הועדה המשותפת לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות ולוועדת הכלכלה לדיון בהלס"י בנושא בניית תוכנית אב לאומית בתחום הזקנה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 1, 2017-12-11 09:47

טלי פלוסקוב: בוקר טוב לכולם.

טלי פלוסקוב: היום 11 בדצמבר 2017, השעה 9:47 ואני מתרגשת ומתכבדת לפתוח ישיבה ראשונה של ועדה משותפת לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות וועדת הכלכלה לדיון בהצעה לסדר היום בנושא בניית תכנית אב לאומית בתחום הזקנה.

טלי פלוסקוב: כדי שזה לא יהיה כזה ארוך אנחנו נקרא לעצמנו הוועדה לבניית תכנית אב בתחום הזקנה.

טלי פלוסקוב: בוקר טוב למכובדים, בוקר טוב למנכ"לי המשרדים שנמצאים היום איתנו.

טלי פלוסקוב: אתם מבינים שצריכים להגיע השרים ואני מאוד שמחה על כך ששלושה שרים אישרו את הגעתם לוועדה, אני מדברת על שר האוצר, אני מדברת על שר העבודה והרווחה ואני מדברת על השרה לשוויון חברתי.

טלי פלוסקוב: במהלך הדיון הם יגיעו ואנחנו נשמע את האני מאמין שלהם, שאני חושבת שהוא מאוד חשוב לדיוני הוועדה.

טלי פלוסקוב: אני רוצה לברך את מנכ"ל הביטוח הלאומי הנכנס, לא על כך שהגעת לוועדה, אלא לאחל לך המון הצלחה בתפקיד.

טלי פלוסקוב: זה תפקיד מאוד מורכב ואנחנו כאן כדי לעזור לך בתפקיד הזה ולאותו יחס אני מצפה מכם, כי בלי הביטוח הלאומי מן הסתם הוועדה הזו לא תוכל לפעול, וזה לא סוד שאני כבר עובדת עם האנשים מהמוסד שלך וזה שאתה אדם חדש, עם דם חדש, עם אנרגיות חדשות, אני מקווה מאוד שזה ייטיב כמובן עם העבודה שלנו.

טלי פלוסקוב: צריכים להגיע לכאן גם יושב ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף וצריך להגיע לכאן יושב ראש ועדת הכלכלה איתן כבל.

טלי פלוסקוב: נמצא איתנו יושב ראש ההסתדרות החדשה, אבי ניסנקורן, שזה מאוד מאוד חשוב לנו שאתה איתנו, אבי, ואני יודעת כמה כוח וכמה השקעה אתה החלטת באמת לשים על הנושא הזה של האזרחים הוותיקים במדינת ישראל.

טלי פלוסקוב: כל הזמן יש ויכוחים בכנסת, איך נקרא לאנשים האלה.

טלי פלוסקוב: פעם היינו קוראים להם קשישים, החלטנו להחליף את המילה באזרחים ותיקים, אבל בינינו, אני לא חושבת שאנחנו צריכים להתבייש במילה זקנה, להיפך, זו מילה שיש לה הרבה כבוד ולכן אנחנו נשתמש בכל מילה שהיא נכונה לטעמכם.

טלי פלוסקוב: כמובן חבריי, חברי הכנסת שנמצאים כאן, יושב ראש האופוזיציה יצחק הרצוג, שנמצא איתנו היום, אבל כמה מילים על הוועדה.

טלי פלוסקוב: אני רוצה שתפנו את תשומת לבכם לשקף שנמצא על המסך.

טלי פלוסקוב: אתם רואים יד של קשיש ומישהו אחר לוקח את היד הזו ועוטף אותה.

טלי פלוסקוב: אני רוצה שאנחנו נהיה אלה שניתן את היד הזו שתעטוף את הקשיש, שבן אדם שהגיע לגיל זקנה יידע שיש כאן מישהו שדואג לו, יש כאן מישהו שחושב עליו.

טלי פלוסקוב: ואני רוצה להגיד לכם שהרבה אנחנו פה בכנסת מדברים, כמעט כל שבוע עולה נושא שקשור לאזרחים ותיקים ואני תוהה, ברוב המקרים זה דווקא בפן הבעיות וחבל.

טלי פלוסקוב: אני חושבת שזה קורה רק בגלל שמישהו לפני 10, 15, 20 שנה לא הסתכל קדימה.

טלי פלוסקוב: אז אנחנו כאן כדי להסתכל קדימה, כדי גם לחשוב על אלה שהיום הם אזרחים ותיקים במדינת ישראל וגם עליכם, אלה שעדיין לא שם, אבל אנחנו נהיה שם, גם אני.

טלי פלוסקוב: אם אנחנו היום לא נבנה את עצמנו ולא נחשוב על מה יהיה במדינת ישראל ב-2035 וב-2055, הגרף שאתם רואים מראה את קצב הגידול של האוכלוסייה המבוגרת במדינת ישראל וברור לכולם שאם אנחנו היום לא נתכונן לרגעים האלה המילים בעיות, קטסטרופה, אלה המילים שתמיד ילוו את הנושא של הקשישים ולזה אני לא אסכים.

טלי פלוסקוב: הוועדה הזאת, כמו שהבנתם, באה בעקבות הצעה לסדר שאני העליתי ואני רוצה להגיד דבר אחד.

טלי פלוסקוב: היום אנחנו כאן כדי שאותם אזרחים ותיקים של 2028 יגידו תודה לכל מי שישב פה בחדר ולקח חלק בוועדת פלוסקוב למען האזרחים הוותיקים, וזה אתם.

טלי פלוסקוב: יש פה 12 חברי כנסת שהם חברים בוועדה ויש עוד 80 חברי כנסת שהם לא חברים בוועדה, אבל הנושא של אזרחים ותיקים מאוד חשוב להם ולכן כולם מוזמנים לקחת חלק בוועדה הזאת.

טלי פלוסקוב: אני חייבת להגיד לכם שהייתה עבודה קשה לפני, הוועדה הזו לא קמה כי יום אחד התעוררתי והחלטתי, אני נפגשתי עם המון נציגים של משרדי ממשלה ואין אחד שאמר לי לא, אין, כולם הסכימו לתת יד לוועדה הזו ועצם העובדה שכל השרים שאמרתי להם יהיו כאן זה אומר שאנחנו היום במומנטום מצוין, כולנו ביחד לצאת ולהכין תכנית, מה יהיה במדינת ישראל ב-2025 ומה יהיה במדינת ישראל ב-2035 בנושא של הקשישים.

טלי פלוסקוב: לכן כל אחד שנמצא היום כאן, אני רואה בו שותף לעבודה המשותפת שלנו.

טלי פלוסקוב: שותף, רבותיי, אתם לא באתם רק לשמוע את מה שאנחנו אומרים, אני רוצה לשמוע גם אתכם.

טלי פלוסקוב: אני חייבת להציג לכם את היועץ המקצועי לוועדה, פרופ' בריק, שהרבה אנשים מכירים אותו, הוא ילווה בפן המקצועי את העבודה של הוועדה שלנו ואנחנו הכנו טיוטה שבה ציינו 13 עיקרים שבהם אנחנו נדון במהלך עבודת הוועדה.

טלי פלוסקוב: העבודה תהיה כזו, אנחנו נתכנס פעם בשבועיים, אני אעשה את הכול כדי שזה יהיה ביום קבוע ובשעה קבועה כדי שכל אחד מכם יפנה את הזמן קדימה כדי להיות שותף.

טלי פלוסקוב: אנחנו כל פעם ניקח נושא ונדון בו, לא הכול ביחד, אלא נושא, נתמקד בו, נעשה טיוטה ראשונית ונעבור לנושא הבא, ואחר כך בסוף אנחנו נחזור לנושאים שלא סיימנו את העבודה עליהם.

טלי פלוסקוב: הקצב של העבודה של הוועדה יהיה מאוד מהיר כי אני חושבת שהאזרחים הוותיקים ממתינים לנו.

טלי פלוסקוב: נכנס והצטרף אלינו יושב ראש ועדת הכלכלה, חבר הכנסת איתן כבל.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לך, איתן, שהגעת.

