל?

<רעות ברג: אתם לא רואים את הבעיה בזה שהיום רק שליש מהכספומטים הם כספומטים בנקאיים?

<חדוה בר: לא, לא - - -

<רעות ברג: דיברת נגד הסגירה.

<רעות ברג: אבל גם עוד לפני סגירה, מה קורה בשאר המקומות?

<רעות ברג: אם היום יש רק 134 סניפי בנק בפריפריה, אז אוקיי, הם לא ייסגרו, אבל זה עדיין לא מספיק מבחינת מענה.

<רעות ברג: וגם עוד דבר, ברשותך, דיברת על זה שזה לא האינטרס של הבנק.

<רעות ברג: זה בדיוק המקום של הפיקוח על הבנקים להגיד לבנק: אתם לא דואגים רק לאינטרסים שלכם ולשורת הרווח שלכם.

איתן כבל: אוקיי.

<רעות ברג: נכון שאולי זה לא כדאי כלכלית לבנק לפתוח עוד כספומט, אבל יש כאן ציבור שצריך לדאוג לו גם בסופו של דבר.

<חדוה בר: אז התשובה שלי: בזמינות אין בעיה של כספומטים במדינת ישראל.

<חדוה בר: חד משמעית.

<חדוה בר: הראינו את הנתונים, חשוב שהציבור יכיר את - - -

איתן כבל: היא חלוקה עלינו בעניין הזה.

איתן כבל: זה פשוט מאוד, לא צריך לכדרר את זה, היא אומרת את זה בצורה ברורה.

<חדוה בר: יותר מזה, לא רק שאין בעיה, הזמינות השתפרה.

<חדוה בר: אני רוצה שתשימו לב: מספר הכספומטים במדינת ישראל, הבנקאיים והחוץ בנקאיים, עלה בצורה דרמטית בשנים האחרונות.

<חדוה בר: ולכן בזמינות אין בעיה.

<חדוה בר: אפשר לדבר על המחירים, זה סיפור אחר – בזמינות אין בעיה.

<רעות ברג: אנחנו מדברים על המחירים.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: תודה, גברתי.

איתן כבל: ג'וש, בבקשה.

<ג'וש גולדשמיד: תודה רבה.

<ג'וש גולדשמיד: ג'וש גולדשמיד, מנכ"ל המועצה לצרכנות.

<ג'וש גולדשמיד: אז קודם כול, אני מברך על הדיון הזה, הוא דיון חשוב.

<ג'וש גולדשמיד: לפני כחצי שנה ישבנו על זה גם עם שר הכלכלה, שמאוד היה חשוב לו לקדם את זה, באמצעות קודם כול המפקחת על הבנקים.

<ג'וש גולדשמיד: והיו באמת ישיבות טובות ופוריות, והן ימשיכו בעוד הרבה נושאים חשובים.

<ג'וש גולדשמיד: בנושא הזה אני חושב שצריך גם להגדיר מה זו המילה הזאת שחלוקים עליה.

<ג'וש גולדשמיד: אני רואה שחלוקים פה במונח הזה שנקרא זמינות.

<ג'וש גולדשמיד: זמינות של כספומטים, מבחינתי זה לא רק האם ואיפה וכמה קיימים המכשירים, שצרכן יכול להוציא מהם את הכסף שלו?

<ג'וש גולדשמיד: כמובן שזה הנתון הבסיסי, אבל כמובן שנושא העמלות ונושא הגבלת המשיכה זה דבר מאוד מאוד משמעותי.

<ג'וש גולדשמיד: ואגב, אם יש מאות כספומטים בארץ שגובים 8.90 עמלה, ולא שמעתי פה מאף אחת מהחברות, כי כולן אמרו: אנחנו גובים כמו הבנקים, עד 5.90.

איתן כבל: אולי לא הזמנו את אלה שגובים 8.90.

<ג'וש גולדשמיד: ויש פה בעצם חברות שעושות דבר חשוב.

<ג'וש גולדשמיד: ולא להתבלבל, הפריסה הזאת חשובה לצרכנים, היא נותנת להם מענה.

