ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 629, 2017-12-05 12:40

איתן כבל: שלום לכולם, גברתי מנהלת הוועדה, היועצת המשפטית ברוכה הבאה, יעל המתרגמת בשפת הסימנים ברוכה הבאה, רשמת, דובר, חבריי חברי הכנסת, הנושא שנמצא על סדר יומנו – הצעת חוק חניה לנכים (תיקון מס' 6) (חניה במקום מוסדר לנכים שיועד לרכב מסוים).

איתן כבל: הצעת החוק היא של הממשלה.

איתן כבל: חוה, בבקשה גברתי.

<חוה ראובני: תודה רבה אדוני.

<חוה ראובני: הצעת החוק הזאת התחילה במכתב שקיבלנו מאזרח.

<חוה ראובני: המכתב ארוך, אני אקרא מתוכו רק שלושה משפטים: אני ואשתי תושבי חדרה, בני 83, שנינו עם נכות 92% לצמיתות מהמוסד לביטוח לאומי, עם מקום חניה ממוספרת לרכבי מספר רישוי כך וכך.

<חוה ראובני: בבניין מגוריי שש קומות: קומת מרתף שבעבר שימש כאולם שמחות, קומת חנויות בת 10 חנויות ומחסנים, וארבע קומות עם 16 דירות מגורים, ורק שלושה מקומות חניה של הבניין עצמו.

<חוה ראובני: כמובן כשהתיאור הוא כזה, לאחרונה היו מספר מקרים של חניה במקום החניה הממוספרת שלי, לעתים גם שתיים באותו יום, ואחר כך הוא מכניס את הפירוט.

<חוה ראובני: המצב מבחינתו, גם אם אלה שתופסים את מקום החניה הממוספרת שלו הם רכבי נכים, מבחינתו זה כאילו לא הקצו לו מקום.

איתן כבל: נכון.

<חוה ראובני: וכאן אנחנו מדברים על שני נכים, נכים קשים, מקום לרכב אחד.

<חוה ראובני: הקושי המשפטי באכיפה בדבר הזה – ואי אפשר היה לאכוף – נובע מכך, שלכאורה חניה במקום כזה היא חניה אסורה, כי זה מקום שמיועד לרכב מסוים.

<חוה ראובני: יחד עם זאת, חוק חניה לנכים קובע שלנכה מותר לחנות במקום שבו החניה אסורה.

<חוה ראובני: יש רשימה סגורה של איסורי חניה, שחלים גם על רכב שנושא תג נכה.

<חוה ראובני: הצעת החוק נועדה להוסיף לרשימה הזאת עוד סוג איסור חניה – שאסור יהיה גם לרכב שנושא תג נכה לחנות במקום שיועד בתמרור לחניה של רכב נכה מסוים, ועל ידי זה להבטיח לנכה, שקיבל מקום חניה מסוים, ליד הבית, לפעמים ליד מקום העבודה שלו, במידה וזה מתוחם רק בימים ושעות, אז רק באותם ימים ושעות שזה יהיה שמור לו, ורק לו ולא לא אחד אחר, כולל לא לנכים אחרים.

<שמחה בניטה: קודם כל, אני מברכת על הדיון הזה.

<שמחה בניטה: מלבד זה, לצערי, אנשים משכפלים את תו החניה או מקבלים תו חניה לילד או לאבא נכה, נוסעים בפרייבט, אתה רואה אותם חונים עם תו חניה כשהם בריאים.

<שמחה בניטה: הנכה עבורו קיבלו את התו זה לא האדם שנכנס לאוטו.

<שמחה בניטה: לצערי, זה קורה הרבה מאוד בשטח, והמשטרה אומרת שהיא לא יכולה לעשות כלום, כיוון שיש תו נכה.

<שמחה בניטה: אני חושבת שצריכים להגביל בהיתר חניה במקומות חניה רגילים שהעירייה מקצה לנכים – התו הכחול המפורסם הבין-לאומי – שאם יוצא משם אדם בריא, עם כל הכבוד, זה שאתה משתמש באוטו של הבן שלך, דוד שלך או של אבא שלך, החוק הוא שהנכה צריך להיות באוטו; שלא יהיה מצב שבגלל שאני רוצה לבלות, אני משתמשת בתו הזה ומקום חניה לנכים לא נשאר.

איתן כבל: תודה שמחה, העניין ברור.

איתן כבל: הצעת החוק היא מאוד פשוטה וברורה.

איתן כבל: כדי שלא נתע

איתן כבל: כב, בוא נתקדם כדי שנוציא את התיקון הזה כבר היום.

<ישראל אבן זהב: קודם כל, אני מברך על החוק הזה, זה חוק נכון וטוב.

<ישראל אבן זהב: אני רוצה להעלות נקודה נוספת לחוק חניה לנכים על נושא האכיפה שבתגי חניה.

<ישראל אבן זהב: הכוונה היא לשימוש לרעה בתגי חניה.

<ישראל אבן זהב: כיום, למעשה, משטרת ישראל לא רושמת דוחות על שימוש לרעה.

<ישראל אבן זהב: אני חושב שאני יודע את הסיבה, אבל אולי חוה תסביר יותר טוב ממני.

איתן כבל: יש כאן נציגות למשטרה, שהיא תיתן את ההתייחסות.

<ישראל אבן זהב: כי מי שמשתמש לרעה בתג חניה לנכה, זאת עבירה פלילית, ושופטי התעבורה לא ששים לדון בעבירות פליליות, למיטב ידיעתי.

איתן כבל: אתה צודק.

<ישראל אבן זהב: הקנס הוא גם מאוד גבוה, אז צריך באיזשהו מקום לשנות את הדבר הזה, ששוטרי תנועה – גם מתנדבים וגם שוטרים – יוכלו לאכוף את החוק הזה, אולי אפילו להוריד את הקנס, נניח ל-5,000 שקל ולא זימון למשפט, פשוט לקבוע שזאת עבירת תעבורה נוספת, וככה ירווח לכולם.

