ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 876, 2017-12-05 10:00

משה גפני: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים בנושא בחינת קיצור תקופת ההיערכות במעבר לקרנות ברירת מחדל, הצעתו של חבר הכנסת יואב קיש.

משה גפני: חבר הכנסת יואב קיש העלה את העניין של הקדמת המועדים של קרנות ברירת המחדל מכיוון שהוא ביקש – וכולנו הצטרפנו לבקשה הזאת – להוריד את דמי הניהול.

משה גפני: אנחנו ביקשנו את תשובת רשות שוק ההון.

משה גפני: דיברתם אתי והעברתי את תשובתכם ליואב.

משה גפני: דיברו איתי דורית סלינגר והראל שרעבי והעברתי לך את הדברים - - -

יואב קיש: יש לי פשוט כמה שאלות.

משה גפני: לכן ביקשתי שזה יהיה בדיון.

משה גפני: הראל, בבקשה.

<הראל שרעבי: כפי שהודענו לאדוני היושב-ראש וגם ניסינו ליצור קשר עם חבר הכנסת קיש – דיברתי עם העוזר שלך – אנחנו החלטנו לקצר את תקופת המעבר לגבי הסכמים בדמי ניהול מקסימליים למרס 18.

<הראל שרעבי: הדבר הזה נעשה ברוח - - -

יואב קיש: במקום 19.

מיקי רוזנטל: קיצור של שנה.

<הראל שרעבי: קיצור התקופה.

<הראל שרעבי: אני רק אחדד, כשאנחנו אומרים "הסכמים בדמי ניהול מקסימליים" – כי הדבר הזה נשאל לא פעם ולא פעמיים – אי אפשר לבצע קונץ שבו עכשיו משנים את ההסכמים מ-6.5 ל-5.99 ו-0.49.

<הראל שרעבי: המועד שבו בוחנים האם ההסכם היה בדמי ניהול מקסימליים הוא מרס 16.

<הראל שרעבי: ככל שבמרס 16 ההסכם או דמי הניהול שנגבו מכוחו של הסכם ברירת מחדל היו דמי ניהול מקסימליים, ההסכם הזה יפקע במרס 18.

<הראל שרעבי: גם אם במועד מאוחר יותר, לצורך העניין אתמול או מחר, יבואו המעסיק והחברה וכדי לנסות לעקוף את הוראת החוזר הזאת ישנו במעט את דמי הניהול, זה לא יעזור כי המועד שבו בודקים את ההסכם הוא המועד שבו הרפורמה יצאה לדרך, שזה מרס 16.

מיקי לוי: אלא אם יחזירו רטרואקטיבית.

<הראל שרעבי: לא, גם לא, כי כל הרעיון הוא שברגע שפותחים הסכם – הסכם חדש צריך להתבצע לפי הכללים החדשים.

מיקי לוי: ברור, זו היתה סתם הערה.

<הראל שרעבי: מי שרוצה להתקשר בהסכם חדש זה בסדר, אבל שיבצע את הפרוצדורה - - -

יואב קיש: מה אחוז המועסקים בהסכמים כאלה שהיו במרס 16?

<הראל שרעבי: יש לנו את כמות ההסכמים.

<הראל שרעבי: לפי הנתונים שאספנו, בסוף 2016 כמות ההסכמים בדמי ניהול מקסימליים היתה 50%, לפני כמה חודשים אספנו שוב פעם וזה כבר ירד לשליש.

<הראל שרעבי: זה עדיין המון אבל - - -

יואב קיש: זאת אומרת ש-33% מההסכמים היום בשוק - - -

<הראל שרעבי: הם בדמי ניהול מקסימליים.

יואב קיש: קצת קשה לדבר בהסכמים כי יכול להיות הסכם אחד קטן של חברה עם 500 איש שאתה סופר אותו כאחד - - -

<הראל שרעבי: 500 זה לא קטן.

מיקי רוזנטל: 500 זה הרבה.

יואב קיש: בסדר, אז אולי 100.

יואב קיש: והסכם אחד גדול של אלפים שהוא נחשב לך גם כאחד.

יואב קיש: אתה לא יודע להגיד שום דבר על כמות העובדים?

<הראל שרעבי: אני לא יודע להגיד את כמות העובדים.