טלי פלוסקוב: גם שרגא ברוש הצטרף אלינו.

איתן כבל: זה אלה שהגיעו ב-443.

טלי פלוסקוב: איתן, אני אגלה לך סוד, אני החלטתי להגיע אתמול כדי שאני לא אאחר היום.

טלי פלוסקוב: אני בירושלים מאתמול.

טלי פלוסקוב: רבותיי, מה שנשאר לי זה להגיד תודה לכל אלה שהגיעו היום לכאן וכל אלה שיצטרפו אלינו במהלך העבודה של הוועדה.

טלי פלוסקוב: אני רוצה לאחל לכולנו המון הצלחה.

טלי פלוסקוב: אפשר לעבור ל-13 העיקרים.

טלי פלוסקוב: אני לא אקריא אותם, אתם יכולים לראות את זה, אני לא רוצה לקחת את הזמן של אנשים שרוצים להגיד כמה מילים בנושא.

טלי פלוסקוב: אני רוצה לאחל לנו המון הצלחה ואני מאמינה שאין אדם בחדר הזה שלא חושב כמוני, שמחויבותנו כאזרחי מדינת ישראל וגם כמחוקקים לחשוב על מה יהיה עם האזרחים הוותיקים ב-2025, 2035 והלאה.

טלי פלוסקוב: אז שיהיה לנו המון בהצלחה.

טלי פלוסקוב: להגיד לכם שאני מתרגשת?

טלי פלוסקוב: אני לא חושבת שהמילה הזאת באמת יכולה לבטא את התחושות שלי.

טלי פלוסקוב: אני יודעת שהאחריות עליי היא ענקית, לקחתי על עצמי נושא שהוא לא כזה, איך אומרים לי? 'מה את עושה?

טלי פלוסקוב: זה לא יביא לך קולות', לא רוצה קולות, אני רוצה שהאזרחים הוותיקים במדינת ישראל יחיו בכבוד, זה מה שאני רוצה, ואני מאמינה שכולם רוצים את זה.

טלי פלוסקוב: מחיאות כפיים אין באולם, בכל אופן תודה.

טלי פלוסקוב: אנחנו נתחיל את הדיון.

טלי פלוסקוב: אני רוצה לתת כמה מילים לחברי הכנסת עד שהשרים יגיעו וברגע שהשרים יגיעו אנחנו נעשה - - - בוודאי שאני רוצה לשמוע גם את הביטוח הלאומי וגם את ההסתדרות ועוד שותפים בכירים שנמצאים כאן.

טלי פלוסקוב: אני יודעת שיושב ראש האופוזיציה מאוד ממהר - - -

יצחק הרצוג: אנחנו שנינו ראשי שדולה.

טלי פלוסקוב: אני יודעת, אז אני אתן לכם להגיד כמה מילים, נשחרר אתכם ונמשיך.

יצחק הרצוג: תודה רבה.

יצחק הרצוג: בוקר טוב לכולכם.

יצחק הרצוג: קודם כל, גברתי, מגיע לך הרבה מחיאות כפיים על היוזמה הזו, גם לוועדה שאת חברה בה.

יצחק הרצוג: אני חושב שהאירוע הזה הוא אירוע בעל פוטנציאל מכונן, כי כל מי שעוסק בעולם הזקנה והרווחה, ואני מדבר גם כמי שהיה שר רווחה ארבע שנים, מבין שלכנס לחדר הזה ביחד את כל השחקנים, ואני מסתכל מסביב ויש פה את כל השחקנים, זה רגע מכונן.

יצחק הרצוג: הסיבה היא שאני חושב שיש שעת רצון, שכולם מבינים שהחברה הישראלית, כמו כל החברות בכל העולם, מתמודדת עם העובדה של הזדקנות האוכלוסייה, אבל לא באה עם פתרון ארוך טווח אלא טלאי טלאי.

יצחק הרצוג: לכן הרעיון הגדול הזה שגלום פה בדיון הוא גדול מאוד כי הוא עוסק במרקם חיים שמשנה סוציולוגית, חברתית וכלכלית, את פני החברה כולה, גם בגלל הגודל וההיקף העצום של האוכלוסייה המתבגרת בישראל, שזה ברכה, גם בגלל ההשפעה של כך על המשק הלאומי, על איכות החיים, על תרבות הפנאי, על התא המשפחתי, על עולם הרפואה, על עולם התעסוקה, שאלות פילוסופיות עמוקות ואחרות שעולות על השולחן.

יצחק הרצוג: לכן אני מברך על כך שלקחת את האדם הכי נכון והכי מתאים לתפקיד, אם יורשה לי, פרופ' יצחק בריק, באמת הגורו של רבים מאיתנו בתחום הזה, כמי שמוביל את אשל בג'וינט הרבה מאוד שנים וכמומחה גדול.

יצחק הרצוג: ואני מודה ליו"ר ועדת הכלכלה, איתן כבל, ולחברי הוועדה, זה גם ועדת העבודה והרווחה, גם ליושב ראש אלי אלאלוף וגם לאיתן כבל, לך, גברתי, ואני מאחל לכל הנוכחים המכובדים כאן שהדיונים יביאו למתווה ארוך טווח, רב שנים, רב דורי, שיתמודד בצורה נכונה עם האתגר המרתק והחשוב הזה.

יצחק הרצוג: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה, אדוני.

טלי פלוסקוב: אני מכירה אותך בתור שר הרווחה, כשביקרת בעירי, כשהייתי ראש עיר, אם אתה זוכר.

יצחק הרצוג: נכון מאוד.

טלי פלוסקוב: ואני זוכרת את הפרויקטים הנפלאים שעשינו ביחד.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לך.

טלי פלוסקוב: חברת הכנסת רחל עזריה, בבקשה.

רחל עזריה: אני גם אקצר ואני קודם כל אומר שאפו, טלי, זה מדהים.

רחל עזריה: אני זוכרת שזה היה עוד רעיון קטן, שהחדר המלא הזה מבהיר כמה את הבנת לפני כולם כמה הנושא הזה חשוב ויישר כוח ענק.

רחל עזריה: יש לנו אתגר עצום.

רחל עזריה: אתגר מאוד משמח, אני עוסקת הרבה בהורים לילדים קטנים אז אני אומרת שיש לנו אתגר עצום שאנחנו יולדים הרבה ילדים, אבל זה אתגר משמח, אז גם פה, יש לנו אתגר עצום של הארכת תוחלת החיים, אז זה אתגר מאוד משמח, רק שאנחנו צריכים להיערך ולבנות את כל המנגנון בהתאם כדי שבתוחלת החיים המתארכת האנשים יוכלו לחיות אותה בכבוד וגם להאריך את השנים שבהן אנשים חיים בצורה עצמאית וטובה ולקצר את השנים היותר קשות מבחינת בריאות.

רחל עזריה: בעצם זה אינטר דיסציפלינארי, וזה מהמקומות שבהם הרבה יותר קשה לממשלה לתפקד וזה המקומות שבעיניי הכנסת יודעת להוביל מהלכים.

רחל עזריה: אז אמר עמיתי בוז'י, הרבה מאוד מהנקודות, נושא של בריאות וכמובן נושא של הפנסיה ושל התעסוקה ועד איזה גיל אפשר לעבוד, נושא של הקצבאות כמובן.

רחל עזריה: אני רוצה להוסיף, כיושבת ראש ועדת הרפורמות, שאנחנו עוסקים המון בנושא של התחדשות עירונית ופינוי בינוי ותכנון ערים, המון בנושא הדיור, איך אנחנו מאפשרים לקשישים לחיות במרחב שהעיר שמתוכננת מתוכננת עבורם, שתהיה נוחה להם, שאנשים לא יצטרכו לעבור לדיור מוגן ולשרוף את הכסף שלהם רק בגלל שעיר לא מתוכננת כראוי, איך אנחנו דואגים שבכל המקרים של התחדשות עירונית, זה נושא שקיימנו דיון משותף, טלי, ביקשתי שתבואו לדיון, כדי להביא באמת את התובנות שיש לך כיוון שאנחנו מבינים שאוכלוסיית הקשישים היא אוכלוסייה שאנחנו צריכים להתייחס אליה בצורה נפרדת, מה שעד היום כמעט שלא נעשה, בטח בנושאים כל כך מורכבים.

