ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 630, 2017-12-05 14:00

איתן כבל: שלום לכולם, גברתי מנהלת הוועדה, יועץ משפטי, רשמת, דובר, חבר הכנסת, אורחים נכבדים.

איתן כבל: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכלכלה.

איתן כבל: יש כאן אנשים שאני מאוד שמח לפגוש בהם.

איתן כבל: על סדר היום הצעת חוק רישוי שירותים ומקצועות רכב.

איתן כבל: איפה אנחנו אוחזים?

איתן כבל: משרד התחבורה, בבקשה.

<משה ויצמן: אנחנו בתיקון הראשון בחקיקה הראשית.

<משה ויצמן: הבאנו כמה נושאים סביב תיקון החקיקה שהם מפריעים להמשך התיקון, לדוגמה: הגדרנו שרכב חדש הוא עד 150 קילומטר, ובמשאית זה לא יכול להתקיים.

<משה ויצמן: יש פה תיקונים - -

איתן כבל: מה הנושאים?

<משה ויצמן: זה רק הסבר כללי כדי להבין איפה אנחנו נמצאים.

איתן כבל: אני מבקש שתשים את המסד בלי להיכנס לרזולוציות.

איתן כבל: פשוט תגיד, תגובה א', ב', ג' – מבקשים לתקן את אלה.

איתן כבל: שנתכתב עם המציאות הזאת.

<דוד טמיר: אני היועץ המשפטי לאגף הרכב במשרד התחבורה.

<דוד טמיר: כמה תיקונים מידיים שביקשנו לבצע בחוק בכמה נקודות שהן מהותיות לעבודה: הנושא הראשון הוא הגבלה של 150 קילומטר שהיא הגבלה על ייבוא של רכב חדש ורכב שנרשם במדינת חוץ - -

<לאה ורון: זאת אומרת הכותרת של הנושא זה הגבלת ייבוא על רכב?

<דוד טמיר: הגבלת היקף נסועה בייבוא רכב חדש.

<לאה ורון: אוקיי.

<לאה ורון: הנושא השני?

<דוד טמיר: הנושא השני הוא יבואן זעיר שאנחנו רוצים לאפשר לו ייבוא שעד היום הוגבל לסוגי הרכבים המפורטים בסעיף 33(א) לחוק.

<אבנר פלור: עד היום הוא הוגבל לרכב פרטי - -

<לאה ורון: יושב-ראש הוועדה ביקש לא להיכנס לרזולוציות של סעיפי החוק.

<לאה ורון: לומר בעשרה משפטים מה עיקרי הצעת החוק.

<לאה ורון: לאותו יבואן זעיר.

<אבנר פלור: בנוסף יש כל מיני תיקונים קלים.

<אבנר פלור: למשל אמרנו שבעניין משאיות ואוטובוסים היות שמדובר בהתקנות בכל מיני מקומות, ומכיוון שהוא מחויב בנסיעה בחו"ל וכולי רצינו שלא תהיה הגבלה על נסועה.

<איתי עצמון: כי בעצם היא לא רלוונטית לסוגי הרכב האלה?

<אבנר פלור: נכון.

<אבנר פלור: זה יותר ברכב הפרטי.

<אבנר פלור: זה ברמה הכללית, ואנחנו ניכנס לעומק.

איתן כבל: הערות כלליות להצעת החוק שמונחת כאן.

<רועי ארפי: אני עורך דין, ואני מייצג כמה יבואנים זעירים.

<רועי ארפי: מבחינתי הדבר העיקרי שאבנר אמר עכשיו בחצי נשימה, ועליו יקום וייפול התיקון הזה, זה השאלה האם אפשר יהיה לייבא בייבוא זעיר רכב מסוג M1 עד 12 חודשים מיום הייצור ללא הגבלת קילומטרים ובלי קשר ל-30 יום מהרישום הראשוני.

<דידי רוזנפלד: אתה מחזיר את הדיון - -

<אבנר פלור: זה אמרתי, אלה סעיפי החוק.

איתן כבל: מה הבעיה שלך עם השאלה של העורך דין?

<דידי רוזנפלד: הוא מחזיר את הדיון לשאלה, למה היה 150 קילומטר.

איתן כבל: אתה יודע מה אדוני מבקש?

איתן כבל: שכל פעם שאתה תשאל שאלה כיוון שלא היית אני אשאל את אדוני למה אדוני מחזיר אותי.

<דידי רוזנפלד: אני לא הייתי?

<דידי רוזנפלד: הוא לא היה.

<רועי ארפי: זה שלא הייתי זה לא אומר כלום, אדוני.

<רועי ארפי: יש פה הצעה לתיקון חוק.

<רועי ארפי: אתה קראת אותה או לא?

איתן כבל: תסלח לי, אתה חדש פה?

איתן כבל: אל תשכנע אותי שאתה חדש.

איתן כבל: אני רואה שאדוני מתפרץ כאילו הוא בבית.

איתן כבל: אני אנסה להגיד משהו אחר לדידי.

איתן כבל: להפך, אני בא לקראתך.

איתן כבל: אני אומר לדידי שיבואן זעיר זה מהחוק החדש, ולכן הוא פה.

איתן כבל: הוא לא יכול היה להיות פה קודם.

<דידי רוזנפלד: בוא נגיע לסעיף.

איתן כבל: אני חושב שאתה צודק.

איתן כבל: בבקשה, בואו נתחיל את הקראה.

<איתי עצמון: לפני שאתה מקריא אני רוצה לומר שבפני הוועדה מונח נוסח שכולל כמה תיקונים, חלקם בעקבות הערות שהעברתי אליכם בנפרד מבעוד מועד בשבוע שעבר.

<איתי עצמון: יש הערה מהותית שלי שאני חושש שהיא לא באה לידי ביטוי מלא בנוסח שמונח כאן, שנוגעת למחויבויות שיחולו על היבואנים הישירים שמחויבים, לפי החוק, לטפל בכל רכב מתוצר - - - שמיובא על-ידי יבואנים עקיפים ו- - - אתם ביקשתם לצמצם את חובות היבואנים הישירים, ולדעתי יש כאן קושי גם בעצם הצעת הצמצום וגם בהשלכות של ההצעה הזאת על סעיפים נוספים בהצעת החוק.

<איתי עצמון: אני מציע שלכל הפחות בסעיף הראשון שנוגע לנושא הזה, נדלג עליו.

<דוד טמיר: בסדר גמור.

<דוד טמיר: אתם תרצו שנתייחס לנקודה הזאת כבר עכשיו או כשנגיע לסעיפים?

<יורם בונן: אני בשם איגוד ארגוני הרכב.

<יורם בונן: אם יורשה לי רק, מבחינת הצגת הדברים על-ידי איתי, אני לא חושב שאפשר לקרוא לזה צמצום של החובות; מכיוון שהחובות שהיו עד היום התייחסו לרכבים מהסוג שניתן היה לייבא עד היום.

<איתי עצמון: מאותו תוצר - -

<יורם בונן: אבל רכבים מסוג מסוים מאותו תוצר.

<איתי עצמון: מה זאת אומרת "מסוים"?

<איתי עצמון: ההגבלה היא לגבי יבואן זעיר.

<יורם בונן: אבל החוק מגביל את סוגי הרכבים שאפשר להביא.

<יורם בונן: כלומר באותו חוק יש הגבלה של סוגי הרכב, ואז הגבלה לתוצר בהגדרה זה הגבלה לאותו סוג.

<איתי עצמון: ההגבלה של הסוג היא לגבי יבואן זעיר, לא לגבי - - -

<יורם בונן: נכון, ברור.

<יורם בונן: משעה שלא יכולים להיכנס למערכת רכבים מסוג מסוים אז בכלל לא התעוררה השאלה, האם אפשר או אי אפשר לטפל בהם.

<יורם בונן: כל מה שאני רוצה לחדד בשלב המקדמי הזה זה שמדובר בסוג חדש של רכבים שמעולם לא התעוררה השאלה, האם אפשר או אי אפשר לטפל.

<אבנר פלור: אדוני היושב-ראש, קודם כול לגבי היבואן העקיף זה היה אפשרי.

<אבנר פלור: אני לא רוצה לחזור לסעיפים המהותיים של החוק.

<אבנר פלור: כי עכשיו אתה נוגע סעיפים המהותיים של החוק.

<אבנר פלור: זאת לא הכוונה.

<אבנר פלור: הכוונה הייתה לתת מענה, כמו שאמרתי.

<אבנר פלור: תיקוני החקיקה האלה, כמו שאתה יודע מחוקים של למעלה הבעיה היא למעלה מ-250 סעיפים.

<איתי עצמון: - - -

<אבנר פלור: הבעיה שנתקלנו בה היא לדוגמה, אם אני לוקח רכב מתוצר "רנו" שיש לו היום שני יבואנים ישירים: האחד כשהוא מייבא רכב פרטי, והשני כשהוא מייבא משאיות.

<אבנר פלור: שלא יהיה מצב שמי שאמור לתת ליבואן משאית שירות הם שניהם.

<אבנר פלור: רק אחד מהם.

<אבנר פלור: מי שמייבא משאית אמור לתת לו את המענה של האחריות וריקול ולא זה שמייבא את הרכב הפרטי.

<איתי עצמון: הבעיה היא שמה שנאמר כאן לא בא לידי ביטוי בהצעת החוק.

<דידי רוזנפלד: זה לא בכתוב.

<דידי רוזנפלד: נהדר מה שהוא אומר.

<דידי רוזנפלד: כהצהרה זה - - -

איתן כבל: הבנתי.

איתן כבל: אבל, סליחה, אני לא מתפלא, מה העניין?

איתן כבל: משרד התחבורה תמיד בא לעשות פה השלמות.

<אבנר פלור: אנחנו לומדים הרבה בוועדה, וחשוב - - -

איתן כבל: גם אנחנו לומדים מכם.

איתן כבל: פתחתם לפני עולמות חדשים.

<אבנר פלור: נכון.

<אבנר פלור: כמו שאמרת יש פה חוכמת - -

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: היבואנים הם הכי חכמים כי עד עכשיו אף אחד לא מצליח לייבא חוץ מהם.

<אבנר פלור: אם תרצה אנחנו באנו מוכנים לומר מה נעשה עד כה.

איתן כבל: נתקדם קודם עם החוק שלפחות מה שאנחנו מצליחים לקדם, נצליח.

איתן כבל: הבנו כאן את הנקודה.

איתן כבל: הכוונה שלך רצויה, והמעשה פה עדיין לא - -

<לאה ורון: - - -

איתן כבל: צריך לראות שהדברים באמת מתכתבים עם הכוונה.

איתן כבל: כן, בבקשה, בואו נתחיל.

<דוד טמיר: הצעת חוק רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (תיקון), התשע"ח-2017

<דוד טמיר: את סעיף 1 להצעת החוק אנחנו משאירים מאחר שזה נוגע לסוגיה שהציג אבנר.

<דוד טמיר: אנחנו כרגע לא נתייחס אליו.

<דוד טמיר: למעשה, שלושת התיקונים שאנחנו מציגים כאן מתייחסים להגבלת היקף הנסועה ברכב חדש וברכב שנרשם במדינת חוץ, ואנחנו מחילים את הגבלת היקף הנסועה אך ורק לרכב מסוגים: M1, N1 ו-L שלגביהם היא רלוונטית.

<איתי עצמון: אני יכול רק להשלים את ההסבר שלך.

<איתי עצמון: בעצם הסעיף שאתם מתקנים נוגע לתנאים לייבוא רכב, למתן רישיון רכב ליבואן.

<איתי עצמון: אין סוגי רכב.

<איתי עצמון: כל סוג של יבואן יוכל לייבא.

<דידי רוזנפלד: ואתה מדבר על רכב חדש, ואתה לא מגביל שום מספר - -

<איתי עצמון: רגע, לכן אני מציע שתשלים את ההסבר שלך, ותגיד לגבי כל פסקה לאיזה סוג יבואן אתם מכוונים, ומה התיקון מהותי לגבי אותו יבואן.

<דוד טמיר: פסקה (1) - - - (5)(ב) מתייחסת ליבואן ישיר כשהרכב הוא רכב חדש, ומספר הקילומטרים של כלל נסיעות הרכב אינו עולה על 150.

<דוד טמיר: אנחנו מתקנים את זה, ואומרים שהגבלת היקף הנסועה תחול רק אם הרכב הוא מסוג M1, N1 או L.

<דוד טמיר: בפסקה הבאה אנחנו מתייחסים ליבואן עקיף.

<דוד טמיר: זה פסקה (2)(א) של התיקון לחוק שמתייחסת לסעיף (6)(ב)(1) שמתייחס לרכב חדש.

<דוד טמיר: ביחס לרכב חדש שמייבא יבואן עקיף אנחנו קובעים גם כן שהגבלת היקף הנסועה תחול אך ורק על רכבים מסוג M1, N1 ו- L.

<דוד טמיר: הפסקה האחרונה זה פסקת משנה (2) זה יבואן עקיף שמייבא רכב שנרשם במדינת חוץ, וגם לגביו אנחנו מחילים את הגבלת הנסועה.