<ישראל אבן זהב: תודה.

<רויטל סבירסקי: אני רוצה להביא כאן בקצרה את עמדתה של עמותת נגישות ישראל, שתומכת בתיקון.

<רויטל סבירסקי: לא יתכן שמקום חניה ממוספר לא יהיה זמין לאדם עם מוגבלות שגר באותו מקום, וגם אפס סובלנות לתגי נכים שתופסים את מקום החניה.

<רחמים קייסי: תמיד כשחוסמים לי את החניה, ויש לי תמרור עם מספר, המשטרה מאתרת את הנהג, מודיעה לו שהוא צריך להזיז את הרכב וככה זה נגמר, וככה קורה שחוסמים אותי כל פעם.

<רחמים קייסי: יכול להיות שאני אחכה גם שעתיים עד שיאתרו את הנהג, ואני נשאר באוטו ולא יכול להחנות.

<טטיאנה קדוצ'קין: אני נציגת תנועת "נתגבר", של "נכים שקופים", שיש כאן מעט מהם, כי רובם לא יכולים לצאת מהבית.

<טטיאנה קדוצ'קין: אלה אנשים שלא רואים את הנכות שלהם, אבל זה לא אומר שהם זקוקים לפחות.

<טטיאנה קדוצ'קין: בחוק הזה שמציעים לא הכניסו דיור ציבורי לחוק.

<טטיאנה קדוצ'קין: אנשים על כיסא גלגלים מקבלים סכום אחד, אבל האנשים שלנו מקבלים אך ורק 770 שקל סיוע לשכר דירה.

<אניטה בניטה: זה לא קשור.

<טטיאנה קדוצ'קין: אם הנכים הקשים מקבלים 2,500 או 2,600 לעומת 770 שקל שאיזה עמותה נותנת להם כסף והם בוכים: מה לקנות?

<טטיאנה קדוצ'קין: אוכל או תרופות?

<טטיאנה קדוצ'קין: בגלל 200 שקל אחר כך חוזרים אלי ובוכים.

<אניטה בניטה: זה לא קשור.

איתן כבל: זה לא הנושא שדנים בו עכשיו.

איתן כבל: כבר ביקשתי ממך פעם אחת לשלוח מכתב ליושב ראש ועדת הכלכלה.

איתן כבל: אני מבטיח לך שאני אבדוק את העניין הזה, כך שבדיון שיהיה בקרוב על הדיור הציבורי, אנחנו נעלה את זה.

<טטיאנה קדוצ'קין: יש לי בקשה מכל חברי הכנסת לא לחתום על החוק, אם לא תהיה שם ההמלצה של ירון זליכה.

<טטיאנה קדוצ'קין: תודה רבה לך.

<חדוה יצחקי כהו: שלום, שמי חדוה יצחקי כהן, אני מחולון ובאתי לייצג את עצמי, בעניין חניית הנכים כמובן.

<חדוה יצחקי כהו: לפי החוק, חניה לנכים, חוק כללי, מותר להעמיד עמוד עבור חניית נכים רק לנכה שהניידות שלו היא 60% ומעלה.

<חדוה יצחקי כהו: 60% ומעלה זה יותר מרגל אחת פצועה או משותקת.

<חדוה יצחקי כהו: לי יש שיתוק חלקי ברגל אחת ולי יש לא יותר מ-50% נכות.

<חדוה יצחקי כהו: אני לא יכולה ללכת יותר מ-10 מטר, אני נעזרת בכיסא גלגלים, גם קניתי לאחרונה קלנועית, כי הידיים שלי כאבו מכיסא הגלגלים.

<חדוה יצחקי כהו: משרד הבריאות אישר לי כיסא גלגלים, וכשהגשתי ערעור בשביל לבקש מעלון עבור כיסא הגלגלים, לא אישרו לי, כלומר: מאשרים לי כיסא גלגלים, אבל אני אמורה להוריד אותו מהאוטו ולהעלות אותו חזרה.

<חדוה יצחקי כהו: את העניין הזה אני כבר לא מבינה.

<חדוה יצחקי כהו: לגבי החניה והעמוד, אני חושבת שהחוק צריך להיות אינדיבידואלי ולא כולל, כי יש באמת אנשים שיש להם 60% והם גם שכנים שלי והם יכולים ללכת מהבית עד רחוק, ואני 10 מטר מהחניה עד הבית שלי לא מסוגלת ללכת.

<חדוה יצחקי כהו: היא דיברה על אנשים שחונים בשביל משפחה.

<חדוה יצחקי כהו: אני עומדת באמצע הכביש, אני עולה הביתה ומישהו מהמשפחה הולך וחונה איפה שהוא, כי אין לי חניית נכים.

<חדוה יצחקי כהו: באזור שלי אין בכלל חניית נכים.

<חדוה יצחקי כהו: אני חושבת שכל אזור, לא רק אזור ציבורי, כל אזור חניה צריך להיות מוסדר בחוק, שיהיו כמה חניות נכים פנויות, בלי מספר, כללי, כך שאדם נכה שמגיע לאזור, תהיה לו אפשרות לחנות.

<חדוה יצחקי כהו: אצלנו בשכונה הולך ונהיה הרבה יותר עמוס וצפוף, אפילו על המדרכה אין איפה להחנות, אני פשוט עומדת באמצע הכביש ומחכה שמישהו יבוא.

<חדוה יצחקי כהו: זה דבר מאוד לא מכבד ומאוד עצוב ומאוד קשה.

<חדוה יצחקי כהו: בעניין הזה אני לא יודעת מה לעשות.

איתן כבל: תודה גברתי.

איתן כבל: אני אנסה להשיב לשאלות שלך.

איתן כבל: לגבי ה-60%-50%, לנו כמובן אין שום יכולת להשפיע או להתערב בעניין הזה, אלה עניינים שנוגעים לגורמים שמטפלים בעניין הזה.

איתן כבל: אני יודע שזאת ויה דולורוזה לא קטנה.