<הראל שרעבי: גם צריך לזכות שמספר העובדים של מעסיק זה מספר נתון.

<הראל שרעבי: השאלה המרכזית היא כמה אנשים מצטרפים מהמועד הזה ואילך, כי לגבי כל המלאי הקיים, איפה שהעובד נמצא בקרן, שם הוא נמצא עד שהוא יחליט שהוא עובר.

<הראל שרעבי: לכן הרלוונטיות היא בעיקר למצטרפים חדשים ממרס 18.

יואב קיש: איך אתם יכולים לפקח על זה?

<הראל שרעבי: אנחנו מפקחים על זה באופן תמידי.

<הראל שרעבי: אנחנו, א', אוספים נתונים מהגופים כדי לראות לאיפה השוק הולך בעניינים האלה, גם בהקשר של ההצטרפות וגם בהקשר של ברירת המחדל, ובעקבות ההוראה - - -

יואב קיש: השאלה לגבי אותם 33% מההסכמים שאתם מכירים שלפי ההקדמה זה יהיה מרס 18 – האם אתם עושים מהלך פיקוח אקטיבי לראות שבאמת החליפו את ההסכם?

<הראל שרעבי: אז אני אגיד שני דברים בהקשר הזה: אחד, כפי שכבר אמרתי בדיון הקודם, המשמעות של ההוראה שלנו היא שההסכם הקיים פוקע, עכשיו ההחלטה היא בידיים של המעסיק – האם הוא יוצא להסכם חדש או שהוא מצרף את העובדים שלו לאחת משתי קרנות ברירות המחדל בדמי ניהול המוזלים שקיימים.

<הראל שרעבי: זו החלטה של המעסיק.

<הראל שרעבי: אם המעסיקים לא ירימו את הכפפה לא יקרה כלום.

<הראל שרעבי: זה אחד.

<הראל שרעבי: זו תשובה מצד המציאות.

יואב קיש: זה ברור, אבל תפקידכם הוא לבדוק.

<הראל שרעבי: אני אומר, כמו שעקבנו עד היום מה קורה עם ההסכמים – ולכן אמרתי, למרות שפקעו הסכמים, גם עד היום פקעו הסכמים, לצערנו המעסיקים לא עשו הסכמים חדשים.

<הראל שרעבי: אנחנו לא רואים יציאה להליכי ברירת מחדל מסיביים בשוק.

<הראל שרעבי: למרות שכמות ההסכמים מהאיסוף הראשון לאיסוף השני הצטמצמה באלפי הסכמים לא ראית תהליכים שהמעסיקים יוצאים, לכן האמירה הקודמת שלי מאוד רלוונטית.

<הראל שרעבי: אנחנו מתכוונים לעקוב אחרי המציאות ולראות מה קורה לעובדים בכל הסכם ברירת מחדל בדמי ניהול מקסימליים שפוקע במרס 18 – האם המעסיק של אותם עובדים אכן יוצא להליך?

<הראל שרעבי: האם הוא מצרף לאחת מקרנות המחדל?

<הראל שרעבי: או שמא מוצאים איזשהו קונץ להמשיך לצרף את העובדים - - -

משה גפני: תסכם את מה שאמרת.

משה גפני: אם יש הסכם שבו יש דמי ניהול מקסימליים – מה יקרה אתו?

<הראל שרעבי: הסכם ברירת מחדל בדמי ניהול מקסימליים יפקע במרס 18.

משה גפני: על פי ההחלטה שלכם עכשיו.

<הראל שרעבי: נכון.

משה גפני: זה לא היה אמור לקרות.

משה גפני: זה קורה מכיוון שקיבלתם עכשיו החלטה.

משה גפני: בחברות שבהן יש דמי ניהול סבירים, לא מקסימליים – אני מבין שזה שחור לבן, יש דמי ניהול מקסימליים ויש דמי ניהול סבירים, אין דמי ניהול שהם קצת פחות ממקסימליים.

<הראל שרעבי: לפי הנתונים שבידינו, זה לא מקובל.

<הראל שרעבי: אם הלכו למקסימום - - -

משה גפני: אז מה עם אלה שהם בדמי ניהול רגילים?

<הראל שרעבי: ההסכמים האלה יפקעו במרס 19, לפי ההוראה.