<דידי רוזנפלד: אז הוא לא חדש.

<דוד טמיר: זה רכב שנרשם במדינת חוץ.

<דידי רוזנפלד: הוא חדש או לא חדש?

<קריאה: חדש.

<דוד טמיר: על-פי ההגדרה בחוק, זה רכב שנרשם במדינת חוץ בטרם חלפו 30 ימים ממועד הרישום שלו ועד המועד שבו הוא - - -

<דידי רוזנפלד: אדוני היושב-ראש, מבקשים פה להעביר שאוטו עם 100 אלף קילומטר, ובלבד שלא חלפה שנה - -

<אבנר פלור: לא.

<דידי רוזנפלד: מה לא?

<דידי רוזנפלד: אם לא הגבלת ב-150.

<דידי רוזנפלד: פה הגבלת ב-150, תגביל פה ב-300 או ב-500.

איתן כבל: דידי, יש עוד סעיפים.

איתן כבל: אתה מתחיל מהקומה העשירית.

<דוד טמיר: פשוט שיקרא את ההגדרות של החוק.

<דידי רוזנפלד: עד כאן הכול בסדר.

<דידי רוזנפלד: הגבלת את זה ל-150 – נהדר.

<דידי רוזנפלד: עכשיו אתה בא לוועדה ואומר, שאתה לא יכול להגביל ל-150 בגלל משאיות, אוטובוסים וכדומה.

<דידי רוזנפלד: אני עוד לא עונה אם זה בסדר, אבל גם אם זה נכון מה שאתה אומר אז אתה לא מגביל אותו לכלום?

<דידי רוזנפלד: אתה משאיר את זה פתוח ל-100 או 200 אלף קילומטר?

<אבנר פלור: על פניו, לא כדאי להגביל, ואני אגיד גם למה, אדוני היושב-ראש.

איתן כבל: בכלל?

<אבנר פלור: לא.

<אבנר פלור: לגבי משאיות ואוטובוסים לא כדאי להגביל - -

<דידי רוזנפלד: למה לא אוטובוסים?

איתן כבל: שנייה, דידי, תן לו.

איתן כבל: אתה מרים קרן ורץ לנגוח?

<אבנר פלור: ראשית לא יעלה על הדעת שרכב שהוא חדש או 30 ימים מההשתה הגיע ל-100 אלף או ל-150 אלף קילומטר.

<אבנר פלור: שנית, ניסינו באיזשהו מקום גם לצמצם.

<אבנר פלור: כי למה הגענו למה שהגענו?

<אבנר פלור: כי בפעם הקודמת אמרו, 150 קילומטר, ואחרי הדיון אמרו, לא 150 – הוא נוסע 200, 300, 400.

<אבנר פלור: אז לכן כל הבעיה שלנו והכמות הגדולה הבעייתית זה רכב פרטי.

<אבנר פלור: לגבי משאיות ואוטובוסים לא יעלה על הדעת שאני אגביל אותו ל-5,000, אדוני היושב-ראש, ובעוד כמה חודשים אני אגיד ש-5,000 זה לא מספיק.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה רוצה שמי שייבא אותו ייבא אותו לפחות אחרי 30 יום מיום רישומו?

<אבנר פלור: - - - רכב חדש שאתה רוכש אותו - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: עד 150.

<אבנר פלור: או רכב שנרשם בחו"ל, אבל 30 ימים מאז השתת הרכב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מעל 30 ימים אתה לא יכול לייבא אותו.

<קריאה: לא, הפוך.

איתן כבל: לדעתי, שניכם צודקים.

איתן כבל: ברמה העקרונית אתה לא רוצה אני מבין את זה, אבל מצד שני דידי לא סתם נלחם על סעיף.

איתן כבל: לא פתאום הוא מתנדב להיות אמא תרזה.

<דידי רוזנפלד: לא.

<דידי רוזנפלד: אני מודה.

איתן כבל: יפה.

איתן כבל: קודם כול התקדמנו.

איתן כבל: אתה יודע שפה מותר.

איתן כבל: הנקודה שאני מנסה להבין אותה מעבר לאינטרס – תשים את זה בצד וננסה להתמודד עם המציאות כפי שהיא.

איתן כבל: תיאורטית יכול להיות מצב, ואתה יכול להגיד לי שלא, שרכבים כאילו חדשים, מישהו השתמש בהם – הוא אומר, יש ישראלים פראיירים שקבעו חוק חדש בלי הגבלה, בוא נפעיל אותם, ונמכור אותם אחרי 20 יום.

איתן כבל: ואז השתמשתי בהם.

איתן כבל: במקום שהם יעמדו פה כאבן שאין לה הופכין הרווחתי 20 יום, ועשיתי כמה אלפיות.

<דידי רוזנפלד: באירופה.

איתן כבל: כן.

איתן כבל: אני הבנתי מה שאמרת.

איתן כבל: אני רוצה למצוא את מאזן הביניים בין מה שאתה אומר לבין מה שהוא אומר.

איתן כבל: כי ממה נפשך?

איתן כבל: אני חושב שצריך שיהיה איזשהו קו.

<משה ויצמן: המשאית והאוטובוס נמכרים בדרך כלל לחברות ולא לאדם הפרטי.

<משה ויצמן: בדרך כלל כשאתה יוצא מנקודת הנחה שזה נמכר לחברה, יש פה בעל עניין שמבין קצת ברכב ויודע מה הוא קונה.

<משה ויצמן: זה לא אזרח ולא הגברת מחדרה.

איתן כבל: הבנתי.

<דידי רוזנפלד: מצוין מה שהוא אומר.

איתן כבל: אני רוצה שתסביר לי עכשיו, דידי, מה האינטרס שלך פה.

איתן כבל: לא במובן - -

<דידי רוזנפלד: במקרה החד-פעמי הזה אין לי אינטרס אישי.

איתן כבל: לא אישי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ציבורי.

<דידי רוזנפלד: אין לנו שום אינטרס לייבא רכבים כאלה.

איתן כבל: בשלב הזה.

<דידי רוזנפלד: אני מדבר על הרגע הזה.

<דידי רוזנפלד: כל הדיונים ישבנו פה – למה הגבלנו - -

איתן כבל: אבל הוא צודק בעניין אחד.

<דידי רוזנפלד: במה?

איתן כבל: ההגנה המרכזית צריכה להיות בראש ובראשונה לאדם כמוני - -

<דידי רוזנפלד: נהדר.

איתן כבל: - - שפותחים לו קופסה.

איתן כבל: יכול להיות שכבר טחנו לו את הצורה.

<דידי רוזנפלד: אז עכשיו מה אתה אומר?

איתן כבל: - - שיודעת בדיוק מה לעשות ומה לא לעשות.

איתן כבל: אומרים לי, זה חדש.

איתן כבל: אם אין לי המישהו הזה אין לי מושג.

איתן כבל: אני אפילו לא יודע איפה לשאול את השאלה.

איתן כבל: לעומת זאת, אוטובוסים ומשאיות – נכון, אתה יכול למכור גם לפרטים, אלא שההבדל - -

<דידי רוזנפלד: לא לפרטי, לבן-אדם בודד.

איתן כבל: כן, התכוונתי לבן אדם בודד.

איתן כבל: ההבדל הוא שלהערכתי נהג משאית או נהג אוטובוס, אפילו עם האדם הבודד והפרטי הוא בתחום.

איתן כבל: זה לא שבן אדם בא, סיים את הצבא, החליט לקנות משאית, והתחיל לנסוע בה.

<קריאה: הוא גם יודע מה מוכרים לו.

<דידי רוזנפלד: מה אתה אומר עכשיו?

<דידי רוזנפלד: אתה אומר, בוא ניסע לאירופה, נרשום משאית או אוטובוס היום, נפעיל אותו באירופה 29 יום, נקרע אותו במנוע, ונביא אותו לפה כמו מה?

<אבנר פלור: ומי יקנה אותו?

<דידי רוזנפלד: בעל האוטו.

<דידי רוזנפלד: אז זאת אומרת שאתה שם מכשול בפני הציבור.

<קריאות: - - -

איתן כבל: רגע.

איתן כבל: בבקשה, שם ותפקיד.

<יעקב יהודה רודד: יהודה רודד, איגוד יבואני הרכב.

<יעקב יהודה רודד: גם לי אין עניין.

איתן כבל: - - -

<דידי רוזנפלד: אני רוצה רק תיקון – אנחנו מייבאים אוטובוסים.

<דידי רוזנפלד: שלא יהיו אי הבנות.

<דידי רוזנפלד: אחת הקבוצות של קבוצת "שלמה סיקסט" מייבאת אוטובוסים.

איתן כבל: אני ידעתי שבסוף - - -

<דידי רוזנפלד: גילוי נאות.

<יעקב יהודה רודד: לגבי אוטובוסים ומשאיות – יבואן ישיר ויבואן עקיף שקונים מיצרן רכב או מסוכן את השלדה או את האוטובוס הכוונה היא להביא אותו לארץ.

<יעקב יהודה רודד: הוא לא נוסע.

<יעקב יהודה רודד: למרות שגם אנחנו בשלב מסוים הצענו להגביל קילומטרים, אבל זאת לא הנקודה.

<יעקב יהודה רודד: כאשר קונים היום שלדה, ואני רוצה להרכיב עליה מערבל, ואני קונה את השלדה בגרמניה, ומרכיב את המערבל בספרד – תעשו חשבון; או אוטובוס שאני קונה את השלדה שלו ב"מן", ושולח ל"איזייר" בספרד לעשות את המרכב זה על-פי מפרט.

<דידי רוזנפלד: אתה שולח ברכבת.

איתן כבל: דידי.

<יעקב יהודה רודד: דידי, אתה יודע שזה לא נכון.

<דידי רוזנפלד: נוסעים על זה.

<דידי רוזנפלד: שאסי - -

<יעקב יהודה רודד: יש לי הפתעה בשבילך.

איתן כבל: הוא מקצוען יותר ממך.

<יעקב יהודה רודד: כנראה.

<דידי רוזנפלד: אם אדוני היושב-ראש נותן ציונים - - - אני מרים ידיים.

איתן כבל: ידעתי שאדוני לא יעמוד בזה.

<דידי רוזנפלד: זה נרשם בפרוטוקול.

<דידי רוזנפלד: איך אני יכול להסכים?

איתן כבל: אני רוצה לתקן.

איתן כבל: יהודה הוא מקצוען, ואתה לפחות כמוהו.

<דידי רוזנפלד: גם זאת, אדוני היושב-ראש, הגדרה שאני לא יכול להסכים לה.

איתן כבל: לפרוטוקול – זה בצחוק.

<יעקב יהודה רודד: מי שמביא משאית או אוטובוס משומשים הופך ליבואן זעיר בתנאים אחרים.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: אני מתחבר גם לחלק הראשון שנהג משאית ונהג אוטובוס הם לא בדיוק האנשים שמתחילים לנהוג מיד, וקנו אוטובוס כי אבא אמר להם שכדאי להם להיות נהג אוטובוס או נהג משאית.

איתן כבל: בדרך כלל אלה אנשים שבאים ומכירים את התחום, עבדו כמה שנים במערכת.

איתן כבל: הם מבינים, הם יודעים.

איתן כבל: זה לא כמוני.

איתן כבל: אם אני מגדיר את עצמי כאדם הסביר במובן של רכישת רכב יכולים למכור לי מה שאתה רוצה.

איתן כבל: כמו מיצובישי אאוטלנדר שקיבלנו מהכנסת – הוא נראה הכי יפה בשכונה עד שהוא מתחיל לנסוע.

<דידי רוזנפלד: לא התייעצת עם יועצים.

איתן כבל: כשקיבלתי את האוטו מהכנסת במסגרת הליסינג זה היה בדיוק חג הקורבן, והייתי בסיור במגזר הערבי בצפון.

איתן כבל: אני מתחיל לנסוע, והאוטו לא סוחב.

איתן כבל: התקשרתי לאחראי הרכב כאן גבי, ושאלתי אותו, יש באוטו לחצן של טורבו?

איתן כבל: האוטו לא נוסע, לא עולה.

<דידי רוזנפלד: אבל תגיד מאיזה אוטו ירדת?

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: ירדתי מה"אופל זפירה" המכוער - -

<דידי רוזנפלד: אבל תותח.

איתן כבל: נכון.

עבד אל חכים חאג' יחיא: שכחת שאתה בחג הקורבן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: שחטו לך.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: אני מתחבר לדברים של מה שיהודה רודד אומר.

איתן כבל: לדעתי, המציאות מתכתבת יותר עם הדברים שהוא אומר.

איתן כבל: תוסיף לזה שבדרך כלל מדובר באנשי מקצוע שמבינים עניין.

איתן כבל: אתה יודע מה, אם יש נהג משאית שהצליחו למכור לו לוקש מגיע לו.

<אבנר פלור: או שילך לקצין הבטיחות.