<חדוה יצחקי כהן: מי?

איתן כבל: מי שמגדיר.

<חדווה יצחקי כהן: זה לא ביטוח לאומי, זה משרד התחבורה.

איתן כבל: הנחת העבודה שלי היא כזו, שמי שקובע את האחוזים זה הביטוח הלאומי, ומשרד התחבורה, כנראה בתיאום עם הביטוח הלאומי – חוה תענה על הקטע הזה.

<חוה ראובני: יש הגדרת נכה בחוק חניה לנכים, מי זכאי לתג חניה לנכה.

<חוה ראובני: אחת החלופות שיש לו 60% נכות לפחות ותנועתו בדרכים בלי רכב עלולה לערער את מצב בריאותו.

<חוה ראובני: חלופה נוספת היא שהוא מוגבל בהליכה וזקוק לכיסא גלגלים לצורך ניידותו.

<חוה ראובני: שלוש, שהוא נכה הזקוק לרכב כאמצעי תנועה בגלל רגליו הנכות.

<חוה ראובני: אני רופאה קטנה מאוד, ובוודאי את מצבך הספציפי אני לא מכירה, אבל לפי התיאור את אמורה להיכנס לחלופה השנייה.

איתן כבל: את אמורה להיכנס לקטגוריה הזו.

<חדוה יצחקי כהן: אבל אני רק 50%.

<חוה ראובני: מי שמוגבל בהליכה, זה לעניין תג נכה.

<חוה ראובני: אופרה אחרת, שהיא כבר לא משרד התחבורה, זה הקצאת המקומות, שזה בסמכות השלטון המקומי, הרשות המקומית.

<חוה ראובני: יושבת כאן נציגת מרכז השלטון המקומי, שאולי תוכל לדבר יותר על הבסיס החוקי והמדיניות לפיה הם עושים את זה.

<חוה ראובני: לאחרונה עבר תיקון מס' 7 לחוק חניה לנכים שאושר במושב הקודם.

<חוה ראובני: שם הם מגדירים, מתי חובה על הרשות המקומית להקצות מקום חניה לנכה ליד הבית.

<חוה ראובני: עם זאת, זה לא שולל את סמכותה של הרשות המקומית להקצות במצבים אחרים, בתנאים אחרים.

<מירה סלומון: בהמשך לדברים שנאמרו על ידי נציגת הלשכה המשפטית של משרד התחבורה, חוה, יש חובת מינימום של הצבת מקום חניה מסומן בסמוך לביתו, במסגרת תיקון שנעשה זה לא מכבר.

<מירה סלומון: לצדו יש סמכות רשות, והרשות המקומית כרשות תמרור מקומית, לסמן מקומות חניה.

<מירה סלומון: הנהלים ברשויות המקומיות הם שונים ומגוונים, אבל יש קו מחבר אחד מאוד חזק שאנחנו מכירים, שזאת התייחסות לוועדות הניידות של משרד הבריאות כטריגר, כסמן בקשר לצורך בהסדרת מקום חניה בסמוך למקום המגורים.

<איריס גוראל: אני ממונת נגישות ארצית בנציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות.

<איריס גוראל: השנה אנחנו נרחיב את האכיפה לעבירות חניה.

<איריס גוראל: הרבה רשויות אכן מבצעות חניות נכים, אבל הן לא בהכרח תקניות, לפי מה שהתקן דורש.

<איריס גוראל: אחד הנושאים הבעייתיים זה העלייה עצמה בין החניה למדרכה, ואת זה שוכחים או חושבים שזה יקרה בשלב ב', ולא מבינים שזאת המהות של החניה; או שלא עושים אזור היערכות, שהוא מספיק רחב ומתאים; או שלא נותנים דוחות או אוכפים שזה יישאר פנוי, ואז מבטלים את עצם כל החניה והמטרה שלשמה היא הוקמה.

<איריס גוראל: לכן זה נושא שאנחנו צריכים לטפל בו בצורה מערכתית.

<איריס גוראל: בתקנות לאחרונה היה תיקון לחוק, והנושא הוא שבמקום הקצאה במקומות ציבוריים ובמקומות חניה, גם פרטיים למגורים חדשים, לא מתוך טבלה של כמות החניות יהיו חניות לנכים, אלא בנוסף, וזה שינוי שבעצם אמור לשפר גם את פני העתיד, כי אם היום החניה היא על פי בקשה לדייר בסביבת המגורים שלו, ככה לאורך החיים הארוך של הבניין, גם אם ישכירו אותו או ימכרו אותו, תמיד תישאר עוד זכות גם לדייר, או למבקר במידה ואין דייר, באותו מתחם להחנות בחנייה נכים שהיא ייעודית.

<איריס גוראל: לגבי מה שאניטה בניטה הציגה, נכון שאנשים עם מוגבלות שמקבלים תווים כפולים לשני רכבים בבית, לעתים עושים בזה שימוש לרעה; אבל גם יש אנשים שהם לא בכיסא גלגלים או מוגבלי ניידות, שאת לא יכולה לדעת שהם זקוקים לחנות קרוב למקום הכניסה למבנה ציבור או בכלל.

איתן כבל: אני מודה שהיום נפתח לפניי עולם ממש גדול של אנשים, שנראים מה שנקרא בריאים לכל דבר ועניין, ולעתים המוגבלות שהם נושאים על כתפיהם היא לאין שיעור יותר מאשר מוגבלות פיסית.

<נעמי הירשלר: 27% מנכי הניידות שזכאים לתג נכה ורכב לניידות – רק 27% מתוכם נראים נכים.

<נעמי הירשלר: מרבית הנכים, לא רואים עליהם שהם נכים, ועדיין הם זקוקים לחניה, להיות קרובים למקום.

<נעמי הירשלר: זו לא פריבילגיה, זו עצמאות.

<נעמי הירשלר: לא רוב הנכים הם על כסאות גלגלים.