יואב קיש: קודם כל, אני רוצה בהחלט לברך על המהלך שנעשה מבחינת הממונה בעניין הזה.

יואב קיש: אני רוצה לשאול שתי שאלות הבהרה: ראשית, אחת הטענות שעלו פה בדיונים הקודמים היתה שאם נקדים בג"ץ יעשה בעיות ויפסול, נלך לבג"ץ וכל מיני כאלה.

יואב קיש: אני מבין כרגע מכך שהמהלך קורה, לפחות בדמי ניהול מקסימליים, שכנראה פחות מוטרדים מהעניין הזה.

יואב קיש: אני לא הייתי מוטרד מזה מלכתחילה, אני חושב שזו היתה טענת סרק שלא ממש מחזיקה סיבה שבגללה אנחנו צריכים - - -

מיקי לוי: יואב, אם אני לא טועה זה נטען בבג"ץ והנושא הזה נדחה על הסף.

יואב קיש: לא, מיקי, אתה מערבב.

מיקי לוי: טעות שלי.

משה גפני: אני דווקא כן חושש קצת מבג"ץ במקרה הזה.

יואב קיש: הסיכום של קרנות ברירות מחדל הגיע לבג"ץ ואחת הטענות שאמרו היתה: בגלל שההסכם ייכנס לתוקף רק עוד שלוש שנים, ועד אז גם התחייבו לחוקק – שזו גם שאלה שאני אשמח לשמוע, האם יש כוונה לחוקק חוק בעניין, אני מאוד רוצה לדעת את ההתייחסות שלכם – אז אמרו:

יואב קיש: אם אתה עכשיו מקצר את התקופה אתה תפגע בוולידיות של בג"ץ.

יואב קיש: אני יכול להיכנס גם לטיעונים כנגד, בעיני זה קשקוש ובהחלט אנחנו יכולים להגיד מה שאנחנו רוצים.

יואב קיש: ספציפית לעניין: א', אני רוצה לשמוע אם אתם מכוונים להוביל חקיקה בנושא.

יואב קיש: זה אחד.

יואב קיש: שניים, אם כבר הזזנו את הקרנות בעמלה מקסימלית ואנחנו מבינים שאין בעיה של בג"ץ, אז למה לא את הכול?

יואב קיש: למה להסתפק רק במהלך הזה וכמהלך חלקי?

יואב קיש: ושלוש – פה אני שואל אותך, היושב-ראש – אני באמת מעריך את המהלך שהם עשו, אם זה היה מתואם אתך אז אני בהחלט מכבד את זה, אני הרגשתי קצת שכאילו ניסו לכבות את השריפה שמתחילה פה באיזשהו מהלך שהוא חלקי, אני מקווה שזה לא הדבר.

יואב קיש: אבל באופן כללי אני מברך על המהלך הזה.

יואב קיש: אני רוצה רק להבין למה לא להחיל את זה על כל השוק ורק על העמלות המרביות.

משה גפני: אני אענה על השאלה האחרונה, אני אענה מה רציתם לעשות, מה כיביתם ומה התקשרתם אלי.

משה גפני: אני אענה על זה אבל קודם תענה על השאלות המקצועיות, לגבי הנושא של החקיקה ולמה לא להחיל את זה על כולם.

משה גפני: אני דווקא מסכים שלא צריך להחיל את זה על כולם, לא חייבים אם זה עוזר בנושא של הבג"ץ.

משה גפני: הראל, בבקשה.

<הראל שרעבי: אני לא פרשן משפטי ולא יועץ משפטי, אז לעניינים המשפטיים לגבי מה בג"ץ כן אמר ומה הוא לא אמר, פסק הדין - - -

יואב קיש: לא, שאלתי על החוק ושאלתי למה לא על כולם.

משה גפני: אני לא שאלתי על בג"ץ.

<שגית אפיק: שאלו אותך האם אתם מתכוונים לחוקק כי זה מה שבג"ץ ביקש.

משה גפני: בדיוק.

יואב קיש: ושאלתי גם למה לא על הכול.

<הראל שרעבי: אני מתנצל שאני עונה על אחרון ראשון ועל ראשון אחרון אבל ההקדמה היא נכונה לשני הדברים כי בסוף שניהם שאלות משפטיות.