איתן כבל: אני אומר, נהג משאית – לדעתי, הוא לא יספר לאף אחד בגלל הפדיחה.

<דידי רוזנפלד: הוא נותן את האוטו אחר כך - -

איתן כבל: אתה קצת נסחף.

איתן כבל: אבל למרות זאת הם רצו להציע הצעה.

<משה ויצמן: רק כדי להשלים את מה שאתה אומר – סעיף 55 לחוק מציין שיבואן מסחרי חייב לדווח ללקוח את מספר הקילומטרים מרגע הייצוא.

<משה ויצמן: כלומר גם אם היה ניסיון להסתיר - -

איתן כבל: בכל מקרה הוא צריך.

<דידי רוזנפלד: כן, אבל לא הזעיר.

<רועי ארפי: במעמד המכירה מחייבים אותך לרשום את מספר הקילומטרים שהרכב עבר.

<רועי ארפי: רוצה – תקנה; לא רוצה – אל תקנה.

<דידי רוזנפלד: קודם כול גילוי נאות – יכול להיות שאתה צודק.

<דידי רוזנפלד: אבל הנקודה היא מה מותר לייבא לארץ, איזה זבל מותר לייבא לארץ.

<רועי ארפי: זה לא זבל.

<דידי רוזנפלד: אתה אומר שזה לא זבל.

<רועי ארפי: זה בדיוק מה שאתה מוכר.

איתן כבל: סליחה, חברים, אנחנו סיימנו את השלב הפרסומי.

<דידי רוזנפלד: לא אמרתי מילה - -

<רועי ארפי: אמרת "זבל".

איתן כבל: תכבו את המדור הפרסומי מעל הראש שלו.

איתן כבל: עזוב, דידי, גם אנחנו פה יום-יומיים.

איתן כבל: ואתה, רועי, אל תיפול בפח שלו.

איתן כבל: אל תתבלבל, השערות הלבנות האלה זה לא סתם.

<דידי רוזנפלד: די, אני מסמיק.

<דוד טמיר: הגענו לפסקה השלישית שמתייחסת ליבואן זעיר.

איתן כבל: לפני שאתה ממשיך נצביע על החלק הזה.

<איתי עצמון: על סעיף 2(1), (2) שהוקראו.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: בעד סעיף 2(1), (2)– פה-אחד

איתן כבל: נמנעים – אין

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: הסעיף אושר.

<דוד טמיר: כאן אנחנו מבקשים להרחיב את סוגי הרכב שיוכל לייבא יבואן זעיר.

<דידי רוזנפלד: גם רכב פרטי.

<דוד טמיר: רכב פרטי היה עד היום.

<דידי רוזנפלד: בסדר.

<דידי רוזנפלד: ההרחבה שאתם רוצים לעשות.

<דוד טמיר: ההרחבה שאנחנו מבקשים זה רכב נוסעים, כולל M2, M3.

איתן כבל: יש כאן כבר סנקציות מצד המנהלת.

<לאה ורון: תאפשר לו לקרוא, תבקש רשות דיבור ותדבר.

איתן כבל: תאפשר לו לדבר, ואחר כך תדבר מה שאתה רוצה.

<לאה ורון: אתה מכיר את ההתנהלות בוועדה, דידי.

איתן כבל: אתה רואה שיש שקט באולם.

<דוד טמיר: ורכב מסחרי שזה N2, N3.

<דוד טמיר: זאת ההרחבה של סוגי הרכב.

<דוד טמיר: זה סעיף שאנחנו מחילים על היבואן הזעיר בדיוק את אותה הגבלת היקף נסועה שהחלנו על היבואן הישיר ועל היבואן העקיף.

איתן כבל: יש הערות?

<איתי עצמון: ההגדרות קבועות בחוק.

<דוד טמיר: רכב מסחרי זה רכב מסוג N, וזה כולל את סיווגי המשנה 1, 2, 3.

<איתי עצמון: הגדרת סוג רכב בסעיף ההגדרות.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: יש הערות?

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: בעד סעיף 2(3) – פה-אחד

איתן כבל: נמנעים – אין

איתן כבל: סעיף 2(3) אושר.

<דוד טמיר: הסעיף הבא – תיקון סעיף 33.

<דוד טמיר: אני אגיד בקצרה למה התיקון מכוון.

<דוד טמיר: יש כאן תיקון אחד מהותי.

<דוד טמיר: סעיף 33 הוא סעיף ייבוא אישי של רכב.

<דוד טמיר: 33(ב) קובע את התנאים לייבוא אישי של רכב, וסעיף 33(ב)(1) קובע שהרכב מיועד לשימושו האישי או המשפחתי, ואם הוא עוסק הרכב מיועד להסעת נוסעים בשכר או להובלת טובין בשכר לשימושו העסקי העצמי.

<דוד טמיר: מאז תחילת החוק קיבלנו פניות רבות של עוסקים שמבקשים לייבא רכב בייבוא אישי, ונאלצנו לדחות אותם כי הם לא עונים לשני העיסוקים של הסעת נוסעים בשכר או הובלת טובין - -

<דידי רוזנפלד: אז איזה עיסוק הם רוצים?

איתן כבל: דידי שאל לאיזה עיסוק הם רוצים לייבא.

<דידי רוזנפלד: או נוסעים או שכר.

<דידי רוזנפלד: מה עוד הם יכולים לעשות?

<דידי רוזנפלד: זה כתוב.

<דוד טמיר: הייתה לנו פנייה של מישהו שמוביל ברכב מסחרי לצורך השימוש העסקי שלו, אבל הוא לא מוביל בשכר.

<אבנר פלור: לדוגמה אינסטלטור.

<אבנר פלור: יש בעלי מקצוע שביקשו לייבא רכב מסחרי לשימוש העסקי שלהם.

איתן כבל: צודק.

<דוד טמיר: לכן במחשבה נוספת לא ראינו סיבה להגביל.

איתן כבל: צודק, צודק.

<דידי רוזנפלד: ולמה הוא מיועד?

<דידי רוזנפלד: מיועד לכל דבר בעולם.

<דוד טמיר: לא.

<דוד טמיר: הרכב מיועד לשימושו העסקי העצמי.

<דוד טמיר: ב-(2) זה תיקון נוסח במהותו, והסיפה לסעיף (5) הנוכחי מתייחס לכך שהשר רשאי לקבוע סוגי תוצרים נוספים שיהיה ניתן, ובעצה אחת עם היועץ המשפטי של הוועדה תיקַנו את הנוסח כך שישקף שהשר רשאי לקבוע תנאים שבהתקיימם ניתן יהיה לקבוע, ולא סוגי תוצרים.

איתן כבל: הבנתי.

איתן כבל: הערות?

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: מי בעד סעיף 3?

איתן כבל: בעד סעיף 3 – פה-אחד

איתן כבל: נמנעים – אין

<דוד טמיר: את סעיפים 4 ו-5 לתיקון מתייחסים לסעיפים שמתייחסים לנושא שהבאנו בפתיחת הדיון שנבקש להתייחס אליו בהמשך ולתקן אותו.

<איתי עצמון: אתה מציע שכרגע נדלג עליהם.

<דוד טמיר: נדלג עליהם כרגע, ונביא נוסח מתוקן.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: איפה אתה?

<דוד טמיר: אני עובר לסעיף 6 – תיקון סעיף 117.

<דוד טמיר: סעיף 117 הוא סעיף שמתייחס לתנאים לקבלת רישיון לסחר במוצרי תעבורה.

<דוד טמיר: למעשה, אתם תראו בסעיף 117(ב) שיש כאן

<דוד טמיר: בעלי רישיונות שהרישיון העיקרי שלהם הוא רישיון אחר, והם מקבלים את רישיון הסחר במוצרי תעבורה דרך אגב.

<דוד טמיר: כלומר הם לא נדרשים לעמוד בדרישות שמופיעות בסעיף 117(א), אלא מעצם העיסוק שלהם ומעצם הרישיון האחר שיש להם לפי החוק.

<דוד טמיר: אחד מבעלי הרישיונות שנשמטו בהליך החקיקה זה מישהו בעל רישיון לייצור מוצרי תעבורה שאנחנו מבקשים להוסיף.

<דוד טמיר: אני אקריא את הסעיף: (1) זה תיקון נוסח.

איתן כבל: יש הערות?

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: בעד סעיף 6 – פה-אחד

איתן כבל: נמנעים – אין

<איתי עצמון: סעיף 6 להצעת החוק שעניינו תיקון סעיף 117 לחוק העיקרי אושר.

<דוד טמיר: התיקון הבא הוא לסעיף 125 לחוק.

<דוד טמיר: סעיף 125 לחוק מתייחס למסירת מידע לעניין מוצרי תעבורה שמשווק בעל רישיון לסחר במוצרי תעבורה.

<דוד טמיר: אנחנו רוצים במסגרת העבודה על תקנות שהובאו לאישור הוועדה בדיון קודם.

<דוד טמיר: אחד הנושאים שעלו בדיון היה מי יהיה פטור מהחובה, והנוסח הנוכחי של סעיף 125 מאפשר למנהל בהחלטה פרטנית "לפטור בעל רישיון לסחר מוצרי תעבורה מהוראות לפי סעיף זה בהתחשב בהיקף פעילותו של בעל הרישיון".

<דוד טמיר: לאחר שבחנו את הסעיף הבנו שמכיוון שזה סעיף רוחבי שאמור לחול על כלל השוק שנכון יהיה שמי שיקבל את ההחלטה יהיה השר בתקנות רוחביות, ולהשאיר את שיקול הדעת הפרטני למנהל ביחס לנסיבות מיוחדות שאינן נסיבות של היקף פעילות.

<דוד טמיר: אני אקריא כעת את הסעיף.

<דידי רוזנפלד: עכשיו הוא לא צריך את האישור.

<איתי עצמון: לא.

<איתי עצמון: אישור הוועדה לתקנות נשאר.

<איתי עצמון: - - - כאן שבתקנות, לפי פסקה זו - - - אישור הוועדה - - - ניתן לקבוע עוד הוראות.

<דידי רוזנפלד: לפטור הוא לא צריך את הוועדה.

<דידי רוזנפלד: הוא עושה לבד.

<איתי עצמון: לא.

<משה ויצמן: לפטור פרטני הוא לא צריך את הוועדה.

<דוד טמיר: התקנות יאפשרו לשר גם לפטור בעל רישיון לסחר במוצרי תעבורה, על-פי היקף - -

<דידי רוזנפלד: בלי קשר לוועדה.

<דוד טמיר: - - -

<לאה ורון: אחרי המילים "באישור הוועדה".

<לאה ורון: זאת אומרת התיבה הזאת נשארת.

<דוד טמיר: פסקה (2). (2) בסעיף משנה (ג) במקום המילים "בהתחשב בהיקף פעילותו של בעל הרישיון" יבוא "בנסיבות מיוחדות.

<דוד טמיר: "

<דוד טמיר: למעשה, 125(ג) נותן את הסמכות למנהל.

<דוד טמיר: מאחר שזאת סמכות שקבועה כיום בסעיף (ג) אנחנו העברנו לקביעה על-ידי השר בתקנות, אנחנו בעצם רוצים להשאיר למנהל סמכות בנסיבות מיוחדות שאינן נסיבות שקשורות להיקף פעילותו של בעל רישיון לסחר במוצרי תעבורה.

<איתי עצמון: כלומר יהיה פטור פרטני.

<איתי עצמון: יהיו תקנות פטור, והפטור הפרטני ייוחד לנסיבות מיוחדות.

<דוד טמיר: נכון.

איתן כבל: הערות?

<דידי רוזנפלד: עובדים עליכם.

איתן כבל: עובדים עלינו?

איתן כבל: למה אתה חושב?

<דידי רוזנפלד: כי הנסיבות המיוחדות תמיד יהיו מיוחדות בלי אישור הוועדה.

<איתי עצמון: זה פטור פרטני.

<דידי רוזנפלד: בסדר, פרטני לכל אחד.

<דידי רוזנפלד: מה זה משנה?

<דידי רוזנפלד: קודם היה אישור הוועדה.

איתן כבל: הערות?

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: בעד סעיף 7– פה-אחד

איתן כבל: נמנעים – אין

איתן כבל: סעיף 7 אושר.

<דוד טמיר: הוספת 125 – אגב הדיון בסעיף 117 שדיברנו עליו קודם שהוספנו את בעלי הרישיונות שמקבלים את הרישיון הנוסף בגלל הרישיון העיקרי, הבנו שמהחוק העיקרי נשמט סעיף מסמיך שמאפשר לשר לקבוע הוראות מיוחדות שיחיל על אותם בעלי רישיונות.

<דוד טמיר: למה הכוונה?

<דוד טמיר: הכוונה היא שמי שהוא בעל רישיון עיקרי להפעלת מוסך מקבל מכוח סעיף 117(ב) גם רישיון לסחר במוצרי תעבורה, ואנחנו רצינו שהשר יוכל לקבוע הוראות מכיוון שהוא לא מחזיק מנהל מקצועי לנושא של מוצרי תעבורה, והוא לא עומד בכל התנאים לקבלת רישיון סחר במוצרי תעבורה.