<קריאה: אבל הם מקבלים תו נכה, וחשוב שהם יהיו קרובים למעלית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו לא נשנה את הקריטריונים.

איתן כבל: כולם אומרים פה אותו דבר.

איתן כבל: היא לא כיוונה בשום פנים ואופן למי שלא נראה.

איתן כבל: בוא לא ניתמם, זה נושא שכבר עלה יותר מפעם אחת, יש שימוש לא ראוי שנעשה בתו נכה.

איתן כבל: זה לא דיון חדש, אני בטוח גם לא ליושבים כאן.

איתן כבל: אני לא רוצה לתת סופרלטיבים, אנשים משתמשים בזה בצורה לא נאותה ומנצלים זאת בצורה לא ראויה, זה הכול, ולצערי אין אכיפה מספקת בעניין הזה.

<נעמי הירשלר: כשאין אכיפה, האזרחים הופכים להיות האוכפים, ואז הנכים סובלים כפול.

<מקס כץ: אני מבקש להעלות סוגיה נוספת בנושא של חניית הנכים.

<מקס כץ: אני משתמש ברכב עם מעלון, ואין שום תמרור ייחודי לרכב עם מעלון.

<מקס כץ: אסביר למי שלא יודע, רכב עם מעלון אומר שהוא צריך 2.5 מטר נוספים בצד ימין, שמאל או איפה שהמעלון נמצא כדי להוריד את המעלון ולרדת עם כיסא גלגלים מהאוטו עם המעלון.

<מקס כץ: את הדבר הזה לא ניתן לעשות בין שתי חניות רגילות – ויש תמרור לידו.

<מקס כץ: הבעיה היא שמכיוון שהתמרור שלו הוא זהה לכל התמרורים של חניית נכים, אף אחד לא מקפיד להשאיר את זה ריק בשביל חניית רכב עם מעלון.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כשיש לך מקום חניה, זה מסומן בגודל הרגיל.

<מקס כץ: לא קיים תמרור מיוחד לדבר הזה, אז הציבור לא יכול לדעת.

<מקס כץ: סוגיה אחרת – חניית נכים ממוספרת, בדרך כלל במקום העבודה.

<מקס כץ: עצם קיומה הוא מבורך, ואיש לא חולק על זה, אבל כשאדם לא נמצא בעבודה ומגיע רכב אחר עם מעלון, שזה המקום היחיד שהוא יכול להחנות, הוא מקבל דוח, למרות שידוע בוודאות שבאותו היום האדם לא נמצא בעבודה.

<ישראל אבן זהב: לא, יש מגבלת שעות וימים.

איתן כבל: לא, הוא התכוון למשהו אחר.

איתן כבל: הוא אמר שיש תמרור עם מגבלת שעות, הוא לא הגיע למקום העבודה ונכנס נכה אחר.

איתן כבל: אתה כבר נכנס אתנו לרזולוציות – אני חושב שאם הוא ישים פתק עם מספר טלפון, אפשר יהיה להתמודד עם העניין הזה, כי כמות המקרים שאדוני, מר כץ, מעלה שיודעים להתכתב עם בעיה מן הסוג הזה, אני מניח שהיא קטנה מאוד מאוד.

<מקס כץ: אני קיבלתי באופן אישי, אבל לא זה הדיון.

איתן כבל: אני מניח שאם תביא את המכתב, יתחשבו בעניין הזה.

<ישראל אבן זהב: זה בדיוק הטיפול שנעשה היום.

איתן כבל: לא, הוא אמר משהו אחר.

איתן כבל: הוא אמר: זאת החניה עם המספר שלי, והוא באותו יום לא הגיע לעבודה מסיבות כאלה ואחרות, אז מה לגבי נכה אחר?

<ישראל אבן זהב: הבנתי, הבנתי מצוין.

איתן כבל: היום אסור.

<ישראל אבן זהב: עכשיו אסור אחרי התיקון.

<מקס כץ: דבר נוסף – בדרך כלל את חניית הנכים עוקפים, כל מה שנמצא על הכביש.

<מקס כץ: אם בקניון לצורך הדוגמה יש חניות שנועדו לנכים ובא מישהו אחר וחונה, איש איננו יכול להיכנס, כי זה נחשב כמקום פרטי.

<ישראל אבן זהב: אוכפים היום כבר.

<ישראל אבן זהב: אם זה לשירות הציבור – אוכפים.

איתן כבל: יש הצעת חוק שאנחנו עכשיו - - -

<לאה ורון: זו הצעת חוק של מלכיאלי לא לחסום חניית נכה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה בחניון ציבורי.

<לאה ורון: בחניון פרטי, על זה הוא מדבר.

איתן כבל: אני מתנצל, מר כץ, לא נפתור את כל הבעיות בחניונים ובחניות.

<מקס כץ: בטוח שלא, אבל חייבים להביא למודעות את זה.

איתן כבל: חברים, שתי התייחסויות אחרונות, כי חייבים לעבור להקראה.

<דניאל סטארק בריליאנט: כל החניות של המוניות בירושלים – אני לא יודע לגב יערים אחרות – יש חניות מיוחדות לתושבי ירושלים, שנכים לא יכולים להחנות שם ואין חניה אחרת.

<נעמי הירשלר: נכים יכולים להחנות בחניה - - -

<אניטה בניטה: מונית?

<אניטה בניטה: לא, נותנים לך דוח.

<דניאל סטארק: לא, אסור, קיבלתי שני דוחות.

<אניטה בניטה: אני קיבלתי הרבה יותר.

<סמדר אונה: ישנם נכים, כמוני, שאין להם עוד את כל הזכויות או רכב נכים ומשתמשים במה שקיבלו פה בכנסת, מוניות נכים.

<סמדר אונה: אם נהג מונית נכים צמוד אלי כל היום, איפה הוא אמור להחנות כדי להוריד אותי, לקחת אותי וכו'?

<יורם פלאוט: כשיהיה תג אישי, זה יפתור את הבעיה.