<הראל שרעבי: אנחנו לא חושבים שצריך לחוקק חוק ולכן במקור, כשיצאנו למהלך, יצאנו בהוראת חוזר.

<הראל שרעבי: החוק מסמיך את הממונה לתהליך הזה וכך היא פעלה.

<הראל שרעבי: בית המשפט אמר במפורש שזו לא רק סמכות שלה, זו חובה ואחריות שלה.

<הראל שרעבי: זה אני כן זוכר מפסק הדין.

<הראל שרעבי: לכן אנחנו לא סבורים שבשביל להמשיך במהלך הזה בשנים הבאות יש צורך בחקיקה.

<הראל שרעבי: בהתאם להבנתנו אפשר להתקדם עם זה כך ואין צורך כי המציאות קורית.

יואב קיש: הבנו.

יואב קיש: למה לא על הכול?

<הראל שרעבי: לגבי השאלה האם עולים קשיים משפטיים או לא עולים קשיים משפטיים, זו שאלה שאני מציע שיועצים משפטיים יענו עליה מבחינת מה בג"ץ כן אמר ומה הוא לא אמר.

<הראל שרעבי: אני יכול להזדהות כקורא מהצד את פסק הדין, שלא היתה מניעה משפטית, בית המשפט לא אמר לנו - - -

יואב קיש: השאלה אבל אם זה היה שיקול שלכם, שלא עשיתם בגלל זה את הכול?

יואב קיש: בוא תיכנס לעניין הזה.

<הראל שרעבי: בסוף היתה רגולציה.

<הראל שרעבי: החוזר אמר שלוש שנים.

<הראל שרעבי: בשביל לסטות מהאמירה הזאת צריך נימוק, צריך נימוק מספיק חזק בשביל לסטות משם.

<הראל שרעבי: בסיפור של הסכמים שיש להם דמי ניהול סבירים לא ראינו סיבה.

<הראל שרעבי: הרי זה לא משהו שלא ידענו לפני, כשיצאנו למהלך, זה משהו שידענו.

<הראל שרעבי: נימוק מספיק חזק.

<הראל שרעבי: בדמי ניהול מקסימליים יש נימוק מאוד חזק וברור – העובדים האלה נפגעים, צריך לטפל בהם.

יואב קיש: הבנתי.

יואב קיש: כבוד היושב-ראש, מבחינתי יש שני דברים שאני רוצה לומר: קודם כל, אני יכול להגיד שלגבי חקיקה, אני חושב שנדרשת חקיקה ואני הולך להוביל חקיקה פרטית, אני כבר אומר לכם.

משה גפני: רגע, נדבר קודם אתם, שהם יעשו את החקיקה.

משה גפני: אם לא – תוביל חקיקה פרטית.

יואב קיש: בסדר, אם לא – אני אעשה את זה, אני אומר לכם, כי בעיני זה מחייב חקיקה.

יואב קיש: דבר שני, אני מקבל את הסיבה – הוא אמר שצריך סיבה טובה לשנות ממה שאמרו לפני שלוש שנים ואת זה שאנחנו עדיין משלמים עמלות גבוהות אז בהם מטפלים, אני חושב שזו סיבה הגיונית.

יואב קיש: אני מקבל את עמדתך שלא היתה פה פגיעה בעבודה עם הוועדה - - -

משה גפני: לא אמרתי.

יואב קיש: את זה עוד לא שמעתי, אני אשמח לשמוע כי אני חייב ללכת לוועדת הכנסת.

משה גפני: אני סבור – אמרתי לך את זה גם בטלפון – הוועדה קיימה שני דיונים על העניין הזה, אתם הייתם צריכים להגיד את זה לוועדה לפני שמוציאים חוזר, מטבע הדברים.

משה גפני: יש אנשים, למשל, הרב ליצמן, כשהוא היה שר, כשהוא רצה לקבל במה ולהגיד דברים, לדוגמה מה שנוגע לאותה תרופה של הילדים החולים, ה-SMA, אז הוא עשה את זה כאן.

משה גפני: צריך לקחת בחשבון, אנחנו לא יריבים שלכם, אנחנו עובדים אתכם ביחד.

משה גפני: יש לנו ביקורת, התפקיד שלנו הוא גם לפקח על העבודה, אבל הייתם צריכים להודיע את זה פה.

משה גפני: אני אמרתי את זה גם וזה בסדר.