<דוד טמיר: לכן יהיו הוראות מיוחדות שיחולו על הפעילות שלו כך שתוגבל כפעילות טפלה לפעילות העיקרית שלו כבעל הרישיון להפעלת מוסך.

איתן כבל: זאת אומרת גם אם יש לכם בעיה עם זה, זה מה שיהיה.

<אבנר פלור: העיקר שיהיה איזשהו סעיף מסמיך.

<אבנר פלור: זה חשוב.

איתן כבל: מה אכפת לך, אתה כבר תתקדם בתפקיד.

איתן כבל: אתה כבר לא צריך את הסעיף הזה.

<דוד טמיר: אני אקריא את הסעיף.

<לאה ורון: אז איפה שילבת את האישור של ועדת הכלכלה?

<איתי עצמון: זה נתון אישור ועדת הכלכלה.

<אבנר פלור: עכשיו נשלב ונקריא מחדש.

<לאה ורון: לא צריך להקריא מחדש.

<איתי עצמון: "השר באישור הוועדה".

איתן כבל: הערות?

איתן כבל: בעד סעיף 8 – פה-אחד

איתן כבל: נמנעים – אין

איתן כבל: סעיף 8 אושר.

<דוד טמיר: הסעיף הבא מתייחס להוראת השעה בסעיף 253 לחוק.

<דוד טמיר: בסעיף (1) אנחנו מתייחסים לנושא של היבואן הזעיר, והשאלה שעלתה לגבי ייבוא רכב משומש על-ידי יבואן זעיר מוסדרת כאן.

<דוד טמיר: אני רוצה להפנות את שימת הלב שהתיקון הזה אומר שביחס לרכב חדש או רכב שנרשם במדינת חוץ תחול ביחס לרכבים מסוג M1, N1 או L הגבלת היקף הנסועה של 150 קילומטר; וביחס לרכב שהוא לא רכב חדש ולא נרשם במדינת חוץ ההגבלה היחידה שתחול היא הגבלה של 12 חודשים ממועד ייצורו.

<דידי רוזנפלד: במיליון קילומטר.

איתן כבל: אתה משוחח עם עצמך עכשיו?

<רועי ארפי: לא.

<רועי ארפי: אני משוחח איתכם.

איתן כבל: לא הרמת את היד.

איתן כבל: אתה בעונש.

איתן כבל: בבקשה, אדוני, שם ותפקיד.

<יעקב אנוך: יקי אנוך, נשיא איגוד יבואני הרכב.

<יעקב אנוך: לא הבנתי את הסעיף.

<יעקב אנוך: לא חדש ולא נרשם.

<יעקב אנוך: איך יכול להיות?

<דוד טמיר: אנחנו מדברים על רכב משומש.

<יעקב אנוך: נרשם.

<דוד טמיר: כן.

<יעקב אנוך: אז אמרת, לא נרשם.

<יעקב אנוך: מה כתוב?

<דוד טמיר: "רכב שאינו רכב כאמור בפסקת משנה (1) שהוא רכב חדש או רכב שנרשם במדינת חוץ".

איתן כבל: דידי, אני יכול לאשפז אותך על שיח כזה.

איתן כבל: אתה מדבר עם עצמך יותר מדי.

<דידי רוזנפלד: חבר הכנסת חאג' יחיא, שמעת מה אמרתי?

<אבנר פלור: אתה יכול לחזור?

<אבנר פלור: אבל מול הסעיף כדי שנבין מה השאלה.

<יעקב אנוך: בסיפה הוא אמר "רכב משומש שלא נרשם".

<יעקב אנוך: לא יכול להיות רכב משומש שלא נרשם.

<אבנר פלור: נכון.

<יעקב אנוך: אז אני מבקש הבהרה מה כתוב.

איתן כבל: חבר'ה, סדרו כוונה.

איתן כבל: הוא צודק.

איתן כבל: צריך לתקן את זה, וזה הכול.

<דוד טמיר: זה רכב שנרשם במדינת חוץ, אבל לא עונה להגדרה.

איתן כבל: בבקשה, שם ותפקיד.

<רועי ארפי: רועי ארפי, ואני מייצג יבואנים זעירים.

<רועי ארפי: זה התיקון הכי חשוב בהוראת הסעיף הזה ובכל מה שאנחנו מדברים.

<רועי ארפי: ואם רוצים להביא רכב משומש עם הגבלה של עד 12 חודשים מיום הייצור, בלי קשר לכך שלא עברו 30 ימים ממועד הרישום לראשונה במדינת הייצוא אז או שצריך להכניס להגדרות הגדרה של רכב משומש או שצריך פשוט מאוד לרשום; כי פה בניסוח זה לא ברור.

<רועי ארפי: מצד אחד רשום בסעיף (1) "רכב חדש או רכב שנרשם במדינת חוץ, לעניין רכב כאמור שהוא M1, מספר הקילומטרים של כלל נסיעות הרכב אינו עולה על 150 קילומטר".

<רועי ארפי: ואז ב-(2) רשום: "רכב שאינו רכב כאמור בפסקת משנה (1), ושטרם חלפו 12 חודשים ממועד ייצורו".

<רועי ארפי: אני מבין שרכבים שהם לא מסוג M1, N1 ו-L – אפשר להביא עד 12 חודשים ממועד הייצור.

<רועי ארפי: רכב מסוג M1, N1 ו-L עדיין צריך להביא אותם כמו שרשום בחוק, כלומר שלא עברו 30 ימים ממועד הרישום ולא עברו 150 קילומטר.

<רועי ארפי: זה בעצם לא שינה כלום.

<רועי ארפי: אני גם רוצה שהם יאפשרו לייבא את הרכבים המשומשים, אני פשוט רוצה שזה יהיה מסודר.

איתן כבל: משה, קודם כול תגידו מה אתם מבקשים בסעיף הזה.

איתן כבל: שנית, שיהיה ברור שהסעיף צריך להיות מאוד ברור כדי שלא נמצא את עצמנו בהתכתשויות מיותרות אחר כך.

איתן כבל: הבעיה שלי היא לא פה, אלא לאחר מכן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אחרי שיוצא מפה.

איתן כבל: כן.

<אבנר פלור: אנחנו נבהיר את הכוונה כדי שיהיה ברור.

<איתי עצמון: למה שהיושב-ראש ביקש.

<אבנר פלור: כן.

<אבנר פלור: הכוונה שלנו היא שהחידוש כאן היא שאנחנו רוצים לאפשר ייבוא על-ידי יבואן זעיר של רכב משומש עד 12 חודשים ממועד ייצורו.

<אבנר פלור: זאת הכוונה, וזה נותן מענה גם לשאלתך.

<אבנר פלור: יכול להיות שהנוסח כמו שהוא כתוב כאן קצת בעייתי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא משיג את המטרה.

<דידי רוזנפלד: חסרות מכוניות משומשות בארץ.

<דידי רוזנפלד: צריך לייבא מכוניות משומשות.

<דידי רוזנפלד: מה התחרות ליבואנים כשזה מכוניות משומשות?

<דידי רוזנפלד: אני לא יכול להבין את התקנה.

<דידי רוזנפלד: עברו איזה שנתיים-שלוש - -

<אבנר פלור: בהוראת שעה.

<דידי רוזנפלד: לא בהוראת שעה.

<דידי רוזנפלד: עכשיו אתה מכניס את זה לחוק.

<אבנר פלור: לא.

<אבנר פלור: זאת הוראת שעה.

<דידי רוזנפלד: זאת הוראת שעה ולא אמרת את זה קודם.

<אבנר פלור: אתה לא מסתכל על הדפים, אדוני.

<איתי עצמון: אתם לא הסברתם את זה.

<אבנר פלור: מדובר כאן בהוראת שעה שנגזרת מאותו סעיף ספציפי בחוק.

<דידי רוזנפלד: למה אתה צריך תיקון?

<אבנר פלור: מכיוון שהחוק לא מאפשר את זה היום.

<דידי רוזנפלד: אבל זאת הייתה הכוונה בהוראת השעה.

<אבנר פלור: לא, אבל אם אתה זוכר, אדוני היושב-ראש, בדיונים לגבי הסעיפים האלה ביקשת ממני לבדוק כי דידי העיר האם אנחנו רוצים לאפשר ייבוא של רכב משומש.

<אבנר פלור: אני בדקתי, וחזרתי ואמרתי שכן, זאת המדיניות.

<אבנר פלור: ואז הוא העלה את הנושא הבטיחותי.

<אבנר פלור: ואז אמרתי שאנחנו נחייב אותם בבדיקות לפי 309.

<אבנר פלור: זה בעצם היה המענה שלי.

<אבנר פלור: לפי הוראת השעה היום, הוא לא יכול להביא רכב משומש.

<דידי רוזנפלד: הוראת השעה זה 8 שנים.

<אבנר פלור: לא, מה פתאום.

איתן כבל: אבנר, מה אתה מתווכח אתו?

איתן כבל: הוא לא רוצה שיהיו פה רכבים משומשים.

איתן כבל: מה קרה?

איתן כבל: זכותו.

איתן כבל: לא יצליח.

איתן כבל: יש הרבה אזרחים בישראל שרכב - -

<דידי רוזנפלד: בייבוא אישי.

<דידי רוזנפלד: אין ויכוח.

<דידי רוזנפלד: זה לא מייבוא אישי, אדוני היושב-ראש.

<דידי רוזנפלד: בייבוא זעיר.

איתן כבל: דידי, המשימה של החוק היא שהשוק ייפתח, אם עדיין לא הבנת אחרי שלוש מאות ומשהו סעיפים.

איתן כבל: אנחנו מבקשים לפתוח אותו מכל הכיוונים.

איתן כבל: הייתי מצפה ממך שתגיד לי משהו אחר, שמשרד התחבורה יטפל בזה שתהיה גריטה של רכבים או מכירתם לרשות הפלסטינית או לכל מיני גורמים כאלה ואחרים כדי שהשוק פה יהיה יותר פתוח.

איתן כבל: אבל זה העניין – למנוע ייבוא על-ידי יבואן זעיר של רכב בן שנה, בשבילי זה רכב חדש.

איתן כבל: אתה יודע מה, יש פה אנשים שגם שנתיים זה בשבילם כאילו יצא מהניילונים.

איתן כבל: לא כולם באים לקנות אצלך.

איתן כבל: אני אגיד לך מול מי זה מתחרה.

איתן כבל: זה מתחרה מול החבר'ה שלך שאחרי שאני משתמש באוטו הוא מגיע אליך, וזה הופך להיות תחרות עבורו.

איתן כבל: תוריד את המחיר – תתחרה בו.

איתן כבל: זאת בדיוק הכוונה.

<דידי רוזנפלד: אתה לא ער לזה שאתה פותח פה - -

איתן כבל: אולי אני ער?

<דידי רוזנפלד: שאתה פותח מה?

<דידי רוזנפלד: אם אתה ער זה בסדר.

<דידי רוזנפלד: קודם פיהקת, אז אני רוצה להגיד שאולי אתה לא ער לזה.

איתן כבל: דידי, אני רק נראה צעיר.

איתן כבל: אל תתבלבל.

איתן כבל: כל המשימה המרכזית של התיקון של החוק החשוב הזה - -

<דידי רוזנפלד: - - זבל של העולם לנסוע - -

איתן כבל: אבל, סליחה, למה אתה אומר זבל?

<דידי רוזנפלד: למה לא?

איתן כבל: תשמע, יותר טוב שאני אשתוק.

<רועי ארפי: אני גם אשתוק, עדיף.

<רועי ארפי: עוד הערה בונה בקשר לייבוא הזעיר, אולי עוד נקודה למחשבה אם אפשר להגדיל את מכסת הרכבים שיבואן זעיר יכול לייבא בשנה.

<דידי רוזנפלד: בוא נפתח את החוק הזה לגמרי.

<אבנר פלור: הוא רוצה לפתוח את זה - -

איתן כבל: מי זה?

איתן כבל: כפרה עליך, עוד לא הבאנו שניים.

<רועי ארפי: הבאנו, ואני יכול להגיד לך בוודאות שברגע שהם יאשרו את התיקון הזה אנשים עומדים בתור.

איתן כבל: אני לא מציע לך לדבר פה בחדר כשאלה מימינך יושבים, ולהתלהב מעצמך.

<רועי ארפי: אם הם זזים בכיסא זה אומר שאתם עושים עבודה טובה.

איתן כבל: אתה לא מבין.

איתן כבל: אני מציע לך – בצניעות.

איתן כבל: אתה מדבר והם חושבים לחסום אותך.

איתן כבל: עזוב.

<רועי ארפי: בסדר, אין בעיה.

איתן כבל: דידי, אתה מבין איך הראש שלו עובד?

<דידי רוזנפלד: אני מייבא מחר.

איתן כבל: אתה מבין?

<רועי ארפי: - - - לקוח יבואן עקיף שפתח יבואן זעיר.