<סמדר אונה: אז שיתנו לי תג אישי ולא לרכב.

<סמדר אונה: אני בסוג מחלה, שקיבלתי הודעה ממשרד הבריאות שיש לי אפס אחוז ניידות, כי אין קוד מחלה במדינת ישראל.

<סמדר אונה: זה אומר שאני משתמשת רק בשירותים הציבוריים האלה של מוניות נכים ויד שרה, ואז כשצריכים להוריד אותי, לקחת אותי, להזיז אותי, מקבלים דוחות על זה.

<סמדר אונה: משהו פה לא הגיוני, לפחות שייתנו לי משהו כמו שהוא הציע פה.

<סמדר אונה: אגב, כמוני יש 3% מהאוכלוסייה, שהם חולי פיברומיאלגיה שאין להם קוד.

<חוה ראובני: למיטב ידיעתי, לרכבים האלה – למשל הנכוניות שמקבלים נכים מיד שרה, זו פרשנות מאוד מאולצת של חוק חניה לנכים, אבל הם מקבלים.

<חוה ראובני: רכבי הסעת נכים, כמו שיד שרה מפעילה וכו'.

<אניטה בניטה: מה עם מוניות?

<חוה ראובני: מוניות לא צריכות להחנות, הן צריכות להעלות ולהוריד.

<אניטה בניטה: אבל הם צריכים להיכנס, להוריד אותה וללכת.

<חוה ראובני: עצירה זה לא חניה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הפקח אורב לו.

<סמדר אונה: לא, כנראה מישהו לא הבין את הנושא פה.

<סמדר אונה: אם אני נכנסת לבדיקה לחצי שעה, הוא לא נוסע לטייל, אני משלמת לו שיחכה לי.

<סמדר אונה: איפה הוא יחכה לי?

<סמדר אונה: הוא לא מוצא שום מקום.

<סמדר אונה: יש מקומות יותר בעייתיים, למשל הדסה.

<סמדר אונה: אי אפשר להוריד אותי כשמגיעים לשם, אפילו האוטובוסים לא יכולים.

<סמדר אונה: יש שם איזשהו ברדק, שבכלל אף אחד לא יכול להגיע ולהוריד נכה בכלל.

איתן כבל: אני מבין מה שאת אומרת.

איתן כבל: אני מתנצל בפניך, את מעלה בפניי עניין, שאני אפילו לא יודע איך להתחיל להתכתב אתו.

<ישראל אבן זהב: אין בעיה לפתור את זה.

<ישראל אבן זהב: תג אישי יפתור את הבעיה הזאת, ואז היא תוכל להגיע עם התג שלה, הרכב שמשמש אותה באותו יום, המונית, התג יהיה על המונית.

איתן כבל: השאלה אם תג אישי מאפשר בחוק היום, אני פשוט לא מכיר.

<ישראל אבן זהב: להחנות בחניית נכים.

<חוה ראובני: חוק חניית נכים לא מאפשר תג אישי כיום.

איתן כבל: אני כבר התקדמתי מעבר למה שאתה הנחת בפניי.

איתן כבל: השאלה שאני רוצה לשאול זה אם יש לו תג חניה אישי, האם המשמעות היא שהנהג למטה יכול כן להמתין?

<חוה ראובני: חוק חניה לנכים לא יוצר תגים אישיים, התגים הם פר רכב.

<חוה ראובני: זה ויכוח ארוך שנים שאני מנהלת, גם עם מר אבן זהב, כבר הרבה מאוד שנים על הדבר הזה.

<חוה ראובני: אני חושבת שהתפתחות הטכנולוגיה הביומטרית יכולה בעתיד לפתור את זה.

<חוה ראובני: נכון להיום, אין תגי חניה אישיים.

<חוה ראובני: היה ויהיה, התג הזה הוא צמוד לנכה בכל רכב שהוא נוסע.

<ישראל אבן זהב: יפה, וזה יפתור את הבעיה.

איתן כבל: בוא נעשה תרגיל לחוה.

איתן כבל: אתה תפנה אלי בעניין הזה, כולל בשם הגברת ששאלה את השאלה מאחורה.

איתן כבל: אני אאתגר את חוה, ובוא נראה איך מתקדמים עם זה.

<ישראל אבן זהב: אני מאתגר אותה כבר הרבה שנים.

איתן כבל: אבל אני חושב שיש קצת הבדל דרך הוועדה לעשות את זה.

איתן כבל: אם לא, אולי צריך תיקון חקיקה או משהו מן הסוג הזה, אז נעשה את זה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: העניין לסמן את מיקום החניה יכול להיות במיוחד במקום הציבורי שעליו אנחנו מדברים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לרוב זה בחניה ליד הכביש או בקצה הכביש, או חניה מקבילה, ואז תהיה לנו בעיה עם המעלונים, כי הרוחב שלה הוא גם מוגבל.

<איריס גוראל: לכביש - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: בדיוק, אז איפה שיש מעלון, זה לא יכול לפתור את הבעיה; או שהיא ניצבת, ואז אם היא ניצבת – או אלכסונית במפרץ חניה ליד הכביש – אז אולי אפשר לעשות את ההרחבה בין חניה לאחרת, ואז אפשר לפתור את הבעיה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בכל מקרה אני בעד שבחוק הזה יהיה מוגדר מספר רכב, אבל יש לי בעיה אחרת שאנשים פנו אלי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: היא לא קשורה לחוק, אבל אולי דרכך נוכל לעזור.

עבד אל חכים חאג' יחיא: פנו אלי ממזרח ירושלים, במיוחד נשים שיש להן נכות והן רוצות ללמוד נהיגה ויכולות ללמוד רק בידיים, כי יש להן בעיה עם הרגליים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש רק מורה נהיגה אחד עם רכב אחד, והוא הפסיק ללמד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: רישיון רכב יכול להיות ההבדל הגדול בחיים שלהן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני פונה אליך, חוה, כמשרד התחבורה, בלי לפנות באופן רשמי, כי ניסיתי להביא את זה לדיון מהיר ולא אישרו לי בנשיאות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני חושב שיש מקום גם לבדוק את זה ולעזור לאנשים האלה, כי המוגבלות שלהם משאירה אותם בבית, ואם תהיה להם אפשרות לקבל רישיון נהיגה, זה משנה דרסטית את כל החיים שלהם.