<ג'וש גולדשמיד: ולא תמיד צריך לדבר רק על האוכלוסיות המוחלשות, ונגיע לזה עוד בדיוק חצי דקה.

<ג'וש גולדשמיד: וכן, לפעמים אתה נתקע ואין מה לעשות.

<ג'וש גולדשמיד: אבל כשבן משפחתי, לוחם, אומר לי: הייתי צריך למשוך שבוע שעבר – לא בגלל הדיון – 1,000 שקלים, ולקחו לו 7.90 במקרה הזה עמלה, זו פשוט שערורייה.

<ג'וש גולדשמיד: שום מילה אחרת לא יכולה להיות לדבר הזה.

<ג'וש גולדשמיד: הזמינות של מכשיר שמזינים בו סיסמה והצרכן מוציא את כסף שלו, זה דבר שהוא חשוב ברמת המכשירים, אבל לא פחות, ברמת העמלה.

<ג'וש גולדשמיד: וגם ההגבלה, יש מאות מכשירים בארץ שההגבלה היא ל-300 שקלים.

<ג'וש גולדשמיד: גם כאן שמעתי: אנחנו מתחילים מ-400.

<ג'וש גולדשמיד: ואגב, יש הבדלים, וצריך לשים לב לזה, אדוני יו"ר הוועדה, יש גם הבדלים בין החברות.

<ג'וש גולדשמיד: זאת אומרת, אם יש חברה שאומרת: בהגדרה אצלנו מושכים עד 2,000 ש"ח, ויש חברה שאומרת:

<ג'וש גולדשמיד: אצלנו קודם כול אתה מוגבל – זה דבר שהוא משמעותי.

<ג'וש גולדשמיד: ועוד דבר קטן בנושא הזה: איפה הגילוי הנאות?

<ג'וש גולדשמיד: גם פה במכשיר בכנסת, באחד הדיונים הקודמים לפני חודשיים או שלושה כשבדקתי, לא כתוב את סך העמלה, אלא אם כן הכנסת, אדוני יו"ר הוועדה, את כרטיס האשראי שלך לתוך המכשיר.

<ג'וש גולדשמיד: למה על המכשירים במדינת ישראל אין דבר פשוט שנקרא גילוי נאות במדבקה על הכספומט בכולם.

<אייל משקל: בוודאי שיש.

<ג'וש גולדשמיד: הרבה מאוד פעמים יש מקרים שבהם הצרכן לא יודע מה העמלה, לא יודע מה ההגבלה, רק אחרי שהוא מכניס את כרטיס האשראי, כשכבר אין לו ברירה ואשתו לוחצת עליו, אז זה קורה.

<מוסי כץ: בכל המכשירים - - -

<ג'וש גולדשמיד: שנייה, לא הפרעתי לך, ברשותך.

איתן כבל: בסדר.

איתן כבל: הוא הציג.

<ג'וש גולדשמיד: בנושא הזה ברור שנסגרים יותר ויותר סניפי בנק.

<ג'וש גולדשמיד: וברור שייסגרו יותר ויותר.

<ג'וש גולדשמיד: ואגב, יש בזה גם היגיון.

<ג'וש גולדשמיד: אנחנו לא מדברים על פופוליזם ולא מבינים למה בעצם נסגרים סניפים – כן, נסגרים סניפים.

<ג'וש גולדשמיד: ודרך אגב, גם במה שגברתי המפקחת דורשת מהם, למשל תסבירו כמה קשישים יש לכם בבנק לפי טווחי גילאים, שזה דבר חשוב, אבל הוא לא מספק.

<ג'וש גולדשמיד: כי אם יש עולים חדשים, שלא נשאל הבנק לגביהם, והם יצטרכו את זה לא פחות מאשר הקשישים, או אוכלוסייה מהמגזר הערבי או המגזר החרדי, שאין להם את האפליקציות, כמו שכולם היו רוצים ומשתמשים יותר ויותר, זה דבר שגם צריך לשים אליו לב.

איתן כבל: טוב, תודה.

<ג'וש גולדשמיד: רק בדקה אחרונה.

<ג'וש גולדשמיד: או למשל מתי מועד הסגירה המתוכנן.

<ג'וש גולדשמיד: מה זאת אומרת מתוכנן?