<דידי רוזנפלד: למה לא?

<רועי ארפי: בדיוק.

<רועי ארפי: אתה מוזמן גם.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: דידי, אתה יכול להתחרות נגד עצמך.

<דידי רוזנפלד: גם זה נכון.

איתן כבל: גם זה יכול להיות רעיון לא רע.

איתן כבל: העניין ברור.

<דוד טמיר: אנחנו לא חושבים שיש כאן בעיה אמתית, ואני אסביר למה.

<חיים לוי: אני יכול להגיד משהו?

איתן כבל: לפני שהוא מגיב?

<חיים לוי: כן.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: שם ותפקיד.

<חיים לוי: חיים לוי, "גלובל אוטומט".

<חיים לוי: בהקשר הזה אני רוצה להבין מי ייתן את האחריות למכוניות האלה.

איתן כבל: אחריות על מה?

<חיים לוי: לרכבים שמיובאים.

<רועי ארפי: אני אגיד לך.

<רועי ארפי: רכבים מיובאים שיש להם אחריות בין-לאומית, היבואן הישיר ייתן להם אחריות החל במועד העלייה שלהם לכביש בארץ הייצוא.

<רועי ארפי: הווה אומר שאם האוטו עלה על הכביש ביוני 17' בחו"ל, האחריות תתחיל מיוני 17' לתקופה של 24 חודשים.

איתן כבל: אני רוצה רק להזכיר - -

<רועי ארפי: ועוד משהו.

איתן כבל: לא.

איתן כבל: תסלח לי, אתה לא כתבת את החוק, ואתה לא אחראי.

<רועי ארפי: אני קראתי.

איתן כבל: זה יפה מאוד שאתה מסביר לי מה אתה עושה.

איתן כבל: אתה הבנת את החוק.

איתן כבל: צריכים פה בחינה מה שנקרא.

איתן כבל: אם אדוני רוצה להצטרף לצוות המשפטי של הוועדה - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה לא יכול להתחייב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: שמשרד התחבורה יתחייב.

איתן כבל: אני רק אזכיר ואומר שהיה דיון בשאלה הזאת.

איתן כבל: זאת הייתה סוגיית הליבה.

איתן כבל: הצד הזה מאוד רצה לדעת איך זה יעבוד –מדידי ועד אנוך ויהודה רודד וכל החברים האחרים.

איתן כבל: ובצדק.

איתן כבל: אני לא אומר את זה עכשיו בטרוניה.

איתן כבל: כי שאלת האחריות הייתה מרכיב, והיא שאלה מאוד חשובה.

איתן כבל: אני יודע מה התשובה לה.

איתן כבל: תאמרו את זה גם לחברים הנכבדים או שאתם רוצים שאני אחזור על השאלה?

<אבנר פלור: החוק מתייחס בהיקף האחריות מסעיפים 41 לגבי רישיון יבואן של רכב מסחרי והסעיפים לגבי יבואן עקיף וכולי.

<אבנר פלור: זאת אומרת מה המצב הקיים היום.

<חיים לוי: מה זה אומר?

<חיים לוי: אני רוצה לחדד את השאלה.

<אבנר פלור: אני מבין גם למה אתה שואל.

<אבנר פלור: אם אתה מייבא רכב מתוצר כלשהו מי שאמור לתת את האחריות ואת הנושא של הריקול זה אותו יבואן שמייבא את הרכב מתוצר איקס במידה שלרכב יש אחריות.

<אבנר פלור: בסדר?

<חיים לוי: אני רוצה להסביר למה אנחנו מעלים את השאלה הזאת.

<אבנר פלור: השאלה אם זה מתקשר לסעיף.

<חיים לוי: מאוד.

<חיים לוי: אנחנו נתקלים בקשיים מאוד חמורים במימוש האחריות שנתן היצרן במדינת המקור.

<חיים לוי: יבואני הרכב משתמשים בסעיף הטריטוריה שקיים בתעודת האחריות כדי לא לתת את האחריות ללקוחות שלנו.

<חיים לוי: לקוחות שלנו לא מקבלים אחריות אצל היבואנים, ואנחנו נאלצים לשאת בעלויות של התיקון.

<חיים לוי: אנחנו משלמים את העלויות במלואן ליבואני הרכב.

איתן כבל: איך הם עוקפים את החוק?

<חיים לוי: לא נותנים אחריות.

איתן כבל: ברור.

איתן כבל: אם אתה לא נותן אחריות סתם ככה אתה עובר על החוק.

איתן כבל: אני רוצה בלי סיפורי מורקים.

<חיים לוי: כרגע מתנהל דיון מול משה ויצמן יחד עם ינון עמית.

<חיים לוי: הוא יסביר יותר.

<ינון עמית: אני ינון עמית מ"גלובל אוטומקס".

<ינון עמית: היבואנים התכנסו - -

איתן כבל: "היבואנים התכנסו" זה נשמע - -

<ינון עמית: הם התכנסו.

<ינון עמית: הם התכנסו במסגרת איגוד מעסיקים וקבעו - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה חושב שאתה יכול לכנס אותם פה?

<ינון עמית: יבואני הרכב התכנסו במסגרת איגוד מעסיקים וקבעו קו פעולה שלפיו אם האחריות ניתנת במדינת המקור, ובתעודת המקור כתוב שהאחריות היא באירופה אז הם מוכנים לממש את האחריות באירופה בלבד ולא בישראל.

<קריאה: - - -

איתן כבל: אני אאפשר לכם.

<יעקב אנוך: לא, לא.

<יעקב אנוך: עושים את הדבר הרגיל בוועדה – מביאים דברים שהם - - - אי אפשר לעבור לסדר היום - -

איתן כבל: - - -

<יעקב אנוך: - - יש פה הטחות אשמה, ויש פה בעיה - -

איתן כבל: אני מתחייב גם לאפשר לכם.

<יעקב אנוך: אתה צריך לשמוע קודם כול - -

איתן כבל: אני אשמע.

<יעקב אנוך: אז תשמור קודם.

<יעקב אנוך: תשמור שאנשים לא - - - לא נותנים דין על שטויות שאומרים - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: סליחה, אנחנו בסופו של דבר נצביע.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז תן לנו - -

איתן כבל: לא, הוא מדבר על משהו מעבר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני יודע בדיוק - - - אם זה לא ייפתר אני גם לא אצביע.

איתן כבל: יהודה ויקי, אני מאוד מכבד את העניין.

איתן כבל: אני גם מזהיר, ואני אומר את זה פה בצורה ברורה – מי שיעשה שימוש, וינצל את הבמה הזאת כדי להתנגח אני לא אעבור על זה לסדר היום.

איתן כבל: אני אומר את זה בצורה מאוד ברורה.

איתן כבל: מעבר לעניין זאת ועדה מכובדת שפה כל אות וכל מילה, יש לה משמעות מאוד גדולה על האנשים שמסביב שלא נמצאים כאן.

איתן כבל: אני לא רוצה שמישהו פה יחשוב שהוא יכול לנצל את הבמה הזאת, ולגרום לנו שעינינו יוטחו מלראות.

איתן כבל: אני מזהיר.

איתן כבל: אני אומר את זה בצורה מאוד ברורה.

איתן כבל: אני אראה את זה בחומרה רבה.

איתן כבל: אם יש משהו – ואני אומר את זה לפני שאתם מדברים כדי שלא נמצא את עצמנו אחר כך בסאגה לא נעימה שאתם לא יודעים לעמוד מאחוריה בצורה מאוד ברורה – אני מציע לכם לחשוב פעמיים אם אתם אומרים אותה.

<ינון עמית: בפועל יובאו מאות מכוניות בייבוא מקביל לישראל.

<ינון עמית: עשרות מהן נכנסו למוסכי היבואן הסדירים.

איתן כבל: מתי?

איתן כבל: עכשיו?

<ינון עמית: בחודשים האחרונים.

<ינון עמית: עשרות מהן נכנסו למוסכי היבואנים הסדירים למימוש אחריות.

<ינון עמית: אף לא אחד לא הוכר באחריות.

<ינון עמית: משרד התחבורה הנחה בכתב את יבואני הרכב הסדירים לגבי הפרשנות שלהם לנושא סעיף טריטוריה שהיא שגויה וקבעה עמדה ברורה.

<ינון עמית: המכתב הזה לא עזר, ובפועל האחריות אינה מיושמת, אפילו לא במקרה אחד.

איתן כבל: שוב, שמך?

<ינון עמית: ינון עמית.

איתן כבל: מה תפקידך?

<ינון עמית: אני עובד ב"גלובל אוטומקס".

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: יקי או יהודה – מי רוצה?

איתן כבל: משה, אני אאפשר לך.

איתן כבל: אתה שחקן מרכזי.

איתן כבל: יקי, בבקשה.

<יעקב אנוך: אני מבקש במלוא החומרה, אדוני היושב-ראש – יש פה נוהג, בעיקר של האנשים האלה שהם ידידים טובים שלי, אבל נוח להם להגיד דברים שמבוססים על כלום.

<יעקב אנוך: להגיד פה שיבואני הרכב התכנסו זאת עבירה של הגבל עסקי.

<יעקב אנוך: אין דבר כזה, גם לא במסגרת איגוד יבואני הרכב.

איתן כבל: לכן אמרתי מה שאמרתי.

<יעקב אנוך: אני אומר את זה חד וחלק.

<יעקב אנוך: אין שום התכנסות כזאת, לא הייתה התכנסות כזאת, וכל יבואן יכול לנהוג לפי ראות עיניו.

<יעקב אנוך: אנחנו לא צד – לא האיגוד ולא היבואנים כמכלול.

<יעקב אנוך: יתרה מזאת הייתה ישיבה בנושא במשרד התחבורה בראשות האדונים הנכבדים משה והצוות שיושב פה, והם עשו דיון בעניין.

<יעקב אנוך: בדיון היו שני יבואנים, ואני שמעתי בו – ויתקן אותי משה אם טעיתי – יבואן אחד אמר שכל המכוניות שמגיעות מאירופה, ויש להם אחריות יצרן באירופה יש להן אחריות שהוא נותן אותה; היבואן השני שאני גם לא - - - שכל המכוניות שלול מגיעות מארצות-הברית אמר שהיצרן לא נותן אחריות למכוניות.

<יעקב אנוך: זה לא היבואן.

<יעקב אנוך: היבואן הוא לא זה שנותן אחריות.

<יעקב אנוך: הרי לא יעלה על הדעת שאדוני היושב-ראש יחשוב שיבואן צריך לשלם עבור יבואן אחר שהוא מתחרה שלו.

<יעקב אנוך: מדובר על יצרנים.

<יעקב אנוך: היצרן אומר חד-משמעית שאין אחריות למכוניות האלה.

<יעקב אנוך: הנושא הזה עדיין נמצא במחלוקת – או לא מחלוקת – משה ויצמן הוציא מכתב שמסכם את המחלוקת מבחינתו, וכרגע הנושא הזה בטווח של מחשבות, עירובים, פניות ליצרנים או כל מיני דברים מהסוג הזה כדי לראות איפה הנושא עומד.

<יורם בונן: אני בשם איגוד יבואני הרכב.

<יורם בונן: רק במשפט אחד לגבי הנקודה הזאת, ואחרי זה אני רוצה לקשר לדיון שלנו.

<יורם בונן: החובה של היבואנים, לפי החוק, היא לממש את האחריות של היצרנים.

<יורם בונן: בסופו של דבר יבואן שהיצרן נותן לו אחריות ומממש אותה – לא מציגים את זה, וזה בסדר, אבל יש הרבה מאוד רכבים שמיובאים ומטופלים, ומשרד התחבורה מכיר את זה.

<יורם בונן: כשהיצרן אומר, אני עומד מאחורי האחריות של הרכב הזה זה בכלל לא מעניין את היבואן אם יש או אין.

<יורם בונן: הוא אומר ליצרן מי משלם, והוא מממש את האחריות.

<יורם בונן: אבל, אדוני, נעשה פה קישור בין שני דברים שהם בדיוק מה שלא זהה.

<יורם בונן: אני אסביר: כל מה שהציגו בפניך כאן זה לגבי טיפול ברכבים פרטיים.

<יורם בונן: זה אכן מה שהיה בלב החוק כפי שהוא כיום, ושם דובר על כך שהיבואנים הישירים יתנו את האחריות, הריקול ואת שירותי התחזוקה לרכבים מהתוצר שהם מייבאים.

<יורם בונן: כאן מה שמביאים לשולחן זה סוג חדש של רכבים - -

איתן כבל: יורם, מה זה סוג חדש של רכבים?

<יורם בונן: משאיות ואוטובוסים.

<יורם בונן: אני רוצה להסביר גם מה לא במחלוקת.

<יורם בונן: משאיות ואוטובוסים שיש יבואן ישיר שמייבא אותם – אין מחלוקת שהוא ייתן את שירותי התחזוקה גם ליבואן אחר שמייבא מאותו תוצר.

<יורם בונן: זאת לא הנקודה.