רחל עזריה: אני בטוחה שטלי תוביל תהליכים מדהימים ואני בטוחה שאנחנו עוד נראה פה שינוי.

רחל עזריה: אני אסיים עם הדברים מפרקי אבות, שאומרים בן 50 לעצה, 50 זה עוד צעיר, אני אתחיל ב-40, כי אני בת 40, אז אין עלבונות, בן 40 לבינה, בן 50 לעצה, בן 60 לזקנה, בן 70 לשיבה, בן 80 לגבורה, בן 90 לשוח, זה בעצם אומר שבכל עשור צריך לתת את הטיפול המתאים ואני בטוחה שזה מה שייעשה.

רחל עזריה: תשבו ביחד, תחשבו, אני בטוחה שכל רעיון שיעלה פה תהיה אוזן קשובה, כולם בכנסת מבינים שזה אחד האתגרים הכי גדולים שאנחנו צריכים לטפל בהם ואנחנו ממש לא רוצים לאכזב את הדור של ההורים שלנו ושל הסבים והסבתות שלנו, שעשו פה מהלכים מדהימים לטובת המדינה ואנחנו רק חייבים להם תודה.

רחל עזריה: אז יישר כוח, טלי, ובהצלחה גדולה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה, גברתי.

טלי פלוסקוב: אנחנו באמת ידענו לא מזמן, וזה אחד מהנושאים שאף אחד לא חשב עליהם, תמ"א 38, איך זה קשור בכלל לקשישים?

טלי פלוסקוב: מתברר שזה ועוד איך קשור.

טלי פלוסקוב: חשבנו על כמה רעיונות וזה עדיין בבישול, אבל לפי דעתי גם שם אנחנו התחשבנו בנושא של אזרחים ותיקים במדינה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לך, רחל, באמת על המילים החמות.

טלי פלוסקוב: ואני רוצה להגיד לכם, רבותיי, שני דברים.

טלי פלוסקוב: בוא נגיד ככה, על בניית תכנית אב, על הצורך בבניית תכנית אב, דיברנו הרבה, גם בכנסת אני שמעתי נאומים של חברי כנסת שמלווים את הנושא של אזרחים ותיקים, גם נחמן שי נמצא כאן ואיציק שמולי ויעקב פרי, אבל מי שעשה לנו עבודה מקצועית, איך בכלל רואים, מה זה תכנית אב, האם באחת המדינות בעולם זה קיים, זה מרכז המידע והמחקר בכנסת ואני רוצה מכאן להודות להם.

טלי פלוסקוב: הם גם עשו עבודה באיזה מדינות קיימת תכנית אב לזקנה ואני מציעה לכם לקרוא את זה ואנחנו יכולים לפרסם את זה.

טלי פלוסקוב: זה אחת.

טלי פלוסקוב: שתיים, הם גם התחילו להכין לנו מסמך שילווה אותנו בדיונים בוועדה ושני האנשים שמלווים את זה הם גדעון זעירא ושלי לוי וזה המקום באמת להגיד להם תודה על העבודה הנפלאה שהם עושים ומלווים אותנו.

טלי פלוסקוב: אני רוצה לבקש מיושב ראש ועדת הכלכלה, חבר הכנסת איתן כבל, להגיד כמה מילים ואנחנו נמשיך.

איתן כבל: בוקר טוב לכולם, בראש ובראשונה לך, חברת הכנסת טלי פלוסקוב.

איתן כבל: כאשר הובאה והונחה על שולחני הבקשה להקמת ועדה משותפת לוועדת הכלכלה וועדת העבודה והרווחה, באופן טבעי שאלתי 'מי יעמוד בראש הוועדה?' וכשאמרו לי מי, אני אומר זאת, אלה לא מילים מן הפה ולחוץ, באמת שמחתי.

איתן כבל: בזמן הקצר שהיית בוועדת הכלכלה אני ראיתי את המסירות שלך ואת היכולות שלך ובאמת אני חושב שאת אדם ראוי מאוד להוביל את המהלך החשוב הזה.

איתן כבל: אני רוצה בהזדמנות הזאת גם לברך את מנכ"ל הביטוח הלאומי, אני לא יודע אם זה נעשה, בתוך השיח הזה הוא אחד האנשים המרכזיים שיצטרך בסוף להתמודד עם העניינים שדנים פה.

איתן כבל: מאיר שפיגלר, שיהיה לך באמת בהצלחה, לא רק בשבילך, בשביל כולנו.

<מאיר שפיגלר: תודה רבה.

איתן כבל: אני, ברשותכם, רוצה לומר שתי נקודות בקצרה.

איתן כבל: בימים אלה אני קורא את הספר 'מוות לסירוגין', של ז'וזה סאראמאגו, שהוא מאוד מאוד מומלץ, בעיקר למי שעוסק בתחום הזה.

איתן כבל: זה על מדינה שיום אחד פשוט הפסיקו למות בה, אין יותר מוות, והדרמה הגדולה שאתה פוגש, בעצם איך מדינה מתמודדת עם האנשים המבוגרים שבתוכה.

איתן כבל: כי בסך הכול מצד אחד זה אחלה חיים, סבבה, אתה לא מת והחיים יכולים להימשך לעולם, אבל המבוגרים לא עוצרים, הם ממשיכים להזדקן וההתמודדות של הפוליטיקאים, של הממשלה, היא פשוט מרתקת.

איתן כבל: אני אומר את זה לכל מי שחבר בוועדה, מומלץ מאוד מאוד, אני אומר את זה לפרופ' יצחק בריק, לקרוא את הדילמות הגדולות, דילמות מוסריות וכמעט בכל רמה, שאתה צריך להתמודד, שלא לדבר על זה שסאראמאגו, חתן פרס נובל, אחד הגדולים ביותר שאפשר בכלל לתאר.

איתן כבל: אינני רוצה להכביר במילים, כל מה שתגידו יתגמד לעומת המציאות הלא פשוטה, מצד אחד היכולת להאריך חיים ומצד שני הצורך להתמודד בצורה אחרת ממה שידענו עד היום.

איתן כבל: אני רוצה לנצל את ההזדמנות הזו, אני יודע ששרגא ברוש, נשיא התאחדות התעשיינים, מוביל פרויקט, אני יודע גם שחבר הכנסת פרי ביקש לקיים דיון, הוא פנה אליי בוועדת הכלכלה, ואני מנצל את ההזדמנות כי אני חושב שהאכסניה, חבר הכנסת יעקב פרי, לדיון בנושא של הפרויקט שמובילה התאחדות התעשיינים - - -

<שרגא ברוש: המעסיקים, איתן, המעסיקים כולם.

איתן כבל: המעסיקים כולם, אוקיי, המעסיקים כולם, ראוי להיות נדון באכסניה הזו.

איתן כבל: אני מניח ששרגא יגיד כמה מילים.

איתן כבל: אני רוצה לנצל את ההזדמנות ולומר לכם גם תודה, כי המעשה איננו כל כך פשוט, לבוא ולהטיל נטל נוסף על המעסיקים שגם כך נושאים בנטל לא פשוט, ועל כך אתם ראויים לכל הערכה ותודה ואנחנו כאן לרשותכם וכאן כמובן השר, על תקן סגן שר, אבל אנחנו מאחלים לו גם כן - - -

יעקב פרי: אנחנו עובדים על זה.

נחמן שי: הוא מהעם והוא מבקש להישאר - - -

טלי פלוסקוב: אנחנו הזמנו אותו לשבת כאן והוא החליט להיות בין חברי הכנסת בשלב זה.

איתן כבל: כן, אז לסגן השר שיהיה - - -

<קריאה: גם בצבא יש לפעמים רב סרן שיושב על תקן של סגן אלוף, או משהו כזה.

איתן כבל: הוא יהיה סגן שר בתקן שר, אז שיהיה בהצלחה גם.

אלי אלאלוף: אבל אצלנו הוא שר תמיד.