<ג'וש גולדשמיד: אז הוא כבר מודיע לך שהוא סוגר, הוא רק צריך את האישור הפורמלי.

<ג'וש גולדשמיד: לכן אני אומר: צריך מאוד לשים לב לנושא זה.

<ג'וש גולדשמיד: בסופו של דבר לא רק צרכן סביר, וקל וחומר ריקי מחדרה מה שנקרא בת ה-80, ולא העצלנים, הם אלו שצריכים פשוט את האפשרות - -

איתן כבל: הזדקנה ריקי.

<ג'וש גולדשמיד: - - במחירים הוגנים למשוך את הכסף שלהם, בלי ג'וגינג ובלי שני אוטובוסים ובלי עמלה של עד 8.90, שאגב, תמשיך לטפס בקצב הזה אם לא - - -

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: תודה, תיכף גם נתייחס לזה.

<ג'וש גולדשמיד: ולכן אני מברך על הדיון הזה.

<ג'וש גולדשמיד: אני חושב שצריך לעשות בזה סדר, שהמחירים יהיו הוגנים וסבירים לכל צרכן.

<ג'וש גולדשמיד: תודה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אאפשר לישראל, ולאחר מכן יורם מועלמי, ויקיר ואסכם.

<קריאה: אז אהיה ממש קצר.

<קריאה: אני מהתוכנית "חי בלילה", אנחנו עוקבים אחרי הנושא הזה כבר למעלה מחצי שנה.

<קריאה: היינו בקשר גם שר הכלכלה, גם עם יושב-ראש הקואליציה, ועכשיו אנחנו עומדים בקשר עם הלשכה שלך, חבר הכנסת כבל.

<קריאה: ואנחנו חייבים להגיד, שבאמת הדברים שאנחנו נחשפים אליהם במהלך החודשים האחרונים, בכתבות ובראיונות, זה באמת מדהים.

<קריאה: כי אם, אדוני מאיגוד הבנקאים, דיברת מקודם על זה שאין אנשים כמעט שמושכים, מקסימום אחת לחודש, אז אני מזמין אותך לצפות בתוכנית שלנו, שהיא נחמדה בסך הכול, ותראה שמה עוד ועוד מקרים של מישהי שהולכת כבר 20 דקות, מטיילת את עצמה, הולכת 20 דקות באילת ולא מגיעה לכספומט; או אדם שמסתובב בחיפה, באזור המסחרי, מרכז מסחרי, וגם שמה הוא לא מוצא כספומט.

<קריאה: כתב התוכנית שהלך ברחוב אלנבי, הלך למעלה מ-15 ולא נתקל – כן, זה מוקד מסחרי מאוד גדול – ולא נתקל בכספומט, זה מצב שבאמת הוא בלתי אפשרי.

<קריאה: וגם אני חושב, שבהודעה של בנק ישראל נאמר הכול.

<קריאה: כי אחרי שנכתב על אותם 7% של מזומן שנמשך משם, בהמשך המשפט נכתב: ולכן הציבור חכם.

<קריאה: אני חושב שמה שהיה צריך להירשם: ולכן הציבור צריך להסתפק רק ב-30% מהכספומטים, כי אתם בעצם אומרים ש-64% מהכספומטים לא רלוונטיים עבור הציבור.

<קריאה: וזה מה שיוצר את המצב הבאמת בלתי נסבל הזה.

<קריאה: אז מצד אחד יש כמובן את גובה העמלות האלה שצריך לטפל בהן.

<קריאה: וגם כמובן הצעת החוק הזאת שאנחנו כמובן מברכים עליה של הפריסה.

<קריאה: הפריסה כרגע היא לא מספקת.

<קריאה: אני כמובן לא מתכחש לכל הנתונים ולמספרים שמופיעים גם בדוחות שלכם, אבל זה לא מתכתב עם הדברים שאנחנו רואים.

<קריאה: ופונים אלינו עוד ועוד אנשים, עוד ועוד צופים בכל יום.

<קריאה: אנחנו מקווים שהדבר הזה ייפתר וכמה שיותר מהר, כי היו כבר המון דחיות.