יואב קיש: אז הייתם נמנעים גם מהביקורת של היושב-ראש וגם מהביקורת שלי בעניין שנאמרה פה.

משה גפני: אני מקבל את העמדה שלכם.

משה גפני: אני סבור שצריך לעגן את זה בחקיקה בגלל שחוזר זה עוד פחות מתקנות.

משה גפני: צריך לעגן את זה בחקיקה.

משה גפני: אני מציע שתבדקו את זה שוב.

משה גפני: גם השופט אומר שהוא סבור שצריך לעגן את זה בחקיקה.

משה גפני: אני חושב שכדי למנוע את הבעיות שיכולות להיווצר אתם צריכים לשקול את העניין הזה.

משה גפני: אנחנו נעזור לכם בחקיקה.

משה גפני: במידה ותחליטו שלא לעגן את זה בחקיקה אז יואב קיש יוביל מהלך שאנחנו נתמוך בו של חקיקה.

משה גפני: עדיף שאתם תעשו את זה.

יואב קיש: אני גם מעדיף שאתם תעשו את זה.

משה גפני: אנחנו נפרדים ממך, אתה יכול ללכת לוועדה.

יואב קיש: תודה רבה.

משה גפני: לא סיימנו את הדיון בעניין הזה.

משה גפני: רונן סלומון, בבקשה.

<רונן סולומון: אני גם שמח ששרגא ברוש פה כי אני שוב פעם מזכיר וחוזר ואומר את מה שאמרתי שבוע שעבר, עלינו, כמעסיקים, הוחל הנושא של ברירת המחדל בחוק ההסדרים של 2015.

<רונן סולומון: הבקשה של שלוש שנים לא היתה בטיוטה הראשונה.

<רונן סולומון: בטיוטה הראשונה שאגף שוק ההון פרסם לא הופיע שם גרייס של שלוש שנים.

<רונן סולומון: אנחנו כמעסיקים ביקשנו גרייס של שלוש שנים.

<רונן סולומון: ואמרתי שוב, היד שביקשה היא היד שלוקחת.

<רונן סולומון: ראינו את המצב, ביקשנו לקצר, היתה איזושהי הבנה מסוימת עם רשות שוק ההון, לא משנה שבסוף הם עשו איזה פליק-פלאק לאחור, לא קרה כלום, אני חושב שגם הוועדה הבינה את זה פה.

<רונן סולומון: גם התוצאה החלקית כרגע – אני לא יודע אם זה 33% - - -

משה גפני: לא חשוב כמה זה, אפילו אחד.

<רונן סולומון: אפילו אחד.

<רונן סולומון: אני אומר, מה קורה לגבי אותם אנשים בעיקר בעסקים קטנים ובינוניים שאין להם כוח מיקוח, הם לא משלמים 6%, הם משלמים 5.5% או 0.4%, משהו באזור הזה, והם עדיין יצטרכו להמתין שנה ושלושה חודשים?

<רונן סולומון: יש כאן פגיעה באותם אנשים.

<רונן סולומון: זה עסקים קטנים שאין להם יכולת מיקוח.

<רונן סולומון: אני מזכיר את אותה רופאת שיניים שהגיעה מכרמיאל לפני שבועיים-שלושה עם שמונת העובדים – אתה יודע על מה אני מדבר – אין לה יכולת מיקוח, היא לא תצליח להשיג בשום מכרז - - -

משה גפני: אז אתם בעד או נגד?

<רונן סולומון: אני בעד להחיל את זה על כולם.

<רונן סולומון: לא יתכן שיעשו איפה ואיפה.

<רונן סולומון: אני לא רוצה שיעשו פה איפה ואיפה.

<רונן סולומון: הצד הזה הם הספקים של המעסיקים.

<רונן סולומון: היום זכה זה, מחר יזכה זה, כל שנתיים יזכה מישהו אחר.

<רונן סולומון: לנו לא אכפת, אנחנו רוצים לאחד את קרן ברירת מחדל, משרד האוצר הבטיח לנו וזה מה שצריך להיות.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: גיל סלומון.

משה גפני: הראל, אתה תשיב ובזה נסיים.