טלי פלוסקוב: נכון, אנחנו אומרים 'השר ליצמן', זה לא יעזור.

טלי פלוסקוב: הרבה תודה ליושב ראש ועדת הכלכלה, איתן כבל.

טלי פלוסקוב: זה באמת שני השותפים שיושבים עכשיו לידי, מה שנקרא, שני שותפים מאוד רציניים ואני רוצה באמת להודות לכם על ההסכמה לתת לנו, ל-12 חברי כנסת, להוביל את הנושא הזה, מה גם שאני בטוחה שגם איתן וגם אלי, אתם תהיו שותפים מלאים לעבודה ולהכנת התכנית.

טלי פלוסקוב: וכמובן, אלי, אני מאוד אשמח אם תגיד כמה מילים בנושא, כי אני יודעת שהנושא של אזרחים ותיקים מאוד קרוב ללבך, עוד מהכנת דוח העוני וגם היום, כיושב ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, אני אשמח לשמוע.

אלי אלאלוף: אני מתנצל, האיחור נובע מהדיון הבא שלי, שזה לא פחות חם ואתגר לאומי לא פחות גדול, זה הנושא של הנכים וקצבאות הנכים, בעוד חצי שעה אנחנו ממשיכים בדיון, אני מקווה שנוכל להגיע, גם בנכים אחת הנקודות המרכזיות זה הקשישים, שבג"צ קבע לפני שבע שנים שהם נכים קשישים שנשכחו ועד עכשיו לא קיבלו את ההצמדות.

אלי אלאלוף: זה אומר שלא תמיד החלטות, גם של בג"צ, מיושמות בצורה מכובדת ואנחנו גם שם נתמודד.

אלי אלאלוף: הנושא של הקשישים, כאחד שהוא כבר במדרון הזה, אני חייב להגיד, שהמערכת, החברה, לא מוכנה לזה.

יעקב פרי: אתה לא במדרון, אתה בעלייה כל הזמן.

אלי אלאלוף: החברה לא מוכנה לנושא של הקשישים, של גיל הזהב, כל שם הוא טוב.

אלי אלאלוף: החברה לא יכולה, במיוחד אצל הקשישים העניים.

אלי אלאלוף: הקשישים העניים, הפתרון שלהם הוא אחד ויחיד, המדינה.

אלי אלאלוף: שום דבר לא יכולה להיעשות רק על ידי פילנתרופיה, אבל בטוח לא באמצעות הפעילות האישית שלהם ולכן המדינה חייבת לקחת אחריות מוחלטת על כל הקשישים ולכן צריך את כל הדברים שקשורים לקשישים, מהמדרכה, נגישות, מהיחס לקשיש, ממקומות המגורים שלהם, הדיור הציבורי, למשל, שהוא מזלזל בקשישים, בכל תחום ותחום שאנחנו יכולים לחשוב אנחנו נגיע לזה שהקשישים לא מטופלים נכון.

אלי אלאלוף: התכנון של המדינה חייב להיות, אם יש מועצה לאומית לחברה וכלכלה, שתיקח את זה כמשימה טכנית להתמודדות שלה, שתעסוק בדברים שהם מחייבים אותנו.

אלי אלאלוף: כמובן הבריאות.

אלי אלאלוף: אנחנו רחוקים מהיכולת שלנו לספק לקשישים מה שמגיע להם, למרות שהיכולות המדעיות והרפואיות קיימות, מה שחסר זה כל הטכניקה והכספים הנדרשים כדי ליישם.

אלי אלאלוף: זה מה שכואב.

אלי אלאלוף: אם זה היה מדינה שאין לה ידע, מילא, אבל כל הידע נמצא אצלנו.

אלי אלאלוף: ולכן אני מודה לך, אני הסכמתי בהתחלה לתת לך ועדת משנה, אמרתי יאללה, היא חברה שלי, נפנק אותה בוועדת משנה - - -

טלי פלוסקוב: אה, זה בגלל זה?

אלי אלאלוף: לא, היא לקחה את זה לרמה מדהימה, שזה ועדה לאומית, והתכנית שלה, אני בטוח, תאומץ על ידי הממשלה.

אלי אלאלוף: תעשי את זה מהר, כמה שיותר.

אלי אלאלוף: כדי שנוכל ליישם.

אלי אלאלוף: לא לחשוב שוועדה לא מצליחה בסוף ליישם את החלטותיה, כן מצליחים, גם אם זה באיטיות מסוימת.

אלי אלאלוף: אני באמת מודה לכולם שבאו ורוצים לעסוק, אני מאמין, בנושא הזה, כי זה נושא שמחייב אותנו, אין לנו בררה, אי אפשר לברוח.

אלי אלאלוף: עד עכשיו אני חושב, הרשו לי לחזור במשפט, ברחנו מהאחריות שלנו כלפי הקשישים, פשוט המדינה ברחה מאחריותה בנושא הקשישים ואני בטוח שבתום העבודה של הוועדה, עם המומחים שקיימים, יהיו המלצות גם הגיוניות וגם שניתן יהיה ליישם אותן ואני באמת שמח להיות פה, עם יושבי ראש הוועדות שהם חברים אמיתיים של הנושאים החברתיים.

טלי פלוסקוב: תודה רבה, אלי.

טלי פלוסקוב: ואתה אמרת שדוח העוני, לצורך העניין, אני לוקחת אותו כדוגמה, אף אחד לא האמין שמשהו יקרה והיום אנחנו עדים ש-6 מיליארד שקל המדינה כן השקיעה בנושא של עוני על פי ההמלצות של הוועדה שלך.

טלי פלוסקוב: יש עוד הרבה מה לעשות, אבל - - -

אלי אלאלוף: וביצוע של כל הגורמים.

אלי אלאלוף: בזכות הרב ליצמן הדברים, ביוזמתו, בהסכם הקואליציוני, אלה דברים שיצאו מהדוח ובאמת בראבו לך, אבל אתה לא אוהב בראבו, אז תודה לך .

טלי פלוסקוב: תודה.

טלי פלוסקוב: אתה פשוט נכנסת קצת באיחור ואני אמרתי ואני אחזור על זה, אני מאמינה שאנחנו נצליח, רק מסיבה אחת, האנשים שנמצאים פה בחדר הם השותפים שלי, הם אנשים מאוד רציניים והם גם מאמינים, יחד איתי, שאפשר לשנות את המצב ולהביא למצב שאנחנו רק נהיה גאים באזרחים ותיקים במדינת ישראל.

טלי פלוסקוב: ושלא ישימו אותנו ב-OECD במקומות האחרונים, לא נהיה שם.

טלי פלוסקוב: זאת המטרה שלנו וזה מה שאנחנו צריכים לעשות.

טלי פלוסקוב: יש עוד חברי כנסת שמאוד ממהרים, דב חנין שיוצא ואחר כך נחמן שי.

טלי פלוסקוב: אני יודעת שאני צריכה לתמרן איכשהו בין לבין כי כולם ממהרים, אבל יש סדר.

טלי פלוסקוב: בבקשה, דב חנין.

דב חנין: תודה לך, גברתי יושבת הראש.

דב חנין: אני באמת מתנצל בפניכם שאני צריך לרוץ להצבעות בוועדת הפנים על חוק ההמלצות בעניין חקירות ראש הממשלה, כי מה לעשות, בזמן שאנחנו צריכים היינו להצביע כאן, גברתי יושבת הראש, על תכנית לאומית לטיפול בקשישים בישראל, מה שהכנסת מתעסקת בו, עדיין ביום הזה, וכל חברי הכנסת יישבו שם, זה בהמלצות ראש הממשלה שאנחנו עכשיו מתחילים איזה שהוא מרתון של הצבעות שיתחיל עכשיו עד אחרי הצהריים בוועדת הפנים.

דב חנין: אני מאחל לך, גברתי היושבת ראש - - -

אלי אלאלוף: דב, אתה לא לוקח ברצינות את דברי ראש הממשלה כשהוא אומר לך שזה לא יחול עליו?

דב חנין: לא, אני לא לוקח ברצינות את ראש הממשלה כשהוא אומר שזה לא יחול עליו כי אני יודע שזה כן יחול עליו.