<קריאה: נראה לי בקצב הזה נעבור כולנו לביטקוין עד שיהיו מספיק כספומטים.

<קריאה: ואנחנו מקווים באמת שהפריסה הזאת תשתנה.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: תודה, אדוני.

איתן כבל: בבקשה, יורם.

<יורם מועלמי: יורם מועלמי, יושב-ראש העמותה לצמצום פערים חברתיים.

<יורם מועלמי: באתי לדבר על מסלולי העמלות, אבל אם נתייחס לעניין הזה של הכספומטים, אנחנו צריכים להסתכל בראייה שהנושא הזה של הכספומט, של משיכת מזומן, זה בעצם שירות של הבנק.

<יורם מועלמי: מה זה שירות של הבנק?

<יורם מועלמי: אני מפקיד את הכסף בחשבון שלי.

איתן כבל: מאה אחוז.

<יורם מועלמי: רציתי לדבר על נדבך אחר, נגיד סתם דוגמה בהקבלה, ערבות בנקאית.

<יורם מועלמי: ערבות בנקאית – כשאני מפקיד כסף בחשבון, אני יכול לקבל את הערבות הבנקאית רק מהסניף שלי, רק מהחשבון שלי מאותו סניף.

<יורם מועלמי: גם בעניין הזה כאן מדובר פה בעצם על שירות של הבנקים.

<יורם מועלמי: השירות הזה צריך להיות נגיש, מוזל, והוא צריך להיות באחוזים יותר גדולים מהכספומטים הפרטיים, כי הכסף הזה זה כסף שלי, המשיכה שאני עושה זו משיכה של כסף שלי מהחשבון שלי.

<יורם מועלמי: ולכן ההוזלה הזאת שצריכה להיות בכספומטים אמורה להגיע, בעצם לחלחל אלינו, כי אנחנו בעצם הלקוחות של הבנקים, אנחנו לא הלקוחות של הכספומטים הפרטיים.

<יורם מועלמי: חד וחלק.

<יורם מועלמי: והעמלות האלה שמדובר עליהן, עם כל הכבוד, מה שתיארו פה כל התמחור של העמלות, זה לא נוגע אלינו.

<יורם מועלמי: אנחנו צריכים להגיע למצב כזה שהמסלול של העמלות שנמצא שם בעצם הוא יהיה 1.60, 1.70, לא משנה.

<יורם מועלמי: זו בעצם המטרה של הצרכן, להגיע לתעריף הזה, או דרך - - - אבל בסופו של דבר זה השירות.

איתן כבל: העניין ברור.

איתן כבל: תודה.

<יורם מועלמי: דבר נוסף, אני יכול לציין את זה אישית עלי, שלא בכל מקום יש מספיק פריסה של בנקים.

<יורם מועלמי: דיבר פה חבר הכנסת אשר מבני ברק, אמי היא תושבת פרדס כץ.

<יורם מועלמי: אני יכול להגיד לך שיש רק סניף בנק אחד.

<יורם מועלמי: ואני בעצמי מוציא עבורה פעם בחודש, כמו שהוא תיאר פה, אבל לא בעיר שלה, כי בעיר שלה אין כספומטים.

<יורם מועלמי: אני מוציא את זה בעיר אחרת, כי אין כמעט פריסה.

<יורם מועלמי: אתה יכול לקחת את זה כדוגמה ואחרי זה לבדוק את זה: בשכונת פרדס כץ בעיר בני ברק אין כמעט פריסה של כספומטים.

איתן כבל: קודם כול, תודה.

איתן כבל: ואני חושב שמבחינתי לפחות זו בדיוק הגישה שתיכף אתייחס לזה.

<יורם מועלמי: זה, דרך אגב - - - יושב-ראש של העמותה שלנו.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: יקיר שינדלר, בבקשה, מנכ"ל לה"ב.

<יקיר שינדלר: כן, אדוני היושב-ראש, אני מנכ"ל לה"ב.

<יקיר שינדלר: ורק באמת שני משפטים שנוגעים לנושא שהצבת אותו כאן שנוגע לעמלות.

<יקיר שינדלר: על פי הנתונים שבידינו שנלקחו מבנק ישראל, לצערנו הרב, העסקים הקטנים הם הפרה החולבת של הבנקים בישראל, של המערכת הבנקאית, ואת זה רואים בצורה מפורשת.