<גיל סלומון: אדוני, את החוזר הזה אנחנו קיבלנו אתמול כך שאני מאוד נזהר מלדבר על החוזר עצמו אלא לעניין העקרוני ואני רוצה להסביר בצורה קצת יותר רחבה את עמדתנו, אמרנו את זה בדיון הקודם.

<גיל סלומון: מה שקרה כאן זו רגולציה מאוד אגרסיבית על השוק, זה שינוי כללי המשחק אחרי שהמשחק התחיל.

<גיל סלומון: זה כמו ששופט כדורגל יחליט שבעיטת קרן הופכת לפנדל.

<גיל סלומון: זה צעד מאוד מאוד אגרסיבי על השוק.

<גיל סלומון: אני אומר את זה מכיוון שאני שומע כאן קולות שזה נורא קל לשנות תוך כדי תנועה, לקצר בשנה, לא שנה, כן אחוזים, לא אחוזים – יש פה משמעויות מאוד מרחיקות לכת על השוק, זה מטלטל את השוק ואנחנו כמובן צריכים לדעת ללמוד את החוזר הזה כי החברות עדיין לא הספיקו ללמוד אותו, אבל זה חוזר מאוד משמעותי, זה צעד מאוד אגרסיבי.

משה גפני: מה אתה מציע שאנחנו נעשה?

<גיל סלומון: זה חוזר סופי אם אני מבין, אנחנו צריכים - - -

משה גפני: אנחנו יכולים לבקש ממנו למשוך את זה, אנחנו העלינו את זה.

משה גפני: מה אתה מציע לעשות?

<גיל סלומון: אנחנו עוד לומדים את זה.

משה גפני: האמת היא שאתה לא יכול לשכנע אותי בעניין הזה.

<גיל סלומון: זו בדיוק הבעיה.

משה גפני: אלה שלומדים – אני תומך בהם מאוד.

משה גפני: אם אתם לומדים זה מצוין.

משה גפני: ללמוד זה הדבר הכי חשוב שיש.

משה גפני: אבל, אנחנו העלינו את זה כבר – אתה השתתפת פה בישיבות, גם אתה וגם רונן סולומון – המטרה לא היתה לצמצם את הזמן, להחזיר את הגלגל וכל מה שנלווה, המטרה היתה שאם אנחנו מפחיתים את דמי הניהול מאלה שמשלמים היום דמי ניהול מאוד גבוהים, אנחנו מבקשים להקדים את המועד.

משה גפני: באה רשות שוק ההון ועושה דבר נכון, היא אומרת: אלה שנמצאים בדמי ניהול גבוהים, אותם אנחנו נקדים למרס 2018 ואז הם יוכלו ללכת לקרן ברירת מחדל ויופחתו דמי הניהול.

משה גפני: אלה שנמצאים בדמי ניהול סבירים, לא גבוהים, לא היה לנו עניין בזה.

משה גפני: אנחנו לא רצינו לשנות או להפחית את המועד סתם, רצינו לעזור לציבור בהפחתת דמי הניהול.

משה גפני: עשו רשות שוק ההון – לפי דעתי הם היו צריכים לעשות את זה עכשיו, כאן, בוועדה, אבל זו שאלה אחרת – אבל בעקרון זה עונה לנו על המטרה של להפחית את דמי הניהול.

משה גפני: רונן טוב, בבקשה.

<רונן טוב: ברשותך, הרב גפני, אני ממשיך את דבריך ואני מסכים אתם למעט התוצאה.

<רונן טוב: ברמת התוצאה כאן באים לקראת כל אלה שמשלמים דמי ניהול מקסימליים.

<רונן טוב: אם אכן היינו נותנים פתרון לכל מי שמשלם דמי ניהול גבוהים, לא מקסימליים, גבוהים או גבוהים מאוד, הייתי מבין את זה, אנחנו נותנים רק למקסימלי, יש הבדל.

<רונן טוב: אם היינו באים ואומרים למשל שכל מי שדמי הניהול שלו הם מעל הממוצע בשוק – המספרים האלה הם מספרים ידועים – היית פותר את הבעיה כמעט של כולם כי יש במשק - - -

משה גפני: אין בעיה של כולם, יש בעיה שלכם, אתם זכיתם במכרז.

משה גפני: אין בעיה אחרת.