אלי אלאלוף: אתה יודע איך אני רציתי להצביע, אבל חבר'ה, בואו - - -

דב חנין: לא, זה כן יחול עליו, זה יחול על החקירות החדשות, לא על החקירות הקיימות.

טלי פלוסקוב: תקשיבו, הנושא של הוועדה הוא כל כך חשוב שבואו נשים את הדברים של ההמלצות לוועדת הפנים.

דב חנין: נכון, בהחלט.

דב חנין: גברתי יושבת הראש, אני מאחל לך הצלחה.

דב חנין: אני יודע עד כמה את מסורה לעניין הזה ועד כמה את נחושה לקדם בנושא הזה שינוי אמיתי.

דב חנין: אני מברך את שני יושבי ראש הוועדה, העבודה והרווחה והכלכלה, שהסכימו למהלך הזה של הקמת הוועדה המשותפת, זה מודל שהצליח בכנסת בעבר ויכול להצליח גם עכשיו, ויכול לעשות ולתרום ולשינוי.

דב חנין: המצב, עמיתיי חברי הכנסת, הוא מצב מאוד מאוד קשה.

דב חנין: המצב של הקשישים בישראל הוא מאוד קשה, אבל החדשות האמיתיות הן שהמצב הולך להיות עוד יותר קשה, כי מספר הקשישים בחברה הישראלית הולך לגדול והאמצעים הכלכליים שהחברה הישראלית מעמידה לרשות העניין הזה מצטמצמים ולכן הבעיה הגדולה הקיימת היום היא קטנה יחסית לבעיה הגדולה שבפניה אנחנו עומדים.

דב חנין: הנתונים הם מאוד מאוד קשים ואני לא רוצה לחזור עליהם, אני רוצה להתעכב על שתי סוגיות שהן סוגיות מפתח.

דב חנין: הסוגיה הראשונה היא קשישים מופקרים ומוזנחים וכאן אנחנו מגיעים לבעיה של הביטוח הסיעודי.

דב חנין: מה שקורה לקשישים במוסדות סיעודיים היום הוא בעיה, הוא בושה לכולנו, וצריך להביא בחשבון שיש גם קשישים רבים שאפילו לא מגיעים למוסדות סיעודיים כי אין להם כסף לממן מוסדות סיעודיים ולכן הם לא מקבלים את הטיפול ואת הסיוע הסיעודי שהם צריכים לקבל.

דב חנין: במקרים רבים יש משפחות שלמות שנמצאות מסביב לאותו קשיש, שקורסות בגלל חוסר האפשרות שלהם לממן את הטיפול הסיעודי הזה.

דב חנין: אני מברך אותך, אדוני יושב ראש ההסתדרות, שנכנסת לסיפור הזה מתוך תפיסה שההסתדרות היא תנועה חברתית והיא מחויבת לא רק לעניינים הישירים של עובדים, אלא לעניינים של החברה באופן רחב יותר ואני מאחל למעורבות שלכם בתחום הזה לעשות שינוי.

דב חנין: נושא נוסף שאנחנו נמצאים בו בבעיה מאוד גדולה הוא נושא הכנסתם של הקשישים.

דב חנין: יש הרבה מאוד קשישים שנמצאים בעוני.

דב חנין: קצבת הזקנה בישראל היא מביישת, קצבת הזקנה האוניברסלית מביישת, סדר גודל של 1,500 שקל לחודש זה סכום מגוחך, זה לא קצבת זקנה.

דב חנין: אז אומרים לנו 'בסדר, לאנשים יש פנסיות', אבל קודם כל לרוב האנשים בישראל אין פנסיות, לאנשים מבוגרים בוודאי אין פנסיות.

דב חנין: בעתיד אולי המנגנונים של פנסיית החובה ישפרו את המצב, אבל אנחנו היום נמצאים במצב שבו אנשים מבוגרים, לרובם אין פנסיות.

דב חנין: וגם לאלה שיש להם פנסיות, כולל אלה שיגיעו בעתיד לגיל הפנסיה, הפנסיות היום זה סוג של רולטה רוסית, אף אחד לא יודע מה יישאר מהפנסיה, מה לא יישאר מהפנסיה, כמה אנשים יקבלו, כמה אנשים לא יקבלו, הכספים מושקעים בבורסה ואף אחד לא יודע מה קורה איתם.

דב חנין: ולכן בהקשר הזה אני מברך אותך, אדוני יושב ראש התאחדות התעשיינים וארגוני המעסיקים, מר ברוש, על היוזמה שלכם בעניין הזה.

דב חנין: אני חושב שזה מהלך נכון ואנחנו רואים פה שגם מצד אחד ההסתדרות וגם מצד שני המעסיקים נכנסים לתחום שמי שצריך היה להוביל אותו זו הממשלה.

דב חנין: אבל הממשלה, במקום שתרים את הכפפה הזאת ותגיד תודה ותודה ו'אנחנו מתגייסים לעניין הזה במלוא המרץ ובמלוא האנרגיה' הממשלה ממשיכה לגרור רגליים ולייצר פתרונות שהם פתרונות חצי, אמצע ורבע.

דב חנין: אני רוצה לסיים באמירה על תפקידה של הכנסת בעניין הזה.

דב חנין: הכנסת הזאת קיבלה במליאת הכנסת החלטה אחת ויחידה מאז שהכנסת הזאת התחילה, וזו החלטה שהתקבלה פה אחד במליאת הכנסת, על הצורך והדחיפות של הכנסת הביטוח הסיעודי לסל הבריאות הממלכתי.

דב חנין: ההחלטה הזאת התקבלה לפני חצי שנה ותוך חצי שנה הממשלה צריכה לדווח לכנסת מה היא מתכוונת לעשות בעניין הזה.

דב חנין: עד לעצם הרגע הזה עוד לא התקבל אצל יושב ראש הכנסת דיווח מראש הממשלה מה ברמה הפורמלית הממשלה מתכוונת לעשות.

דב חנין: אני לא מתכוון ברמה של מסיבות עיתונאים, אני מתכוון ברמה של חקיקה ושינויים במציאות.

דב חנין: אני מקווה שהממשלה לא תפספס את המועד, אנחנו בתחילת חודש דצמבר, ושהממשלה תעשה את חובתה ותדווח לכנסת מה אפשר ומה היא מתכוונת לעשות כדי להכניס את הביטוח הסיעודי לסל הבריאות הממלכתי.

דב חנין: זה חיוני, זה אפשרי וזה צריך לקרות עכשיו.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת דב חנין.

טלי פלוסקוב: הצטרפו אלינו שני שרים, השלישית בדרך.

דב חנין: אבל ברכות על זה שפרצתם את המצור לירושלים.

טלי פלוסקוב: שר האוצר, ידידי מאוד יקר, משה כחלון, ושר העבודה והרווחה, חיים כץ, גם ידידי היקר.

טלי פלוסקוב: אני רוצה להגיד לכם שאם לא הייתי מרגישה שיש לי תמיכה של שני האישים האלה לא הייתי יוצאת לדרך, אבל אני כן יודעת שהם איתנו, אני יודעת, וכל אחד פה יגיד את מה שהוא חושב, אנחנו כאן כדי להכתיב את המדיניות.

טלי פלוסקוב: המשרדים זה כדי לנסות ליישם את המדיניות שאנחנו פה נחשוב עליה.

טלי פלוסקוב: אני אמרתי פה ואני אחזור על זה, גם כדי שהשרים שלנו ישמעו, אנחנו כאן כדי שאולי הקשיש של 2028 יגיד תודה לכל האנשים שישבו היום כאן, לאותה ועדת פלוסקוב שהתכנסה ובנתה את התכנית, כי אז אנחנו נהיה בטוחים שהקשישים אז יידעו להתקיים בכבוד.

טלי פלוסקוב: זאת המטרה שלנו, האזרח הוותיק במדינת ישראל צריך לחיות בכבוד.