<יקיר שינדלר: כ-26% מהכנסות הבנקים מעמלות בשמונה שנים האחרונות הם מהעסקים הקטנים, פי שתיים מבין ההכנסות, בין עסקים גדולים לבין עסקים קטנים, הולכים פי שתיים לעסקים קטנים, רבע מעל הצרכן הפרטי.

<יקיר שינדלר: וזה מראה שבסופו של דבר דווקא מי שמכניס הכי הרבה לבנקים, בסופו של דבר נפגע בצורה כל כך משמעותית, עד רמה של פי שתיים מעסקים קטנים, וזה בכלל כוח מקח יותר גדול.

איתן כבל: כן, אבל, יקיר, זה לא הדיון הזה.

<יקיר שינדלר: כן, בגלל שאדוני היושב-ראש נגע בסוגיה הזו במהלך הדיון, חשוב לנו להציף את זה.

<יקיר שינדלר: והנושא של העמלות פשוט כל כך דרמטי מבחינת נתונים.

<יקיר שינדלר: הוא כל כך קריטי, כל כך זועק לשמיים.

<יקיר שינדלר: ולכן חשוב שזה ייאמר, חשוב שזה יירשם.

<יקיר שינדלר: וכמובן שאנחנו מציעים בנושא זה הגברת הפיקוח והגברת הרגולציה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: ד"ר אשר מאיר – הבחור מ"קהלת" נשבר?

איתן כבל: אוקיי, תודה, אני רוצה לסכם, ברשותכם.

איתן כבל: אה, כן, ההגבלים.

<עומר ברנדר: כן, עומר ברנדר, רשות ההגבלים העסקיים.

<עומר ברנדר: ממש בקצרה.

<עומר ברנדר: בנושא העמלות, אני חושב שמה שצריך לזכור, וגם קצת להסתכל אחורה, ובעבר היה אסור לגבות עמלות מכספומטים במדינת ישראל.

<עומר ברנדר: ומה שהיה בתקופה ההיא, שבאמת מספר הכספומטים לנפש היה נמוך מאוד ביחס לעולם, בניגוד למצב היום.

<עומר ברנדר: ורק אחרי שהשתחרר אותו פיקוח על העמלה, אז ראינו עלייה מאוד מאוד חדה גם בכספומטים שהבנקים מציבים וגם בכניסה של כל הכספומטים הפרטיים, שלטעמי היטיבו מאוד עם אזרחי מדינת ישראל.

איתן כבל: זאת אומרת, אם נעלה את העמלה, נראה גם טיסה במספר פתיחת הכספומטים?

<עומר ברנדר: אנחנו לא מעלים את העמלה, אנחנו נותנים לשחקנים בשוק להציב כספומטים במקומות שבהם כדאי להם.

איתן כבל: אני מציע שתקשיב להקלטה שלך.

<עומר ברנדר: בסדר גמור.

<עומר ברנדר: אני רק אומר שצריך לשים לב שאם אנחנו מגבילים את העמלה הזאת שוב, שלא נחזור למצב שהיינו בו בעבר, שנסגרים הכספומטים ולאנשים אין איפה למשוך.

איתן כבל: אני שם לב כל הזמן, אתה יודע, אני אומר לך: מדינת ישראל לא חיה תחת מתקפת האיומים שאני חי פה בוועדה.

איתן כבל: כל הזמן כל אחד שאומר לי: אם תעלה, אם תוריד, אם תביא, אם פה, אם שם.

איתן כבל: וואלה, אני צריך לחיות בתוך - - -

<אתי בנדלר: פחד אלוהים.

איתן כבל: פחד אלוהים להיות פה, מהאיומים התכופים על יושב-ראש הוועדה.

<עומר ברנדר: אני לא חושב שזה איום, אני רק אומר מה שקרה בעבר, וצריך לשים לב רק שזה לא חוזר על עצמו.

איתן כבל: בסדר.

איתן כבל: כל בוקר אני מתעורר וזה הדבר הראשון שאני בודק.

איתן כבל: ברשותכם, אני רוצה לומר כמה דברים.