<חוה ראובני: רק לוודא שאני מבינה את השאלה, יש מחסור במורי נהיגה דוברי ערבית לנכים?

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא נכים רגילים, נכים שהנהיגה שלהם עם הידיים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש מורה אחד שגם הפסיק ללמד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש פה מישהי שיושבת פה והיא למדה אצלו.

<חוה ראובני: זה שייך לביטוח לאומי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש מורה אחד שהיא למדה אצלו והוא הפסיק.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אמרו לה: אל תבואי עוד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: היא יושבת פה.

איתן כבל: מה שמך?

איתן כבל: מאיפה את?

<סאוסן ג'ית: סאוסן, מירושלים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אומר לך מפה, ממזרח ירושלים.

<חוה ראובני: אתה אומר שפשוט יש מחסור במורי נהיגה מתאימים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: השאלה היא מה אתם יכולים לעזור כמשרד התחבורה.

<חוה ראובני: בעיקרון, מורי נהיגה הם עצמאיים, הם לא עובדים שלנו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הם מקבלים סבסוד בלימודים?

<חוה ראובני: זה ביטוח לאומי, זה לא משרד התחבורה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא, זה התשלום.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני יכול להבדיל בין ביטוח לאומי, שמשלם למורה, השאלה אם אתם גם בכיוון הזה - - -

<חוה ראובני: אנחנו לא מסדירים את זה בכלל.

<חוה ראובני: כל מורי הנהיגה הם אותם מורי נהיגה.

<חוה ראובני: מורה נהיגה שרוצה לקבל את המיומנות ללמד על הכלים האלה, זה לא אצלנו.

איתן כבל: זה לא בתחום של חוה.

איתן כבל: אם תרצה, תעביר אלי פנייה, אני אדבר עם אפי רוזן.

איתן כבל: אפי, זו סמכותו, ננסה לאתגר אותו בעניין הזה, לראות איך הוא יכול בדרכים שלו, אולי נפנה אפילו לארגון מורי הנהיגה.

איתן כבל: אתה מעלה פה נקודה מאוד מעניינת, שננסה יחד לתת עליה את הדעת.

אני רוצה אולי לאתגר אותך במה שגם אתה הזכרת מקודם.

קודם כל, התיקון הזה חשוב, ובמשך הזמן נעשים כל מיני תיקונים, אבל הם נעשים באיזושהי צורה של תחבושת על תחבושת, אין פאזל שלם, כי המושג נכה הוא מושג שכולנו רוצים וחושבים שחייבים לעזור בעניין.

יש נכות של ניידות, ראינו את הסיפור של הגברת שיש אולי חוסר מידע בעניין הזה, אבל מה שמדאיג אותי זה שיש תקנות של משרד התחבורה ויש מדיניות של הרשויות.

שמעת את מירה סלומון, שאמרה שלכל עיר יש מדיניות שלה.

אני חושב שהיה צריך פעם אחת לפרוס על השולחן - - -

<מירה סלומון: יש גם סעיף מחויב, סעיף בחוק חניה לנכים - - -

אני יודע, השאלה אם הבסיס הזה הוא כאן.

איתן כבל: אם הוא מספיק.

גם יתנו לו למשל הסתכלות לפי אזורים, לפי סדרי עדיפויות, יש נכה ויש נכה, למי מגיע יותר קרוב ולמי פחות קרוב.

איתן כבל: הטענה שלו שגם אם יש רשות מקומית, שמחליטה בנסיבות המתקיימות אצלה – יש כאלה שזה בלתי אפשרי, אין כניסה – בסך הכול הכללי, הכללים צריכים להיות כללים משותפים.

בדיוק.

איתן כבל: של כל יישוב אל מול הכללים האלה.

על זה הרשות המקומית תרצה לוותר לה, זה מצוין.

אבל צריכים להיות איזה שהם קריטריונים, גם של עדיפות, למשל אם יש רחוב מסוים, מי צריך לקבל את היותר קרוב ומי את הפחות קרוב, אם אין מקום חניה אחר לנכים?

אני חושב שכדי להשלים את הדברים האלה, צריך לראות את התמונה הכוללת.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: גברתי, כדי לסכם את העניין, שלך לפחות, לא רק חוה לא רופאה, גם אני לא.

איתן כבל: אניטה, אינני יודע לענות לך.

איתן כבל: גם אף אחד פה בפורום הזה לא יודע לענות לך על שאלה כזו.

איתן כבל: אני מציע שקודם כל תפני אליך, אני אפנה לגורם המוסמך.

איתן כבל: יכול להיות שהוא יגיד שאת רואה את זה מזווית אחת, וזה לא בדיוק כך.

איתן כבל: עם ביטוח לאומי, לכל דבר יש להם תשובה בחוק.

<חדווה יצחקי כהן: אבל אני מדברת על העירייה.

איתן כבל: העירייה לא פועלת בחלל ריק, בטח הביטוח הלאומי אומר לה מה מותר ומה אסור.

איתן כבל: אני מציע לך לכתוב לנו.

איתן כבל: אני אפנה גם לעירייה, עיריית חולון, אני מכיר את הגורמים שם, ננסה לאתגר.

איתן כבל: את יודעת מה?

איתן כבל: אולי תביני למה הם לא נותנים לך, אין לי מושג, אני רק מנסה לעזור.

<חדווה יצחקי כהן: יש חוק עירוני, שמ-60% יש - - -

איתן כבל: 60% כן, 50% לא.

<חדווה יצחקי כהן: אין ועדת חריגים, בעירייה.

איתן כבל: יש לי שאלה, את רוצה שננסה לעזור לך, או באת להתווכח אתי?