טלי פלוסקוב: אני מתכבדת להזמין את שר האוצר, משה כחלון, יושב ראש הסיעה שלי, מה לעשות, כל הנושאים החבריים שמלווים אותנו יום ולילה ורק אתמול ישבנו שעות ודיברנו מה אפשר עוד לעשות, להגיד ולהציג לנו את האני מאמין שלו ואחר כך אני אשמח מאוד לשמוע גם משר הרווחה והעבודה, חיים כץ, שכל פעם הוא זורק לנו דברים חדשים שאף אחד מאיתנו לא חשב ומהמקצועיות שלו ומהניסיון שיש לו עוזר לנו בעבודה היומיומית שאנחנו עושים.

טלי פלוסקוב: הצטרפו אלינו עוד חברי כנסת שאני חייבת לציין, רועי פולקמן, יושב ראש סיעת 'כולנו', לאה פדידה שהצטרפה ויוליה מלינובסקי, בוקר טוב, תודה שהגעתם.

טלי פלוסקוב: משה, בבקשה.

משה כחלון: תודה, בוקר טוב.

משה כחלון: טלי, באמת תודה רבה.

משה כחלון: אני הגעתי לכאן למעשה בעיקר לברך אותך על היוזמה הזאת, על ההובלה מטעם הכנסת יחד עם חברי הכנסת אלי אלאלוף, איתן כבל, לאה פדידה, יעקב פרי והשר לשעבר ולעתיד ליצמן.

משה כחלון: השר לשעבר וסגן השר לעתיד, עד שנעביר את זה - - -

איתן כבל: זה בינתיים בהטענה.

משה כחלון: וכמובן אורחים נכבדים.

משה כחלון: טלי, אני חושב שהיוזמה מבורכת, תיכף אני אגיד בשניים-שלושה משפטים מה עשינו עד היום, מה מתכוונים לעשות, כמובן בשיתוף פעולה מלא עם משרד הרווחה, וכמו שעשינו בסיעוד וסל תרופות, זה בשיתוף פעולה מלא עם ליצמן, ומה שעשינו בסיעוד ודברים נוספים זה עם ההסתדרות באופן מלא.

משה כחלון: אנחנו בעד שיתופי פעולה, אנחנו בעד יוזמות, אנחנו מברכים כל יוזמה, אנחנו מקבלים המון שיתוף ציבור.

משה כחלון: רק כל יוזמה, בסוף היא גם צריכה להיות ישימה.

משה כחלון: אתם יודעים, יש דברים טובים, אבל הם לא ישימים ויש דברים ישימים והם לא טובים, צריך למצוא משהו שהוא גם ישים וגם טוב, אז באופן עקרוני אנחנו מברכים כל יוזמה.

משה כחלון: מה שעשינו עד עכשיו, זה באמת תכנית הסיעוד שחבר הכנסת חנין דיבר עליה, תכנית סיעוד לאומית בהיקף של 1.7 מיליארד, יחד עם הרווחה והסתדרות, העלאה של הקצבאות, השלמת הכנסה בסך כולל של מיליארד בשנים בין 2015 ל-2018, העלאת קצבת זקנה, שכבר העלינו, סך הכול 1.7 מיליארד.

משה כחלון: הקלה במבחני התלות לקבלת גמלת סיעוד, יוזמה של חיים כץ, בעלות של 50 מיליון, התאמת חוק הסיעוד להעלאה בשכר מינימום, תכנית 'יחד'.

משה כחלון: אני חושב שזה לא פייר, אלה תכניות שהן רובן של משרד הרווחה ואני מקריא אותן, אז אולי אני אתן לך, תקריא אותן אתה, חיים.

יוליה מלינובסקי: ואולי תתייחס ליוזמה המשותפת עם התאחדות התעשיינים ושל - - -

משה כחלון: כן, ברוש היה אצלי, שמעתי אותה, מדובר - - -

יוליה מלינובסקי: 'ישראל ביתנו' מעמידה מיליארד וחצי שקל, עם המיליארד וחצי שלהם, זה פשוט פותר את כל הבעיה.

משה כחלון: חד משמעית - - -

יוליה מלינובסקי: אולי זה טוב, אבל גם ישים.

יוליה מלינובסקי: אתה יודע.

משה כחלון: נכון, אז אנחנו רוצים לבדוק את הישימות של זה.

משה כחלון: מדובר בהעלאת מס.

יוליה מלינובסקי: נכון, אבל ברגע שהם מסכימים - - -

משה כחלון: שנייה, יוליה, שאלת, אני עונה.

יוליה מלינובסקי: יש לי סוף סוף הזדמנות לדבר איתך, כי בדרך כלל אנחנו לא רואים אותך.

טלי פלוסקוב: לא, אבל אנחנו לא מדברים פה בדיאלוג.

משה כחלון: אני חושב שזו הזדמנות לשמוע אותי, לדבר איתי את יכולה כל היום.

יוליה מלינובסקי: לא, לדבר.

יוליה מלינובסקי: שמעתי אותך במסיבת העיתונאים, אני רוצה לדבר.

יוליה מלינובסקי: זה משהו אחר.

משה כחלון: אז, בבקשה, תדברי.

יוליה מלינובסקי: יופי, מצוין.

טלי פלוסקוב: לא, אני - - -

משה כחלון: לא, אין לי בעיה.

טלי פלוסקוב: חברת הכנסת יוליה מלינובסקי.

יוליה מלינובסקי: אנחנו - - -

משה כחלון: אני מנומס, הגברת רוצה לדבר אני מקשיב.

טלי פלוסקוב: יוליה, אני מבקשת ממך, תני בבקשה לשר לסיים.

טלי פלוסקוב: אני אתן לך אפשרות לדבר.

משה כחלון: שרגא ברוש היה אצלי עם היוזמה הזאת ומדובר על כך שצריך מיליארד וחצי שקלים מהאוצר, בנוסף - - -

יוליה מלינובסקי: אנחנו נותנים לך מיליארד וחצי מהכספים הקואליציוניים של 'ישראל ביתנו'.

משה כחלון: אז בסדר, נדבר על זה אחר כך, על הכספים האלה.

נחמן שי: כמה מיליארדים עפים פה בחדר.

איתן כבל: גם אנחנו נותנים לך - - -

יוליה מלינובסקי: לא, אבל אצלנו זה קיים.

משה כחלון: אני יודע, אני מכיר - - -

נחמן שי: אנחנו גם נותנים - - - אנחנו נשלים, איתן.

טלי פלוסקוב: חברים, בואו נחזור, יש לנו פה דיון מאוד מכובד.

משה כחלון: יושב ראש התעשיינים, שרגא ברוש, היה אצלי עם היוזמה.

משה כחלון: מדובר ביוזמה של להביא מיליארד וחצי שקלים, בנוסף ל-1.4 מיליארד ששמנו וה-1.4 שגם לחיים כץ יש, עוד מיליארד וחצי, ומיליארד וחצי להביא בהעלאת מס לעסקים ולתעשיינים.

משה כחלון: זה בסדר, הרעיון הוא מצוין, זה לקחת מהכיס של זה, לקחת מהכיס של זה ולשים פה, זה בסדר.

<קריאה: אצלי זה בכיס למטה.

משה כחלון: נבחן את זה, נשמע את זה, אנחנו מאוד שמחים שהתעשיינים לוקחים חלק בנושאים החברתיים של מדינת ישראל.

משה כחלון: באמת, כל ארגון שלוקח, הסתדרות, תעשיינים - - -

<שרגא ברוש: משה, ברשותך, המעסיקים, אני לא רוצה את הקרדיט לתעשיינים, זה המעסיקים.

משה כחלון: המעסיקים.

משה כחלון: אז אני ממש שמח שהמעסיקים לוקחים חלק בזה, אני לא פוסל את זה.

משה כחלון: נבדוק את זה, נשמע ונראה, אם זה ניתן וזה ישים ואין לזה השפעה משקית וזה ימוטט לנו עסקים, פעם אחת שלא יוכלו לעמוד בנטל ופעם שנייה - - - אז אמר את זה דב חנין, שאני בדרך כלל לא מסכים איתו, זה תפקיד של הממשלה ואנחנו עובדים על זה ועשינו ועוד נמשיך לעשות ונבחן גם את ההצעה של - - -

יוליה מלינובסקי: קח בחשבון גם את ההתחייבות שלנו.