<רונן טוב: זה לא קשור בנו, זה קשור בעמיתים שמשלמים דמי ניהול שערורייתיים, לפעמים 400% יותר ממה שיכולים לקבל, רק בזכות זה שהמעסיק שולח אותם, הוא לא שואל אותם אפילו אם הם זכאים או לא.

<רונן טוב: דמי ניהול ממוצעים זה איזשהו רף סביר, לא דמי ניהול מקסימליים.

משה גפני: תודה.

משה גפני: הראל, תשיב.

<הראל שרעבי: האינטרסים של השניים שאמרו - - -

משה גפני: לא חשוב האינטרסים.

<הראל שרעבי: לא, זה חשוב.

משה גפני: יש לי גם אינטרסים, הראל, אני רוצה לעזור לציבור, זה אינטרס.

<הראל שרעבי: בסדר גמור.

<הראל שרעבי: אני רוצה להתייחס לדברים של רונן כי הם בעיקר מטרידים אותי.

<הראל שרעבי: ברור לי מאיפה מיטב-דש מגיעים וחברות הביטוח, זה בסדר - - -

משה גפני: לא חשוב, תגיד עמדה מקצועית.

<הראל שרעבי: אבל המעסיקים – אמרתי את זה גם בדיון הקודם – יש אלפי הסכמים שכבר פקעו והם לא יוצאים לתהליכים.

<הראל שרעבי: זה יפה לטעון: אנחנו רוצים שתפתחו את הכול ואנחנו מחושקים בהסכמים.

<הראל שרעבי: למיטב ידיעתי, הדבר הזה הוא לא נכון.

<הראל שרעבי: כל מעסיק שרוצה להתחיל להפקיד לעובדים שלו לקרן ברירת מחדל מאחת הנבחרות או לצאת להליך, יכול.

<הראל שרעבי: אני לא מכיר הסכם שבו המעסיק קשור בשתי ידיים מאחורי הגב והחברה אומרת לו: חתמנו על הסכם, אתה כבול אתי.

<רונן סולומון: הוא לא מוכרח לעשות את זה אם יש לו - - -

משה גפני: לא, רונן, אנחנו כבר לא ממשיכים את הדיון.

משה גפני: היו כבר שלושה דיונים על הנושא הזה.

<הראל שרעבי: ולכן, אני לא יודע מאיזה אינטרס, אני אומר, הכדור בידיים של המעסיקים, שירימו את הכפפה, ואם הם כל כך טוענים בקול: אנחנו דואגים לעובדים, שבאמת ידאגו לעובדים ויפקידו להם למקום טוב.

משה גפני: השאלה שעולה פה – אני רוצה לדעת האם מה שאמרת לי בטלפון נכון – האם המציאות היא שיש פערים גדולים בין אלה שנמצאים בדמי ניהול מקסימליים ואלה שלא, זה לא שאחד בדמי ניהול מקסימליים ואחד נמצא בשלושה-רבעים או ב-90%?

<הראל שרעבי: אם המעסיק דאג לעובדים שלו אז הוא דאג לעובדים שלו, דאג להנחה סבירה, ואם הוא לא דאג אז הוא לא דאג ואז גובים מהם את המקסימלי.

<הראל שרעבי: האם אין בכלל הסכם אחד בכל העולם כולו של עבודה עיניים?

<הראל שרעבי: אולי קיים, אבל זה לגמרי לגמרי לגמרי, עוד לגמרי, לא מקובל.

<הראל שרעבי: המקובל זה או מקסימלי או הנחה.

משה גפני: רבותי, אם למישהו מחברי הוועדה יש השגה על מה שאני הולך להגיד עכשיו אז שיאמר אותה.

משה גפני: אנחנו מקבלים את עמדתה של רשות שוק ההון.

משה גפני: המציאות שמי שיש לו דמי ניהול מקסימליים תפקע במרס 2018 – יוקדם ממרס 2019 – על מנת שיופחתו דמי הניהול.

משה גפני: זאת המטרה של הדיונים שהתקיימו בעניין הזה.

משה גפני: מי שאיננו נמצא בדמי הניהול המקסימליים אז יישאר המצב כמו שהוא.

משה גפני: אנחנו פונים למעסיקים, לכולם, להפחית את דמי הניהול כדי שהעובדים שלהם ייהנו מהעניין הזה.

משה גפני: תודה רבה, הישיבה נעולה.