איתן כבל: אני לא מומחה, אני לא מתיימר אפילו.

איתן כבל: הקונספט שאת מתארת ברור.

איתן כבל: אני רק יכול לנסות.

איתן כבל: אני למדתי בחיים שלי, לא הפונה בהכרח גם רואה את כל התמונה, לכן אני לא יודע, אין לי מושג, אני רק מנסה לעזור לגברתי.

איתן כבל: אנא כתבי לי בצורה מהירה וברורה, בלי פרשנות, את הסיטואציה שאת נתקלת בה, ואני אנסה לבדוק ולעזור לך.

איתן כבל: בבקשה, עוברים להקראה.

<חוה ראובני: תודה רבה אדוני.

<חוה ראובני: בשבוע שעבר העברנו נוסח מתוקן, אחרי הערות היועצת המשפטית, שהתייחסו גם לתיקונים שנעשו בחוק.

<לאה ורון: והוא מונח בפני חברי הכנסת.

<חוה ראובני: אני קוראת: "הצעת חוק חניה לנכים (תיקון מס' 8) (חניה במקום מוסדר לנכים שיועד לרכב מסוים), התשע"ח-2017 תיקון סעיף 2 1.

<חוה ראובני: בחוק חניה לנכים, התשנ"ד-1993 (להלן – החוק העיקרי), (בסעיף 2, בסעיף קטן (ב), הסיפה החל ב"אלא אם כן", תימחק".

<חוה ראובני: זה תיקון טכני, שלא קשור בכלל לדיון פה, אלא סעיף 2 מפנה לסעיף 1(ב) שכבר בוטל.

<חוה ראובני: "תיקון סעיף 3 2.

<חוה ראובני: בסעיף 3 לחוק העיקרי, בסופו יבוא: (9) במקום חניה שהוקצה לרכב מסוים של נכה – אני מבקשת לא להוסיף את המילים "לרבות" וכו' – וסומן בתמרור שבו צוינו פרטי הרכב, בכל הימים והשעות, ואולם אם צוינו בתמרור ימים או שעות מסוימים, לא יחול ההיתר שבסעיף 2 רק בימים ובשעות שצוינו בתמרור.

<חוה ראובני: כאן זאת התוספת שאנחנו אומרים: הוקצה מקום חניה לנכה לרכב מסוים, זה מסומן בתמרור למי זה הוקצה, ההיתר הכללי שקבוע בסעיף 2 חניה לנכים לחנות במקומות אסורים, לא יחול על המקום הזה.

<חוה ראובני: זה אומר שגם לרכבי נכה אחרים, שהם לא זה שפרטיו צוינו בתמרור, אסור יהיה לחנות במקום הזה.

<חוה ראובני: הוא שמור אך ורק לרכב שמצוין בתמרור.

איתן כבל: ולכן ישראל, אני הבנתי אותו, אתם לא הבנתם אותו.

איתן כבל: זה לא נתן מענה לשאלה של מר כץ.

איתן כבל: מר כץ שאל שאלה, שהיא נקודתית לחלוטין, אני לא חושב שצריך לעשות עליה תיקון בחוק, אני רק לא יודע אם החוק ימנע ממר כץ להחנות בפעם הבאה בחניה.

איתן כבל: השאלה של כץ היתה פשוטה.

איתן כבל: יכול להיות שהיא נקודתית.

<ישראל אבן זהב: יכול להיות שהוא בחופש ולא הגיע לעבודה ומישהו אחר הגיע.

<ישראל אבן זהב: אסור לו להחנות לפי התיקון החדש.

איתן כבל: לפי החוק הזה אסור לו.

<ישראל אבן זהב: נכון, זה מה שאמרתי, אז שום פתק לא יעזור, זה מה שאמרתי.

חניה שיתופית.

<נעמי הירשלר: זה לא מצחיק, זה טוב חניה שיתופית, זה רעיון לא רע בכלל במקומות עבודה.

איתן כבל: מצד שני, אתם יודעים מה זאת חניה?

איתן כבל: זה כאילו אתה מחזיק בזהב ביד, שתהיה פנויה וחניית נכה זה קל וחומר.

איתן כבל: אני לא יודע לתת לזה תשובה בעניין הזה, כי אני אגיד לך מה הבעיה מר כץ, זה יכול להיות פתח לכל מיני שימושים לא ראויים, וזה הפחד שלי, שאנחנו ננסה להקל פעם ב- על המקרה, ונפתח פה פתח לבעיות שלא נדע איך אחר כך אנחנו יוצאים מהן.

<חוה ראובני: הדבר היחיד שאני יכולה להציע כפתרון במצב כזה זה לא פתרון מראש, זה פתרון בדיעבד, שאם הנכה נעדר מהעבודה והסכים שמישהו אחר יחנה שם, יבקשו לבטל את הדוח והוא יגיד: אני הודעתי לו מראש, זה היה על דעתי, זה מקום שמיועד לי ואני הסכמתי.

איתן כבל: חוה, אני כבר מודיע לך – כיוון שמדובר במקרים מאוד מאוד נדירים, אני מניח, אני מעדיף שמר כץ יסבול, סליחה שאני אומר את זה, מאשר נפתח פה פתח.

איתן כבל: זה יהיה סחר מכר, והיה ולא בא, הבנתי אותך, לא הבנתי אותך, חשבתי שלא תבוא.

איתן כבל: מר כץ, אני מצטער, אבל אני לא מציע.

איתן כבל: אני מבין את הבעיה, אבל זה מסוג השאלות שאין להן גבול, לא רק בנקודה המסוימת הזאת.

איתן כבל: כמעט על כל תהליך, אתה יכול למצוא את החריג המאוד קיצוני.

<מקס כץ: אני מוכן לוותר על הנקודה הזו של החניה הספציפית, בתנאי שיפתרו את בעיית המעלון ואת חניית המעלון.

<חוה ראובני: "3.

<חוה ראובני: תחילתו של חוק זה, 30 ימים מיום פרסומו".