<יורם בונן: השאלה היא אחרת, אדוני, וזה לב העניין: אם יש יבואן – ויש לא מעט כאלה – שמייבא רק רכבים פרטיים; הוא לא ייבא מעולם אוטובוסים ולא מתכנן לייבא אוטובוסים ומשאיות מתוצר מסוים, אבל אותו יצרן מייצר גם משאיות ואוטובוסים – האם יש היגיון לחייב את היבואן?

איתן כבל: הבנתי, בסדר.

<יורם בונן: תראה, אין לו מוסכים מתאימים, אין לו ציוד מתאים.

<יורם בונן: אז זה הבדל.

איתן כבל: יורם, העניין ברור.

איתן כבל: אני עובר אליכם, משרד התחבורה, להערה.

איתן כבל: ברור לי שיש החוק, וחוקים נועדו במירכאות כפולות ומכופלות – כדי להפר אותם.

איתן כבל: דהיינו כל גורם בכל מקום שהוא יכול לראות שזה עוזר לו לקיים את ההנחה – אני אומר, זה לעבור על החוק, על-פי החוק.

איתן כבל: לא כל דבר הופך אוטומטית לעבירה בספר החוקים של מדינת ישראל.

איתן כבל: אנחנו אוהבים לומר "חוטא נשכר".

איתן כבל: אני כבר אומר את זה לכם: העסק עובד כבר כמה חודשים - -

<קריאה: שנה.

איתן כבל: - - עדיין לא כמו שהיינו רוצים.

איתן כבל: אבל אתם חייבים לנצל, לפי הבעיות והפניות שמגיעות אליכם.

איתן כבל: לגבי שאלות שאינן מובהרות שבחקיקה הראשית בכל מיני עניינים שעלו לא בצורה ברורה, אפילו כמו במקרה הזה – אם צריך להביא תיקון כי אנחנו ממילא פה כבר, מתעסקים עם הדברים האלה יום ביומו.

איתן כבל: גם אתה עושה תיקון - -

<איתי עצמון: התכלית הייתה ברורה.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: תבינו, לכן התעכבנו כל כך.

איתן כבל: הרי בכל מקרה יהיו תביעות משפטיות וניסיונות, ואלה יגידו ככה, ומחר אלה יגידו עליהם שהם פועלים ככה.

איתן כבל: הכול בסדר.

איתן כבל: אינני נכנס עכשיו לזה.

איתן כבל: אני רוצה שיהיה פה מינימום מקום לפרשנות.

איתן כבל: לפעמים נוצר פער בין החוק לבין איך שזה מתנהל בשטח.

איתן כבל: גם אם מבחינתם הביאו להם, אבל הם פועלים לפי הכללים שלהם, ואני לא נכנס לסיפור אם זה נכון או לא.

איתן כבל: אני לא משרד התחבורה.

איתן כבל: אבל אם יורם צודק שיש יבואן של רכב מסוים שמייבא אוטובוסים ומשאיות, ופתאום אתה מכריח אותו לתקן אצלו כי הוא רק "מרצדס" כי ככה כתוב על השלט – זה נראה לי בעייתי.

איתן כבל: גם כשאנחנו מדברים על פתיחת שוק אנחנו לא רוצים לפתור עוול ביצירת עוול.

איתן כבל: לכן בדברים האלה אנחנו צריכים לנצל את ההזדמנות לתיקונים הקטנים האלה.

איתן כבל: יש הרבה מאוד תיקונים ותקנות.

איתן כבל: תנצלו את כל הטענות שמגיעות אליכם מצד א' ומצד ב' כדי לראות אם זה מצריך תיקון או לא, אם הסעיף ברור מספיק או לא.

איתן כבל: לגופו של עניין, משה, בבקשה.

<משה ויצמן: אני אתייחס רק לאחריות.

<משה ויצמן: אחריות זה אירוע מורכב, אבל לשון החוק מאוד ברורה בעניין הזה, כי האחריות היא לתוצר שמגיע, ויש לתוצר יבואן ישיר שקיבל מכתב מהיצרן שהוא לוקח על עצמו את עניין האחריות.

<משה ויצמן: זאת אומרת שאין בעניין הזה פרשנות, ויש גם פרוטוקולים - -

איתן כבל: אבל תסביר מה שהעלה עורך דין בונן.

<משה ויצמן: אני רק אדבר בעניין האחריות כדי לסיים את העניין הזה.

איתן כבל: סליחה, סליחה.

<משה ויצמן: זה עלה על-ידי החבר'ה הנכבדים - -

איתן כבל: משה, בבקשה.

<משה ויצמן: אנחנו החלטנו שהאחריות כפי שהחוק התכוון אליה היא שכל תוצר שמגיע יקבל את האחריות ולא משנה אם הוא מגיע מאמריקה או מאירופה כי התוצר הוא תוצר, והאחריות היא אחריות.

<משה ויצמן: גם אם היצרן מתכוון או לא מתכוון לתת – למרות שאנחנו טוענים שבסעיף 42 הוא התחייב לתת.

<משה ויצמן: לכן אנחנו מכריחים את היבואנים שמי שלא נותן אחריות נראה בו מפר חוק, והוא ייאלץ לשלם סכום של כמיליון שקל כדי לעמוד בדרישות החוק.

<משה ויצמן: אז לעניין החוק אנחנו נחרצים, והתחלנו לפעול נגד יבואנים שלא מקיימים את הוראת החוק.

איתן כבל: אני רוצה להבין ממך דבר אחד.

איתן כבל: אני נכחתי פה באירוע שאתם נכחתם בו.

איתן כבל: אלה טוענים טענה, ואלה טוענים טענה.

<אבנר פלור: אבל אין קשר בין הדברים.

<דרור וגשל: הם טענו עלמה שהוא ענה, והוא העלה נושא אחר.

<אבנר פלור: - - -

איתן כבל: אתם עוד לא הבנתם.

איתן כבל: על מה תענה?

איתן כבל: אני רוצה להבין קודם כול אם הבנתי את השאלה של עצמי.

איתן כבל: אני רוצה להבין את הדבר הבא – חיים וינון העלו טענה שאם אין את זה קח את החוק וזרוק לפח.

איתן כבל: זאת אחת הדרמות הכי גדולות שמתקיימות בענף.

איתן כבל: הרי גם קודם אפשר היה לייבא רכב בייבוא אישי וייבוא מקביל.

איתן כבל: אלא שהוא יכול היה להביא, ובתקנה הראשונה יכול היה לשים את זה אצלו בחצר – או שהוא ידע לטפל בזה או שהוא לא ידע לטפל בזה.

איתן כבל: או שהוא שם בחצר בכפר קאסם או בירושלים באיזו חצר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם הוא רוצה לקבל רכב טוב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: - - - הרכב שלו לא יתוקן כי יש שם גם עניין של מוסכי הסדר.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: הטענה שלהם כפי שהם מעלים אותה פה – שהם ייבאו על פי כל דין רכבים באופן עקיף או אחר.

איתן כבל: הם הביאו רכבים כפי שהחוק מתיר להם.

איתן כבל: רכבים תקולים, יש להם תקלות גדולות או קטנות.

איתן כבל: החוק חייב אחריות וריקול על החברה המייבאת.

איתן כבל: הטענה שלהם היא שכשזה הגיע להתכתבות עם המציאות, ורכבים שהם ביקשו להעביר בדיוק על-פי הדין לאחריות היצרן, אין מימוש של האחריות לפי החוק.

איתן כבל: זאת הטענה שלהם.

איתן כבל: משה, זה הסיפור.

איתן כבל: אתה נכנסת לעובי הקורה.

איתן כבל: זה הדבר החשוב מכל הדיון - -

<משה ויצמן: אז אני חוזר בצורה ברורה – הם צודקים.

<משה ויצמן: האחריות צריכה להינתן על-ידי היבואן הישיר גם אם הרכב נקנה בארצות-הברית, והיצרן אמר שהאחריות היא מקומית בלבד.

<משה ויצמן: על זה שלחנו מכתב תשובה ואמרנו שאחריות קבילה פה בארץ על-ידי היבואן הישיר, והוא צריך לממש אותה.

<משה ויצמן: יותר מזה אמרתי שגם פעלנו בצורה של משמעת כדי לקיים את החוק.

<משה ויצמן: יש סעיפים שקשורים לקנסות למי שלא מקיים את החוק.

<משה ויצמן: אנחנו מטילים עליו קנסות.

איתן כבל: יקי, אתה רוצה להתייחס לדברים שלו?

<יעקב אנוך: אני רוצה להתייחס לדברים שנאמרו.

<יעקב אנוך: באותה ישיבה שישבנו אצל משה – יש שני יבואנים שמעורבים, למיטב ידיעתי, כי הם הופיעו בישיבה הזאת.

<יעקב אנוך: אחד מהם אמר בצורה הכי ברורה – היצרן שלי לא נותן אחריות.

<יעקב אנוך: אז עולה השאלה, האם יבואן ישיר צריך לשלם מכיסו כדי לקדם יבואן מקביל?

<יעקב אנוך: הרי זה לא יעבור בשום מקום - -

<קריאות: - - -

<יעקב אנוך: אני לא הפרעתי לכם, אל תפריעו לי.

<יעקב אנוך: תהיו קצת מנומסים.

איתן כבל: יקי, אני הצגתי את העמדה שלכם בצורה מאוד ברורה.

איתן כבל: יכול להיות שיש כאן עניין שצריך לתת עליו את הדעת.

איתן כבל: אולי יקרה נס, ויקי צודק?

איתן כבל: יש פה טענה שצריך לתת עליה את הדעת.

איתן כבל: אני לא מזלזל בה.

<יעקב אנוך: יבואן שני שהיה שם אמר, ואני מצטט – ויתקן אותי משה אם אני לא מצטט מדויק – שעל 90% מהמכוניות מהמותג שלו שמגיעות לארץ, ומגיעות מאירופה יש אחריות שהוא נותן אותה.

<יעקב אנוך: אמרתי במדויק?

<אבנר פלור: נכון.

<יעקב אנוך: 10% מהמכוניות שמגיעות מארצות-הברית שאין להן אחריות יצרן.

<יעקב אנוך: היצרן עושה ביניים.

<יעקב אנוך: איך עושים אחריות?

<יעקב אנוך: מקישים במחשב "אחריות לרכב", היצרן מקבל את זה בצד השני כי הוא משלם, ומישהו הרי צריך לשלם, והוא כותב מהסיבות שלו חזרה ואומר, לא, לרכב הזה אין אחריות במדינת ישראל.

<יעקב אנוך: ואז נשאלת שוב השאלה, האם יבואן ישיר צריך להוציא מכספו ולשלם עבור פיתוח של מישהו אחר?

איתן כבל: יקי, העניין ברור.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו רוצים משפט סיכום בסוף.

<קריאה: - - -

איתן כבל: חבר'ה, באמת.

איתן כבל: יש כאן שאלה שיקי מעלה.

איתן כבל: הוא אומר שיש סיטואציות שהוא אומר, למה אני צריך לשאת - -

<דרור וגשל: למה יכולה לקרות סיטואציה כזאת?

<דרור וגשל: כדי לקבל רישיון מיבואן ישיר היצרן צריך להתחייב לתת אחריות לכל הרכבים שמיובאים מתוצרתו.

<איתי עצמון: היבואן, לא היצרן.

<קריאות: לא, לא.

<קריאות: זה לא מה שכתוב.

<דרור וגשל: מה כתוב?

<קריאה: לאפשר את המימוש לאחריות שהוא נתן.

<קריאה: זה לא אותו דבר.

<דרור וגשל: נכון - - - הרכב.

איתן כבל: אני זוכר שהנושא הזה עלה, והיה ויכוח סביב השאלה בנושא הטריטוריה.

איתן כבל: אני לא זוכר מה החלטנו.

<רון מלכה: אני רון מלכה מ"חן מוטורוס".

<רון מלכה: אני אגיד לך למה, כי מי שניהל אותו היה חבר הכנסת פרי.

<רון מלכה: אתה לא יכולת להגיע, ונאמר בפירוש גם בפרוטוקול שחיפשתי ומצאתי, שנושא הטריטוריה הוחרג אף על פי שהוא מופיע בכתב האחריות, ולא התחשבו בו.

<רון מלכה: זה בפרוטוקול, אפשר לבדוק אותי.

<קריאה: זה לא כתוב.

<קריאה: בדקנו אותך.

<רון מלכה: בוא נבדוק אחר כך עם היועץ המשפטי של הוועדה.

איתן כבל: חבר'ה, אנחנו נבדוק את זה.

<רון מלכה: זה היה בפרוטוקול של הישיבה שניהל חבר הכנסת פרי.

<רון מלכה: הדבר השני שעלה שם או בדיון אחר הוא התחייבות יצרן כדי שלא יהיה המצב שהם מוציאים מכספם.

איתן כבל: זאת החוק, זאת החובה שלהם.

<רון מלכה: היצרן חייב לתת אחריות.

איתן כבל: אוקיי, תודה.