איתן כבל: תראו, יש פער עצום בהבנת העניין הזה.

<קריאה: בגישה.

איתן כבל: בגישה.

איתן כבל: והיא זו שקובעת את הכול.

איתן כבל: אני, לשיטתי, טוען:

איתן כבל: הכסף שלי הוא בבנק, והבנק אמור לשרת אותי ולתת לי את המקסימום שירותים.

איתן כבל: כל מי ששולח אותי לבנקאות הפרטית, לגורמים הפרטיים, כל מי ששולח אותי – זה פשוט, גברתי, אני אומר לך, יש בינינו כאן פער גדול בהבנה של איך הדברים צריכים להיראות.

איתן כבל: כי במציאות, אני שוב אומר לך, מהמקום שבו אנחנו מדברים על המחסור במכשירים ברמת זמינות כזו או אחרת, בפועל הרי ברור הוא: הם לא פילנתרופים, אף אחת מהחברות שיושבת כאן היא לא פילנתרופ.

איתן כבל: הם הבינו וראו, והם עוד חיים, ברוך השם, אני לא רוצה להיכנס לתוך כל - - -

דוד ביטן: העליתי את זה לוועדת שרים לחקיקה.

איתן כבל: כן, אני יודע, תיכף.

איתן כבל: העניין הוא פשוט, כדי שהדברים יהיו ברורים.

איתן כבל: אני מבין שיש שיפור, אולי אפילו שיפור גדול.

איתן כבל: אינני מתעלם מהעובדה הזו.

איתן כבל: אבל עדיין הפער הוא עצום, ולא יעזור לכם.

איתן כבל: אפשר להגיד מה שאתם רוצים: פעם בחודש הוא מושך ופעם בזה הוא מושך, וההוא מושך וההוא מושך.

איתן כבל: נקודת המוצא היא שהם לא היו קיימים אם הייתה נעשית העבודה כמו שצריך.

איתן כבל: זאת אומרת, גם שלוש יחידות במתמטיקה ורק מבוא לכלכלה אפשר להבין את זה.

איתן כבל: גם כל הזמן נותנים לי דוגמאות מהעולם.

איתן כבל: למה כשאני נותן דוגמאות מהעולם זה לא טוב לכם?

איתן כבל: זה טוב כשאתם נותנים לי את הדוגמאות מהעולם?

איתן כבל: מה שאני מנסה לגיד לכם בשורה התחתונה: נכון, יש פלטפורמות חדשות לשימוש, אבל עדיין ברוב המקומות הזמינות היא גדולה.

איתן כבל: וככל שאתה יוצא לפריפריה אתה מרגיש את זה יותר.

איתן כבל: במקומות שיש הרבה כסף בשכונה – כל הזמן הראש שלו נתקל בכספומטים.

איתן כבל: ככל שאתה מתרחק מהמקומות שהכסף נמצא, אז אתה פחות רואה את זה.

איתן כבל: בעומר, מבלי חס וחלילה לזלזל במיזם, יעברו בית-בית באוטו של "לאומי", אם צריך.

איתן כבל: אבל במקומות אחרים זה לא יקרה.

איתן כבל: בשורה התחתונה, בכל הכבוד להם, אני רואה בשירות שלהם שירות חשוב, שירות משלים.

איתן כבל: אבל שירות משלים, לא מעבר.

איתן כבל: לא מעבר.

איתן כבל: שירות משלים, כשמו כן הוא.

איתן כבל: אינני רוצה לדרוס את השוק הפרטי.

איתן כבל: ואני אומר לכם כבר – הנה, נמצא כאן דוד ביטן חברי שהניח את הצעת החוק, והזכרתי את זה כמה וכמה פעמים, זה היה כל הזמן כאן על השולחן – אני לא נכנס לכם לתוך הקרביים, אבל אני אומר לכם:

איתן כבל: אם לא תצליחו לשכנע באופן הכי ברור, ולא תעשו אצלכם בדיקה בעניין הזה, החוק יהיה.

איתן כבל: תגידו: זה פופוליסטי, לא פופוליסטי, כן פופוליסטי – הוא יקרה.

<קריאה: למה?