<חוה ראובני: אנחנו לא יוצרים איסור חדש.

<נעמה דניאל: רק הערה קצרה על הנוסח זה ההתייחסות לסעיפים 4ד או 4ה, כי באמת הנוסח תואם עם נציגה של משרד התחבורה.

<נעמה דניאל: סעיפים 4ד ו-4ה עברו ביולי 2017 בכנסת, והם ייכנסו לתוקף רק באפריל 2018, ולכן אין טעם להתייחס אליהם כאן, אבל ברור שהסעיף הזה שמוסיפים עכשיו יתייחס גם לחניות כאלה.

איתן כבל: בסדר גמור.

איתן כבל: מי בעד, כולל ההערות?

איתן כבל: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 2

איתן כבל: נמנעים – אין

איתן כבל: תודה, הצעת החוק אושרה לקריאה שנייה ושלישית במליאה.

איתן כבל: אני רק אומר לאדוני, שזה סיפור, זה בכלל חלק מאותה תפיסה, איך מתייחסים במרחב לאנשים נכים או לאנשים עם מוגבלות, כפי שהיום נוהגים לומר.

איתן כבל: תפנה אלי, אני אאתגר את מרכז השלטון המקומי או את משרד הפנים.

<אניטה בניטה: למה?

<אניטה בניטה: אתה קורא להם, הם לא מגיעים, כי זה לא מעניין אותם?

איתן כבל: הוא לא מדבר עכשיו על איתור, אלא על יצירת - -

<איריס גוראל: - - מרחב היערכות סביר.

<איריס גוראל: יש את זה בתקנות, כלומר בתקן.

<איריס גוראל: יש הגדרה לרכב גבוה, מה צריך להיות.

<אניטה בניטה: המעלון.

<איריס גוראל: יש אזור היערכות למעלונים.

<חוה ראובני: הנחיות הצבת תמרורים מפנות לתקן.

איתן כבל: חוה, לפני שאנחנו פותרים את כל בעיות העולם – אתה תפנה לרשות המקומית, היא צריכה לסמן את זה בהתאם לכללים שנוגעים להצבת תמרור.

איתן כבל: אם הם יתחמקו ממך, לא יענו לך, תעביר את הפנייה אלי פה לוועדה.

<איריס גוראל: עם העתק לנציבות.

איתן כבל: או לנציבות ואלינו, ואנחנו נתמודד עם זה.

<מקס כץ: הבעיה היא לא בחניה ספציפית כזו או אחרת, אלא בציבורית.

איתן כבל: אומרת פה הגברת מנציבות שוויון זכויות, שהיום בכללים זה מוסדר בתקן.

<איריס גוראל: תקן 1918 חלק 2 מגדיר בדיוק את המידות ואת אזור ההיערכות לרכב גבוה ואת כל דברים.

<איריס גוראל: לצערנו, בהתנהלות של האנשים זה לא קורה.

<ויטל זינגר: אני מייצגת את עצמי.

<ויטל זינגר: הבעיה היא לאו דווקא במידות, הבעיה היא בהיעדר המודעות וההפרדה בין מי חונה איפה.

<ויטל זינגר: אם אני מגיעה על רכב עם מעלון, שיש את ההיערכות ויש את השני מטר, אבל אנשים – אל"ף, לא יודעים מה זה בכלל הפסים על הרצפה ומחנים עליהם כאילו זה שטח שהוא אי תנועה או שאופנועים מחנים שם, זה דבר אחד, סיפור בפני עצמו.

איתן כבל: את צודקת.

<ויטל זינגר: בי"ת, רכב פרייבט שעומד על חניה מתוך חניון של 60 חניות רגילות, אולי כמה בודדות הן חניות נכה, נגיד חמש, שש, מתוכן אחת או שתיים הן ייעודיות לרכב גבוה, ועליהן עומד פרייבט.

<ויטל זינגר: מה אני אמורה לעשות?

<ויטל זינגר: אין לו מעלית.

<ויטל זינגר: גם אם יש לו תו נכה, אין לו מעלית.

<ויטל זינגר: צריך להיות שלט שיגיד: אם אין לך מעלית, גם אם אתה נכה, אל תחנה על החניה הזאת, כי היא שמורה לכאלה שבאים עם מעלית ואין להם אופציה אחרת.

<איריס גוראל: את צודקת, זה עניין של חינוך אישי.

איתן כבל: זה לא חינוך, גם אם תחנכי, אנשים לא יודעים את זה.

איתן כבל: איך תדע בכלל?

<ויטל זינגר: בדיוק, אם אין שלט, איך אני יכולה לפנות לבן אדם?

איתן כבל: העניין ברור, תיכף נראה מה עושים.

<דוד גלר: אני עם רכב עם רמפה, יש לי רכב גדול.

<דוד גלר: פה בכנסת בחוץ רציתי לחנות ועמדה שם קיה פיקנטו קטנה עם תו נכה, שתפסה לי את המקום הרחב לאוטו.

<דוד גלר: נאלצתי לעמוד על המדרכה, פה בכנסת בחוץ.

<דנה ימינחה: על מנת שאנחנו נוכל לאכוף את התיקון, נצטרך לבצע תיקון משלים בתקנות התעבורה, כי נכון להיום אין לנו סמכות לבצע אכיפה בנושא של "נכה נגד נכה".

<דנה ימינחה: אנחנו נציע הצעה.

איתן כבל: חוה, למרות הכול, אנא בדקי את העניין הזה של תמרור מיוחד לרכב גבוה.

<חוה ראובני: אני אעביר את זה.

איתן כבל: זה תפקידו של אפי.

<חוה ראובני: לא, זאת רשות התמרור.

איתן כבל: אנא ידעי אותי.

איתן כבל: בכל מקרה תדאגי להעביר לי תשובה מסודרת, ואני אחליט אחר כך איך אני מתמודד עם זה.

איתן כבל: תודה רבה לכם, הישיבה נעולה.