<יורם בונן: לפני הפלפולים המשפטיים אני רוצה לחדד את הדברים בצורה הכי ברורה: אחריות לרכב היצרן נותן.

<יורם בונן: יבואן שהיצרן אומר לו, טפל – לא מעניין אותו אם יש אחריות או לא – הוא מטפל.

<יורם בונן: בסוף השאלה היחידה היא מי אמור לשלם.

<יורם בונן: גם הוצג למשרד התחבורה אפילו באותו מותג שכשהיצרן אומר, טפל, אני משלם אז הוא מטפל.

<יורם בונן: כשהוא אומר שעל מיעוט הרכבים הוא לא יקבל כסף אז הוא לא מטפל.

<יורם בונן: לכן זה עניין של מה שכתוב בפוליסת האחריות.

<יורם בונן: זאת השאלה – האם יש מי שישלם או לא.

<יורם בונן: למה שהעלית, אדוני היושב-ראש, לא רק שזה עלה בישיבה, אלא שאפילו נוסח החוק המקורי תוקן, ובסופו של דבר נוסח החוק שאושר הוא שהיבואן מממש את האחריות שהיצרן נתן.

<יורם בונן: זאת אומרת מבחינתו מה שהיצרן אומר שיש, יש; מה שאין, אין.

איתן כבל: תודה.

<משה ויצמן: אני חושב שזה דיון חוזר בעניין הזה וחבל, כי החוק היה מאוד ברור, והפרוטוקול היה מאוד ברור בעניין הזה.

<משה ויצמן: אנחנו לא מדברים על צדק ועל היגיון.

איתן כבל: אני מתכוון על ההתכתבות עם החוק.

<משה ויצמן: הפרשנות היא מאוד ברורה בעניין הזה.

<משה ויצמן: צריך גם להסתכל על הצד השני.

<משה ויצמן: בסוף יש פה שחקנים שמייבאים רכבים, והם יודעים ואומרים ללקוחות שהרכב מגיע עם אחריות, נקנה עם אחריות - -

<דידי רוזנפלד: זאת הבעיה.

<דידי רוזנפלד: למה הם אומרים את זה?

<יורם בונן: זאת הבעיה.

<משה ויצמן: - - עכשיו השאלה מי יממש אותה היא לא שאלה לגבי הצרכן - -

<יורם בונן: זאת לא השאלה מי יממש, אלא האם יש מה לממש.

<יורם בונן: השאלה למה קונים רכב בלי אחריות, ואומרים ללקוח שיש.

איתן כבל: סליחה.

<חיים לוי: הוא הטיח בנו דברים עכשיו שאנחנו קונים בלי אחריות.

<חיים לוי: זה לא בסדר.

איתן כבל: חברים.

<קריאות: אתה קונה עם אחריות - - -

איתן כבל: חברים יקרים, אני לא אתחרה בכם בהטחת ההאשמות אחד באחר.

איתן כבל: אף אחד מכם לא מסכן.

איתן כבל: תרגיעו.

איתן כבל: נו, באמת.

איתן כבל: מחר אזיל דמעה.

איתן כבל: הוא הטיח בי, אני הטחתי בו.

איתן כבל: תירגעו כולכם.

איתן כבל: אני רוצה להתקדם עם העניין.

איתן כבל: כיוון שלא נסיים את זה היום כיוון שממילא אנחנו נדרשים - -

<אבנר פלור: - - - אבל רק את הסעיף הזה.

איתן כבל: נסיים.

איתן כבל: מה אתה כל הזמן בלחץ?

<אבנר פלור: זאת אחת המטרות שאני פה, שנסיים כמה שיותר מהר.

איתן כבל: אתה חושב שנהיית פה בריון קשקשים מאיים עלי?

<אבנר פלור: לא אמרתי.

איתן כבל: אני רק מסתכל על אבנר, כל תזוזה בעין שלו מבהילה אותי, ואני אומר, בוא נתקדם בסעיף.

איתן כבל: מה אני מבקש?

איתן כבל: אנחנו נסיים את מה שצריך לסיים.

איתן כבל: רק סביב העניין הזה – זאת נקודה מאוד עקרונית.

איתן כבל: אני לא רוצה להשאיר אותה לפרשנות.

איתן כבל: אני אומר את זה בצורה ברורה – אם אנחנו נדרשים להביא תיקון לחוק כדי שהדברים לא יהיו נתונים לפרשנות.

איתן כבל: אסור שסביב העניין הזה יהיה גרם של פרשנות.

איתן כבל: ההתמודדות עם הסעיף הזה חייבת להיות חלוטה ברמה הכי מקסימלית שיש.

איתן כבל: אם אנחנו עשינו 300 ומשהו סעיפים, וזה אחד מסעיפי – אין חוק בעצם.

<דרור וגשל: לכן הפרשנות הזאת מופרכת.

איתן כבל: דרור, אני לא נכנס לזה.

איתן כבל: אני לא משפטן.

איתן כבל: אני לא רוצה להיכנס עכשיו לפלפולים.

איתן כבל: אתה מבין את העניין?

איתן כבל: הרי ברור.

איתן כבל: מה אתה חושב, הם פראיירים?

<דרור וגשל: לא, עדיף לתקן.

איתן כבל: יש לי שאלה אליך – אתה חושב שהם פראיירים?

איתן כבל: לא, הם לא.

איתן כבל: הם יודעים לתת עבודה.

איתן כבל: אני אמרתי את זה מהתחלה.

איתן כבל: מה שאני מנסה לומר זה שבעניין הזה אני לא רוצה שיהיה מקום לפרשנות.

איתן כבל: אם המשמעות היא שאתם חוזרים הביתה וקוראים את זה אחרי השיחות שנפגשתם איתם – כי לשיטתי, עזוב פרשנות – אם יש לקונה שפה צריך לתת עליה את הדעת כדי שהדברים יובהרו צריך לשים אותה.

איתן כבל: אני רוצה שזה יהיה ברור.

איתן כבל: אני אומר לכם, אם הסעיף הזה לא יתוקן בצורה ברורה אני לא אקדם את החוק כי אין שום משמעות.

איתן כבל: אני לא רוצה להיות חתום על חוק או להוביל חקיקה שעל סעיף הליבה יש מחלוקת.

<דרור וגשל: רק להבהיר – משרד התחבורה הוציא הבהרה מאוד ברורה.

איתן כבל: הבנתי.

איתן כבל: דרור, אני לא רוצה שעורך דין אחד יתפרנס מהסעיף הזה.

איתן כבל: זה סעיף שאני רוצה אותו חלוט, ברור.

איתן כבל: זה צריך להיות אדני ברזל.

איתן כבל: אם זה לא באדני ברזל אנחנו יכולים לקחת את החוק ולזרוק אותו לפח האשפה של ההיסטוריה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כל התיקון שאנחנו עושים לא שווה.

איתן כבל: לכן אני לא רוצה להתווכח בשלב הזה - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני לא רוצה הטלת מיליון שקל.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה לא מה שיפתור את הבעיה.

איתן כבל: אני לא מחפש עכשיו בעיות של הטלת עיצומים.

איתן כבל: זה לא מעניין אותי.

איתן כבל: יש פה חוק שיש לו כוונה מאוד מוגדרת, מאוד ברורה, מאוד משמעותית, מאוד דרמטית בהתנהלות של השוק.

איתן כבל: לכן אני מבקש לתת לי תיקון לחוק שטס.

<איתי עצמון: אני גם מבקש להתייחס לעניין הזה.

<איתי עצמון: אני לא חושב שהמקום שלי הוא לפרש את החוק.

<איתי עצמון: מרגע שהחוק נחקק, כידוע, מלאכת הפרשנות נתונה לבתי המשפט ולמשרדי הממשלה ככל שהעניין מגיע לפתחם של אלה ואלה.

<איתי עצמון: אני רק יכול לומר מה הכוונה שלי כאשר ניסחתי את הצעת החוק.

<איתי עצמון: אם אנחנו כתבנו בסעיף 41 שכדי לקבל רישיון יבואן ישיר על מבקש הרישיון להמציא למנהל כתב התחייבות מאת יצרן רכב בחו"ל לאפשר את מימוש האחריות שנתן היצרן – אם אין אחריות מה המשמעות לסעיף?

<יורם בונן: אבל הוא מאפשר את זה.

<איתי עצמון: אבל מה המשמעות לסעיף?

<יורם בונן: - - -

<איתי עצמון: רק אין אחריות.

<יורם בונן: לא, זאת פוליסת ביטוח.

<יורם בונן: אתה לא יכול לקנות פוליסת ביטוח נגד נזקי מים ולהגיד, פרצה לי שריפה.

<אבנר פלור: יש לו אחריות.

<יורם בונן: הוא מממש את האחריות שהוא נתן בחו"ל.

<יורם בונן: אל תקראו רבע משפט.

<אבנר פלור: אבל לרכב יש אחריות, רק אתם מפרשנים - -

<יורם בונן: הוא נתן אחריות שתקפה בטריטוריה מסוימת.

<יורם בונן: את האחריות הזאת הוא מוכן לממש.

<יורם בונן: מה הבעיה?

<יורם בונן: אתה רוצה שהוא ייתן אחריות אחרת.

<קריאות: - - -

<יורם בונן: אז שלא - - - את הרכבים האלה.

<יורם בונן: עובדה שיש 90% בלי הגבלה - -

<קריאות: - - -

<יורם בונן: אני אגיד לך יותר מזה – יכול להיות שמישהו מקבל הנחה כשאומרים לו, אין לך אחריות במדינה שאתה לוקח אליה את הרכב?

<יורם בונן: יכול להיות שבגלל זה הוא יקבל הנחה על הרכב?

<קריאות: יכול להיות.

<יורם בונן: אבל אז מי שצריך לשלם זה היבואן - -

<קריאות: - - -

<יורם בונן: יכול להיות שהוא היה צריך להגיד ללקוח, תקשיב, אין אחריות לרכב?

<קריאות: - - -

איתן כבל: אני מפזר את אסיפת הבחירות הזאת על הסעיף הזה.

<דרור וגשל: רק שיובהר שהבקשה לתיקון החוק לא באה רק כדי להבהיר את המצב הקיים של מה שאומר החוק היום לשיטתנו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יכול להיות שיש מקום גם לתקן.

איתן כבל: דרור, אני הבנתי.

איתן כבל: זה שאחרים לא מבינים את מה שכתבתם זאת בעיה שלהם.

איתן כבל: אני מבהיר לפרוטוקול.

איתן כבל: אני בא מהמקום הזה, ואומר לכם: זה לא חשוב.

איתן כבל: אין כאן שאלה של צדק.

איתן כבל: יש שאלה של מה שהתכוונו, ואיך זה מתכתב עם המציאות.

איתן כבל: אולי חוץ מסיפור החלפים זה הדבר הכי דרמטי שיש בחוק.

איתן כבל: וטוב שמתווכחים עכשיו.

<אבנר פלור: גם נעשתה לוועדה עבודה של מומחה שבדק את זה, חנן אהרון.

איתן כבל: גם משרד התחבורה עשה עבודה מצוינת.

<אבנר פלור: - - -

איתן כבל: עזוב אותי עכשיו, תן לי מה נתן או לא נתן.

<אבנר פלור: אבל חשוב להציג - - -.

<אבנר פלור: חשוב להדגיש.

<קריאות: - - -

איתן כבל: אבנר, יש לי שאלה – אני לא במקום לחלק ציונים לאף אחד.

איתן כבל: למה אמרת את זה?

<אבנר פלור: יש לי שר ומנכ"ל שנותנים לי ציונים.

איתן כבל: למה אמרת את זה, אבנר?

<אבנר פלור: מכיוון שאני רוצה לומר שהסעיף הזה הוא סעיף ליבתי - - -

איתן כבל: בוודאי.

<אבנר פלור: - - והוא נתקבל מכך שלמדנו מה קורה בעולם, ולא רק זה – גם הוועדה עשתה עבודה.

<אבנר פלור: מומחה בשם חנן אהרון עשה עבודה.

<יורם בונן: שנתן בדיוק את הדוגמה שיקי נתן עכשיו על - - -

<אבנר פלור: הוא עשה עבודה וגם הייתה עמדה שלנו.

<יעקב אנוך: בוא נקרא את העבודה של המומחה.

איתן כבל: יהודה, אבנר, יקי, חברות וחברים, העניין ברור.

איתן כבל: אני רוצה שהסעיף הזה יובהר בצורה מאוד ברורה כדי שלא נידרש לכל השיח הזה.

איתן כבל: מה אנחנו מאשרים עכשיו?

<דידי רוזנפלד: רגע, תחזור לסעיף האמתי.

איתן כבל: לא, לא.

<איתי עצמון: הסעיף שהוועדה מתבקשת לאשר כרגע הוא סעיף 9(1) לעניין הוראת השעה.

<איתי עצמון: השאלה אם יש לכם הצעת נוסח שתבהיר את ההבדל בין שני הסוגים כי נשמעה כאן הערה נכונה של איגוד היבואנים.