איתן כבל: אני לא פותח עכשיו את הדיון הזה.

דוד ביטן: פנו אלי.

איתן כבל: ברור.

איתן כבל: אני מניח.

דוד ביטן: אם הם יביאו הצעה שאפשר לחיות איתה, לא אעביר.

דוד ביטן: זה תלוי בהם.

איתן כבל: לכן אני אומר את זה לכם.

איתן כבל: אני אומר את זה גם לכם כאן, אני בטוח שגם חבר הכנסת דוד ביטן ואני נשמח להיפגש אתכם.

איתן כבל: ואם תביאו הצעה שיודעת לשנות את המצב, נשמח מאוד.

איתן כבל: אנחנו באים מאותו מקום.

איתן כבל: האמת, שההצעה של דוד הפתיעה אותי, זה רק מראה את עומק הבעיה.

איתן כבל: כי דוד בא מהגישה שכל הזמן פה הוא רוצה לתת לשוק - - -

דוד ביטן: אמרתי שאני לא חייב להעביר את החוק.

איתן כבל: כן, אמרתי, אמרתי.

דוד ביטן: תביאו הצעה.

דוד ביטן: אם היא תהיה לטובת העניין - - - לא רוצים להתערב.

איתן כבל: לכן אני אומר: שבו ביניכם כל הגורמים.

איתן כבל: ואנא, באמת נשמח שכאן תהיה התכתבות - - -

<אתי בנדלר: אדוני, נציגי הרשות להגבלים עסקיים הרימו את גבותיהם על - - - ביניכם.

דוד ביטן: בסדר.

דוד ביטן: אם תהיה בן 16 שמושך 50 שקל ומשלם 7, אז תדבר.

דוד ביטן: לא מעניין אותי ההגבלים העסקיים בכלל.

איתן כבל: שנייה, דוד.

איתן כבל: ברור.

איתן כבל: בכל הכבוד להגבלים, איפה הייתם כשכל המחירים דומים?

איתן כבל: לא פתחתי את זה עכשיו.

איתן כבל: לא פתחתי.

דוד ביטן: זה כמו מונופול, זה אותו מחיר בכל מקום.

איתן כבל: אבל נו, באמת.

איתן כבל: דוד, שנייה.

דוד ביטן: לא, הם מעצבנים אותי.

איתן כבל: לכן אני אומר לכם את זה.

איתן כבל: ההגבלים – אתן לך רשימה של הגבלים שהייתם צריכים לעבוד מבוקר עד ערב, מהנסיעות לאומן ועד זה.

איתן כבל: כשזה נוח לכם, זה שוק חופשי, כשזה לא נוח אז זה הגבלים.

איתן כבל: עזבי, אני לא מקבל את זה.

דוד ביטן: אם הם יורידו את המחיר אין בעיה.

איתן כבל: ואתה יכול להעביר את המסר ממני לממונה על ההגבלים – אני תמיד מתבלבל בין הממונה והמפקחת, אבל שתיכן בליגה הראשונה, אז אין בעיה, אף אחת לא נפגעת.

איתן כבל: בקיצור, מה שאני מנסה לומר לכם:

איתן כבל: אני מצפה מכם לעשות פעולה.

איתן כבל: ואני אומר לך, גברתי: אפנה אלייך, אבקש לשבת אתך.

איתן כבל: יש לי הצעה, שאם לא, נביא אותה כחקיקה.

איתן כבל: חייבת להיות פריסה שמתכתבת או מספר אוכלוסייה, או מתכתבת עם גודל של שטח, או שיכול להיות שבמקום שהיו שלושה בשכונה של פרופ' חבר הכנסת יוסי יונה, שנתקל עם הראש ממקום למקום - - -

דוד ביטן: מה?

איתן כבל: הוא אומר שהוא יוצא מהבית, הוא לא רואה כלום, רק כספומטים, בשכונה שלו.

דוד ביטן: איפה הוא גר?

איתן כבל: לא נגיד בקול.

דוד ביטן: למה?

איתן כבל: לא חשוב, עזוב.

איתן כבל: איפה יכולים להיות כל כך הרבה כספומטים?