משה כחלון: כן, אני מכיר אותה.

יוליה מלינובסקי: יופי, מצוין, אני רק מזכירה לך.

משה כחלון: אני כל הזמן נזכר בה.

משה כחלון: חברים, אני באמת רוצה, שוב, טלי, לברך אותך.

משה כחלון: פרופ' בריק, לא בירכתי אותך, עכשיו רק ראיתי שאתה פה ובאמת מאושיות הנושאים החברתיים, במיוחד הנושא של הקשישים, אז אני שמח לראות אותך, וד"ר אביגדור קפלן, מנכ"ל הביטוח הלאומי, וכל מי שנמצא כאן.

משה כחלון: אני מצטער, אנחנו בעיצומו של תקציב, מפה אנחנו הולכים לטפל במכסים ובתקציב, אני אתנצל שאני צריך ללכת, יש לי הרבה כבוד לכנסת, אני אוהב את הכנסת, כי אני, כמו איתן כבל, עשיתי קריירה בכנסת, בוועדות האלה, לפעמים אני מקנא בחברי הכנסת, כמה כיף לשבת פה, אבל אני ממש ממש מתנצל שאני חייב ללכת.

משה כחלון: אבל, שוב, לאמירה הכללית, כל יוזמה מבורכת, כל יוזמה תיבדק, אנחנו על הדברים האלה.

משה כחלון: חיים כץ גם יפרט את הכסף שנתנו ואנחנו מתכוונים עוד לתת יחד עם משרד הרווחה, בשיתוף פעולה של ההסתדרות.

משה כחלון: טלי, עומדים מאחורייך, תובילי את העניין הזה.

משה כחלון: אלי, ברוך ה', אנחנו מיישמים את דוח אלאלוף כמעט הלכה למעשה, רואים את התוצאות וממשיכים בקו הזה.

משה כחלון: שוב אני מתנצל על האיחור, כי היו פקקים, ואני מתנצל על זה שאני עוזב, כי בגלל הפקקים גם לא נשאר לי הרבה זמן.

משה כחלון: אז תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה באמת לשר האוצר.

טלי פלוסקוב: הצטרפה אלינו גם השרה גילה גמליאל.

טלי פלוסקוב: שלום, בוקר טוב.

טלי פלוסקוב: מה שאני אומרת, לי זה כבוד מאוד גדול שהשרים שלנו, שלושה שרים והשר לשעבר וסגן השר לעתיד נמצאים כאן.

טלי פלוסקוב: זה אומר עד כמה הנושא שלנו הוא חשוב להם.

טלי פלוסקוב: יחד עם זאת זה אומר עד כמה הנושא הזה הוא מורכב, כי הוא מאחד כל כך הרבה משרדי ממשלה, וטוב שהוא מאחד כל כך הרבה אנשים נפלאים, שדואגים לאזרחים הוותיקים.

יעקב פרי: מה שנחוץ, גברתי, זה התיאום בין משרדי הממשלה ולא ליווי של משרדי ממשלה.

טלי פלוסקוב: בדיוק, נכון.

טלי פלוסקוב: על זה אנחנו עוד נדבר בדיונים הבאים, יעקב פרי.

טלי פלוסקוב: אתה יודע טוב מאוד מה עמדתי.

טלי פלוסקוב: אולי כדאי להגיד את זה בישיבה הראשונה, עמדתי האישית, אני חושבת שהאזרח הוותיק צריך להיות במשרד לאזרחים ותיקים, אבל זה העתיד.

טלי פלוסקוב: השר כץ, אני אשמח לשמוע אותך, גם איך אתה רואה.

טלי פלוסקוב: אני יודעת שתמיד הנאום שלך גם מקצועי, אז מאוד נשמח לשמוע מה אתה חושב.

חיים כץ: בוקר טוב.

חיים כץ: למען האמת אני לא התכוננתי, כי אנחנו חיים בתוך המגרש הזה כל היום ואנחנו לא צריכים לשבת בבית ולכתוב לנו דברים.

חיים כץ: שמעתי פה את חברי דב חנין, לא באתי בהתחלת השיח שלו, באתי בסוף השיח שלו והוא נגע במספר נקודות ואני לא אברח מכלום.

חיים כץ: הבדידות, בינואר יתחיל הפיילוט של ביקורים בסדר גודל של 1,560, כפיילוט, ביקור יומי של שעה, לראות אם הם חיים.

חיים כץ: המטרה לתת להם סל תרופות, לראות אם הם לקחו את התרופות ובשלב הבא יש לנו קצת בעיה עם הובלת המזון, לפתוח את המקרר, לראות אם יש אוכל ואם אין אוכל לשים חמגשית.

חיים כץ: יש קטע עם הובלת המזון ועם המזון, אבל בינואר מתחיל הפיילוט הזה.

חיים כץ: ואם כן אנחנו הולכים בפתיחה לשים שם 200 מיליון.

חיים כץ: בשבוע האחרון הכנסת העבירה את חוק החימום ואנחנו לא נצטרך שאף אחד יעשה לנו טובה.

חיים כץ: אנחנו ניתן מענק חימום אחת לשנה, יכול להיות שזו גם פתיחה של 53 שקלים לכל בית אב שיש בו אזרח ותיק, ואני לא אומר קשיש, אני לא מתבטא בביטוי של קשישים, כי אישה בת 62 היא לא קשישה.

חיים כץ: כשאתה בא לאישה בת 62 ואומר לה 'קשישה', אז באיזה שהוא מקום זה אפילו מעליב.

לאה פדידה: אז חצי מחברי הכנסת היו בבית אבות.

נחמן שי: אז אמרנו לקרוא להם אזרחים ותיקים.

חיים כץ: אזרח ותיק, בשביל זה העברנו את זה בחוק וההגדרה של ביטוח לאומי שונתה לאזרח ותיק והכול בסדר.

חיים כץ: כשאנחנו מדברים על מענק חימום, לפעמים אנחנו חושבים שהם מקבלים את הכסף ויחד עם זה, בגלל שהם לא מקבלים והוא לא מיועד לחימום ממש אז הם לא יפתחו את השאלטר, אז אולי אפשר את הכסף הזה, לראות במה חברת חשמל מוכנה להשתתף ולעשות המרה ולתת להם הנחה בחשמל בחודשי החורף בסכום מקביל או טיפה יותר, אולי נגזור על זה איזה קופון, בכסף הזה.

חיים כץ: זה תוך כדי מחשבה, יכול להיות שזה נכון.

טלי פלוסקוב: זה רעיון טוב.

חיים כץ: הביטוח הסיעודי של חברי ליצמן שיצא, ושר האוצר, הוא לא ביטוח סיעודי, ממש לא ביטוח סיעודי, זו תכנית עבודה של הביטוח הלאומי, שאני לא יודע אם האוצר צריך להיות מעורב בה או לא צריך להיות מעורב בה.

חיים כץ: הנחנו תזכיר חוק, אנחנו הולכים לקדם את זה, לא הולכים לחכות, אנחנו הולכים לשנות את כל מבנה שעות הסיעוד ובדיקות IDL.

חיים כץ: אני לא רואה את זה כתחליף לתכנית סיעודית שאנשים שילמו עשרות שנים, עשרות שנים ופתאום באו חברות הביטוח ואומרים 'הרווחנו ככה' ו'לא הרווחנו ככה', וצריך ליצור, אני מקווה שניצור, אם יקשיבו ניצור, אם יבואו אנשים בלי אגו ולא נהיה אטומים, אז ניצור תכנית ביטוח סיעודית לכל מדינת ישראל.

חיים כץ: ניתן לכל אלה שיש להם, נצרף אותם לקופות החולים, נראה באיזה מודולות, כמה עולה המודולה, ניקח את אלה שלא עוברים חיתום והם בסיכון גבוה, גם מבוגרים, גם חולים, נשים אותם בקופה מיוחדת בחברת ביטוח מיוחדת, כמו הפול לאופנועים.

חיים כץ: נעלה את דמי הביטוח, את מס הבריאות ב-0.507, זה נותן סדר גודל של בין 3.5 ל-4 מיליארד.