<דוד טמיר: אנחנו מבינים את ההערה על הנוסח שאנחנו מציגים - -

איתן כבל: אתה לא חייב לתת אותה עכשיו.

איתן כבל: מבחינתם זה טוב.

איתן כבל: הם מקבלים את התיקון.

איתן כבל: אז למה לנו סתם לעכב?

איתן כבל: אחרי התיקון שגם הניח את דעתם של היבואנים – מי בעד?

עבד אל חכים חאג' יחיא: קודם כול, יש לכם הערות?

איתן כבל: לא, אין להם.

איתן כבל: בעד סעיף 9(1) – פה-אחד

איתן כבל: נמנעים – אין

איתן כבל: סעיף 9(1) אושר.

<איתי עצמון: אני מציע שנדלג על פסקה (2) כי היא קשורה לתיקונים שנוגעים לסיווג הראשי של רכב.

<לנה גרשקוביץ: היא לא קשורה.

<דוד טמיר: מדובר בתיקון שמכיל את ההוראות של הדירקטיבה האירופית על רכב נוסעים ורכב מסחרי בלבד.

<דוד טמיר: לכן זה מייתר את יתר סוגי הרכב.

<איתי עצמון: אתה מדבר על פסקה (2) כרגע?

<דוד טמיר: כן.

<דוד טמיר: זה לא קשור לנושא העיקרי.

<איתי עצמון: זה קשור לעניין הזה כיוון שסעיף 253 קובע הוראות שעה לעניין חובות היבואנים הישירים.

<איתי עצמון: אתם מציעים לשנות את ההבחנה שהייתה בין רכב שאינו אופנוע לבין רכב שהוא אופנוע, ומציעים שסעיף (ב) יחול לא רק על רכב מסוג אופנוע, אלא רכב שהוא רכב נוסעים או רכב מסחרי, כלומר סוגי רכב נוספים.

<איתי עצמון: השאלה אם התיקון שאתם מציעים כאן לא מחייב תיקונים בפסקות נוספות שמחריגות את הסעיפים בחוק העיקרי לעניין מחויבויות היבואנים הישירים לטפל בכל רכב מתוצר שמביאים יבואנים אחרים.

<דוד טמיר: אבל אנחנו רוצים לעשות את התיקון הזה כי, לדעתנו, הוא יותר נכון.

<דוד טמיר: אנחנו לא רוצים שהחובות שמפורטות היום במסגרת סעיף (ב) שפטורות ביחס לאופנוע – אנחנו חושבים שנכון להחיל את הפטורים האלה גם ביחס לרכב מסוג מכונה ניידת וגם לגבי רכבים מסוגים אחרים.

<דוד טמיר: אנחנו רוצים שכשנעשה את ההסדר שעליו אנחנו מדברים בנושא סיווג ראשי ההסדר שנגיע אליו יחול בהתאמה גם במקרים האלה.

<איתי עצמון: אני אומר לך מה המשמעות של התיקון.

<איתי עצמון: למעשה, אם סעיף קטן (ב) יתוקן כפי שאתם מציעים אז הוראות סעיפים 42, 49 ו-50 שנוגעים לחובות היבואנים לא יחולו לעניין רכב מתוצר שיבואן ראשי אינו מייבא לישראל.

<איתי עצמון: זאת התוצאה שאתם מתכוונים אליה?

<דוד טמיר: אמת.

<איתי עצמון: גם לאור התיקון שאתם מבקשים לקבוע בנושא סיווג ראשי של רכב – תיקונים שדילגנו עליהם עכשיו?

<דוד טמיר: כן.

<דוד טמיר: כשאנחנו נתקן את זה, זה יחול כאן בהתאמה.

<דידי רוזנפלד: זה לא יחול.

<איתי עצמון: אדוני, מכיוון שהצעת החוק לא מגיעה לכלל סיום בדיון הזה אני מציע בכל זאת לבדוק את התיקון לסעיף 253, ולראות אם יש צורך להראות כמה תיקונים לאור התיקונים האחרים המוצעים שהוועדה דילגה עליהם עכשיו.

<סיגלית בן ששון: אני מטעם חטיבת יבואני צמ"ה ומלגזות בלשכת המסחר.

<סיגלית בן ששון: יש בעיה.

<סיגלית בן ששון: התיקון הזה הוא פלסתר אחד קטן לבעיה מאוד מרכזית בחוק שהיא הגדרת "רכב".

<סיגלית בן ששון: הגדרת רכב בחוק היא הגדרה רחבה בפקודת התעבורה, והיא חלה על כל סוגי כלי הרכב הכי מיוחדים שיש – מכונה ניידת שזה כל הציוד המכני ההנדסי, רכינוע, גלגינוע, רכב תפעולי, קלנועית, אופניים חשמליים – הכול נכנס תחת החוק.

<סיגלית בן ששון: כשחוקקנו את החוק זה לא היה כל כך מובן.

<סיגלית בן ששון: יבואני צמ"ה ומלגזות לא היו מעורבים בתהליך חקיקה, והחוק לא מתאים לעולם צמ"ה ומלגזות, וליתר סוגי כלי הרכב.

<סיגלית בן ששון: התיקון פה הוא ממש פלסתר.

<סיגלית בן ששון: בחודשים האחרונים אנחנו מנסים לראות מול משרד התחבורה איך מתאימים את החוק כדי שהוא יחול על העולם המיוחד הזה, ונתקלים בהרבה בעיות כי הבעיה המרכזית היא הגדרת "רכב" בחוק.

<סיגלית בן ששון: אנחנו מציעים – ואנחנו חושבים שזה הדבר העיקרי – לשנות את ההגדרה של רכב כמו שהיה בצו הפיקוח על מצרכים ושירותים (ייבוא רכב), שהותאם בדיוק לכלי הרכב הפרטיים, לאוטובוסים ולמשאיות – לדברים שאנחנו חושבים עליהם כשחוקקנו את החוק.

<סיגלית בן ששון: ברשותך, אדוני, נמצא פה יושב-ראש החטיבה, קצת הסבר כדי שתבינו מהו העולם המיוחד הזה של צמ"ה ומלגזות.

איתן כבל: איפה מפקד החטיבה?

איתן כבל: בבקשה.

<עמוס ברהמס: שמי עמוס ברהמס, ואני מייצג כאן את כל יבואני הצמ"ה והמלגזות מטעם לשכת המסחר בתל-אביב.

<עמוס ברהמס: מדובר בכ-7,000 מכונות בשנה שנמכרות חדשות בארץ ועוד כ-900 משומשות.

<עמוס ברהמס: כשאני אומר "משומשות" זה שנה.

<עמוס ברהמס: מותר לייבא מכונות צמ"ה עד בנות 12.

<עמוס ברהמס: כלומר כלים שלא עומדים בשום סטנדרט של איכות הסביבה - -

איתן כבל: יש לי דה ז'בו.

<סיגלית בן ששון: דיברנו על זה, אדוני - -

איתן כבל: אתה יודע למה נזכרתי?

איתן כבל: בעיקר בגלל הפתיח שלך.

איתן כבל: כי אז בדיוק עלתה הטענה שנגעה לעובדה שרכבי צמ"ה נחשבים עדיין לא חדשים בתקופה שמנית.

<משה ויצמן: כן, דיברנו על זה בעבר.

<משה ויצמן: אתה צודק.

<משה ויצמן: אבל האמירה הזאת מאוד נכונה – שוק הצמ"ה הוא מאוד משוכלל.

<משה ויצמן: מתקיימת שם תחרות מאוד ערה.

<משה ויצמן: אין שם עניין של בטיחות.

<משה ויצמן: לא שאין לו פוטנציאל, אבל יש נהלים וחוקים שמסדירים את עולם הצמ"ה.

<משה ויצמן: החוק בחלק מהסעיפים שלו דווקא מייצר בירוקרטיה וחוסם את התחרות.

<משה ויצמן: לכן האמירה היא נכונה באופן עקרוני, וצריך סעיף שמגדיר מהו רכב כי החוק עסק ברכבים מסוג M1, N1.

<דידי רוזנפלד: אז למה לא הבאתם?

איתן כבל: אין בעיה.

איתן כבל: תביאו.

איתן כבל: הנה, הוא כבר ענה לך עוד לפני - - - אבל הגעת לפה, אז דבר.

<איתי עצמון: למה לא כללתם את הנושא הזה בהצעת החוק?

איתן כבל: לא חשוב.

איתן כבל: לא נורא.

<עמוס ברהמס: אמנם מדובר ב-7,000 כלים בשנה, אבל הכלים האלה נמכרים על-ידי למעלה מ-300 יצרנים שונים.

<עמוס ברהמס: כלומר הכמויות פר יצרן הן קטנות מאוד יחסית לעולם הרכב.

<עמוס ברהמס: אתם מדברים פה על 150 קילומטר נסועה לרכב חדש – רוב הכלים שאנחנו מוכרים נוסעים בפול גז 2 קילומטר לשעה.

<עמוס ברהמס: כך ש-150 קילומטר תצטרכו לקחת הרבה זמן.

<עמוס ברהמס: יש הרבה דברים שפשוט לא מתאימים.

<עמוס ברהמס: נכון להיום, אם אנחנו רוצים לעמוד בחוק כל יבואני הצמ"ה הם בעצם פושעים כי אנחנו עוברים על החוק כפי שהוא רשום.

<עמוס ברהמס: למשל בנושא ניידות שירות.

<עמוס ברהמס: ההגדרה של ניידת שירות בצמ"ה היא לגמרי שונה מניידת שירות של רכב פרטי.

<עמוס ברהמס: כך שאנחנו ממש לא שייכים לחוק הזה.

<עמוס ברהמס: הוכנסנו לחוק הזה בדרך לא ברורה.

<עמוס ברהמס: כל הכלים שאנחנו מייבאים, למעשה, לא צריכים להיות כלולים בחוק.

<לאה ורון: אני מניחה שפניתם למשרד התחבורה בעניין הזה.

<לאה ורון: נכון?

<עמוס ברהמס: אנחנו משתתפים בוועדות במשרד התחבורה.

<עמוס ברהמס: משרד התחבורה ביקש מאתנו היבואנים להשתתף בוועדות, וכביכול לצאת מהפלונטר.

<עמוס ברהמס: אבל בכל מקום שאנחנו מתקדמים אנחנו נתקלים בכך שהחוק לא מתאים.

<עמוס ברהמס: זה לא עניין של הגדרה כזאת או אחרת - -

<משה ויצמן: צריך סעיף שמגדיר את הרכב בחקיקה ראשית.

<משה ויצמן: יש לנו כבר סעיף כזה.

<לאה ורון: - - -

איתן כבל: את זה הבנתי.

איתן כבל: רק אמרתי, הוא כבר הגיע לכאן והכין את הנאום, אז נאפשר לו.

<אבנר פלור: אדוני היושב-ראש, אני מבקש אם אפשר לאשר את הסעיף הזה חוץ מהסעיף שיש בו בעיה של הסיווג, כדי שנוכל להתקדם עם הקריאה השנייה והשלישית.

איתן כבל: אתה מסיר - -

<אבנר פלור: לא.

<אבנר פלור: אני מבקש את הסעיפים שאישרנו כדי שנוכל להתקדם לקריאה שנייה ולשלישית.

<דידי רוזנפלד: עד שהממשלה תיפול.

<דידי רוזנפלד: אתה לא מבין?

איתן כבל: זה עוד דיון אחד, ואני גומר את זה.

<אבנר פלור: אני מבקש.

איתן כבל: כל אחד בא מהניסיון שלו.

איתן כבל: מהניסיון שלי אם תפצל תמצא את עצמך לא מביא לי את זה בלו"ז הקבוע.

איתן כבל: שמע לי, כי אני אומר לך מניסיון כי זה טבעו של אדם.

איתן כבל: אני מציע לך שתביא את התיקון, ונעשה דיון לאלתר.

איתן כבל: עשינו את זה לך יותר מפעם אחת.

<אבנר פלור: כן, כן.

<לאה ורון: הוא יודע.

איתן כבל: הוא אמר.

איתן כבל: תביא את זה.

איתן כבל: אם לא, תאמין לי, זה לא יובא בלו"ז.

איתן כבל: תאמין לי – "ידע שור קונהו, וחמור אבוס בעליו".

איתן כבל: אנחנו מכירים איך העבודה מתנהלת.

<משה ויצמן: רק נוסיף את התיקון של הצמ"ה.

איתן כבל: כן.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: גם התיקון שאני ביקשתי.

איתן כבל: זה ברור.

איתן כבל: עוד משהו יש לנו פה?

איתן כבל: רצית מר בונן לומר משהו?

<יורם בונן: אם לא מצביעים אז לא.

<דרור וגשל: אדוני, אתה רוצה שגם נביא את התיקון שביקשת על סעיף 41?

איתן כבל: בוודאי.

איתן כבל: ברור כשמש לאור הירח.

איתן כבל: אמרתי שאני לא אקדם את החוק בלי שזה יובא מתוקן.

איתן כבל: תודה רבה לכם, הישיבה נעולה.