דוד ביטן: אני כל הזמן אמרתי לך שבמפלגת העבודה יש רק עשירים.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: מה שאני מנסה לומר לכם בשורה התחתונה: אני רוצה להביא הצעה, ונתווכח עליה.

איתן כבל: אם לא תהיה לי ברירה, נביא את זה לכנסת, אתם כרגיל תעמדו על רגליכם האחוריות.

דוד ביטן: יש כבר.

דוד ביטן: ביום ראשון היא מגיעה לוועדת שרים לחקיקה.

איתן כבל: לא, אתה מדבר הכספומטים הפרטיים ואני מדבר על הבנקים.

דוד ביטן: זה הולך ביחד.

איתן כבל: ואין לי בעיה, שאם זה יבוא – אם כי החוק שלך לא מתייחס לזה, כי הנחת העבודה שלי, שבראש ובראשונה החובה מונחת לפתחם של הבנקים, שהכסף שלנו אצלם, והם אלה שאמורים לתת לנו את השירות.

איתן כבל: ובוודאי ככל שאנחנו הולכים יותר ויותר לפריפריה, הבעיות רק הולכות וגדלות.

איתן כבל: כשפריפריה היא לא רק פריפריה של אופקים ונתיבות, היא גם פריפריה שיכולה להיות בבני ברק, היא יכולה להיות בתל אביב.

<יורם מועלמי: פרדס כץ.

איתן כבל: פרדס כץ, בני ברק.

איתן כבל: נכון, אלה הפריפריות.

<לאה ורון: אתם מפריעים לו, זה לא פייר.

<לאה ורון: הוא מנסה לסכם את הישיבה, ואתם לא - - -

איתן כבל: סליחה, זה ממש מפריע.

איתן כבל: לא, נשמה, גם כשאתה עובר לתנועות ידיים זה מפריע.

דוד ביטן: זה דודי אמסלם, תנועות ידיים.

איתן כבל: זה נכון, התבלבלתי.

איתן כבל: לכן אני מסכם ואומר עוד דבר: אני מעביר לך, גברתי, יש כאן את כת"ף, יחידת הכנסת ותיאום הפיקוח הפרלמנטרי.

איתן כבל: נעביר לך גם את רשימת השאלות שהוכנה על ידי יחידת כת"ף, ואנחנו מצפים לקבל תשובות בהקדם בכתב על כל הדברים האלה.

איתן כבל: ברשותך, אני חייב לסיים.

איתן כבל: אני רק אומר לכם: לא סגרנו, רק התחלנו, יצאנו לדרך בתהליך הזה.

איתן כבל: גם דרך החוק של דוד ביטן.

איתן כבל: ובכל הנוגע לכספומטים הפרטיים, כפי שסיכמנו, נעשה מפגש, כדי לראות איך אפשר.

איתן כבל: ושהממונה תשלח לי מכתב, בסדר?

איתן כבל: והפיקוח על הבנקים, אשב איתם, אשמח גם, דוד, אם אתה תצטרף.

דוד ביטן: אין לי בעיה, זה היינו הך.

איתן כבל: זה לא היינו הך.

דוד ביטן: לא, זה אחד משלים את השני.

איתן כבל: נכון, שתי פלטפורמות שמשלימות זו את זו.

איתן כבל: אבל תמיד לזכור, הפלטפורמה הראשית צריכה להיות הבנקים.

איתן כבל: זה מה שחשוב.

איתן כבל: במקום שהבנקים ייתנו את העבודה שהם מחויבים לה על פי דין, לדעתי, פחות ופחות נראה, מבלי לפגוע - - -

דוד ביטן: הרי מה קורה?

דוד ביטן: אתם עושים כל פעם רפורמות על מנת להוריד שקל אחד בחודש עמלות בנקים.

דוד ביטן: ואנשים, כדי להוציא כסף מכספומט, משלמים 150 שקל למשפחה.

דוד ביטן: אז מה הרעיון פה?

דוד ביטן: מה הרעיון?

דוד ביטן: אין פה שום היגיון במה שאתם עושים.

איתן כבל: תודה רבה לכם.

איתן כבל: ותזכרו, שרק יצאנו לדרך בעניין הזה.

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: הישיבה נעולה.