חיים כץ: צריך לדחוף את ההחלטה של הממונה על שוק ההון והביטוח, לסיים בינואר את כל הפוליסות של הבריאות.

חיים כץ: נדמה לי שהם האריכו את זה עד 22 בפברואר.

חיים כץ: נדמה לי, משום מה.

חיים כץ: אם הם ייכנסו לעניין ולא ישחקו באגו ויגידו 'עשינו', 'לא עשינו', אני חושב שאפשר ליצור ביטוח סיעודי לאלה שאין להם היום בגלל שהם לא משלמים.

חיים כץ: הם לא משלמים, אין להם ביטוח סיעודי, 700,000 איש, אני לא יודע איפה הם מוגדרים, אין להם כסף לשלם ביטוח, אפשר ליצור להם ביטוח ולשלם בגינם את הפרמיה ממס הבריאות ואפשר לקחת את אלה שלא עוברים חיתום בקופות החולים ויש להם סיכון גבוה של הפסדים לחברה ולעשות, כמו חברת פול, לעשות חברת ביטוח וליצור ביטוח סיעודי.

חיים כץ: לפני שבוע פורסם דוח העוני והיום פורסם דוח העוני האלטרנטיבי.

חיים כץ: ואני לא נכנס וזה לא משנה אם יש 2 מיליון או 1.8 מיליון, זה ממש לא משנה.

חיים כץ: באה תכנית ברוכה, אני אומר לכם, תכנית ברוכה של התעשיינים - - - המעסיקים.

חיים כץ: הם ישבו מזה כמה חודשים והגו תכנית.

<שרגא ברוש: תודה.

טלי פלוסקוב: לימדת אותנו.

<שרגא ברוש: יש כאלה שרוצים לסבך אותי פוליטית, את מבינה?

חיים כץ: לא, לא.

<שרגא ברוש: לא אתה.

חיים כץ: והגו תכנית.

חיים כץ: כמו בכל מקומותינו, הם לא נכנסו לכל הנקודות וכל הבעיות שיש לנו, אמרה חברתי, 'יש לנו את הכסף', אז אין לכם את הכסף, למה אין לכם את הכסף?

חיים כץ: כי יש לכם 400 מיליון שאתם מקציבים לאוכלוסיית הקשישים ואתם מקציבים אותה לכולם.

יוליה מלינובסקי: ברור, לכולם.

חיים כץ: לא, בואו נדבר קודם כל, את מקציבה גם למי שיש לו, ליחיד, מעל 4,700.

חיים כץ: הוא אומר לא, אני רוצה להעלות את רמת החיים - - -

יוליה מלינובסקי: אפשר לחשוב על - - -

חיים כץ: תני לי, אני אעלה לך כמה בעיות שתוך כדי שיחה, כשאמרו לי אמרתי 'אבל יש את אבי ניסנקורן ויש את שמוליק מזרחי, הם לא יסכימו', הם לא יסכימו לשינוי שיטת הקצבאות במדינת ישראל.

חיים כץ: הוא בצדק לא יסכים שהקצבה תהיה אישית ולא אוניברסלית, הוא לא יסכים.

חיים כץ: גם אני במקומו אולי לא הייתי מסכים, כי הגמלאים לא יסכימו.

חיים כץ: כי זה ששילם, זה שמרוויח 7,000 או 4,700, כשאתה תעצור לו את הגמלה זה הרבה יותר מדי, 4,700 ליחיד זה - - -

אלי אלאלוף: סליחה, אדוני השר, בדוח של - - -

חיים כץ: רגע, אלי - - -

אלי אלאלוף: יש שם, שני העשירונים העליונים חוסכים 3 מיליארד שקל.

אלי אלאלוף: תשאיר את זה כלפי מטה לעשירונים התחתונים, זה מוציא אותם מהעוני.

חיים כץ: תקשיב, אני רוצה להגיד משהו.

טלי פלוסקוב: אתה מדבר על דיפרנציאלי.

חיים כץ: באו 'ישראל ביתנו' והקציבו 400, כל שנה הם מקציבים את הכסף וזה הולך לכל אוכלוסיית הקשישים.

חיים כץ: הם רצו עולים חדשים, אבל זה לא שם, זה הולך לכולם.

חיים כץ: עכשיו את באה, צריך לשנות את החוק, צריך - - -

יוליה מלינובסקי: לשנות חוק אצלנו זה עניין של רצון.

טלי פלוסקוב: אני הבנתי שהם מוכנים לבטל את התכנית הקודמת שלהם ואת הכסף הזה - - -

יוליה מלינובסקי: כן, ולעשות את הכסף הזה - - -

חיים כץ: הם לא יודעים לבטל, למרות שהבנת, כי יש חוק והחוק הזה מקצה את הכסף שלהם.

נחמן שי: ומה יהיה כשייגמרו הכספים הפוליטיים?

יוליה מלינובסקי: לא, זה נכנס ל - - -

<שרגא ברוש: זה בבסיס, נחמן.

טלי פלוסקוב: זה בבסיס התקציב.

יוליה מלינובסקי: חיים, זה בבסיס התקציבי, הכספים האלה, הם לא - - -

חיים כץ: אם תקשיבי לא תצטרכי לצעוק, תאמיני לי.

חיים כץ: זה בבסיס התקציב, אין בעיה עם זה, אבל כשאתה משנה את המסלול אתה צריך לשנות את החוק כי בחוק הכסף מיועד לפה, לפה ולפה.

חיים כץ: באו עכשיו 'ישראל ביתנו' ואמרו 'אנחנו רוצים להוציא', וצריך להוציא, שלא יהיה לכם שום אי הבנה, גם אני אומר שהיום כשהכול ידוע אפשר לגרום שבמדינת ישראל לא יהיה אף אזרח ותיק שמוגדר מתחת לקו העוני.

חיים כץ: אפשר.

טלי פלוסקוב: כן.

טלי פלוסקוב: זה 700 מיליון, אדוני, נכון?

חיים כץ: אני לא נכנס לעומק העוני, אבל סטטיסטית, לפי דוחות שאנחנו בודקים וביחס ל-OECD כשאנחנו מסתכלים על דוחות של ה-OECD או בלי ה-OECD ובלי הקצבאות אנחנו במקום 13 בעולם.

חיים כץ: כשאנחנו רואים את הקצבאות, זאת אומרת מדינת ישראל לא נותנת קצבאות, אנחנו יורדים מ-13 ל-26.

חיים כץ: אם אנחנו ניקח 705 מיליון שקל, במונחים של 17', לא במונחים של 20', ונצמיד אותם לשכר הח"כים, שזה השכר הממוצע במשק, בדוחות של לא עוד שנה, עוד שנתיים, לא יהיה אף אזרח ותיק מתחת לקו העוני.

חיים כץ: אם אנחנו רוצים ניקח מקדם ביטחון, כי יש את הכסף של 'ישראל ביתנו' ויש את הכסף של התעשיינים - - -

<שרגא ברוש: אנחנו לא מתעסקים בקו העוני, אנחנו מתעסקים בלחיות בכבוד, חיים.

טלי פלוסקוב: זה שינוי גישה מאוד משמעותי.

חיים כץ: אתה לא רוצה שאני אגיד לך את מה שמשה לא רצה להגיד לך.

<שרגא ברוש: למה?

<שרגא ברוש: ציפיתי שהוא יגיד.

חיים כץ: לא, אני לא אגיד לך.

חיים כץ: אתמול היה לי יום ארוך עם שרגא והוא בא עם ההצעה ולמען האמת, הוא ישב איתי כבר הרבה לפני, זה לא היה לי חדש.

חיים כץ: היה לי חדש 'ישראל ביתנו', היה לי חדש התכנית שלכם, שאתם רוצים להצטרף, הוא לא היה לי חדש.

חיים כץ: ראיתי את הנתונים, ראיתי את המספרים, אתמול באתי לישיבת עבודה בשביל לראות איך מחלקים את הכסף וכשבאים לראות איך מחלקים את הכסף אנחנו עוברים מסיסמאות לעבודה ובעבודה התחילו לעלות בעיות, איך אנחנו עושים את זה ואיך אנחנו עושים את זה, מאיפה אני עושה את זה, בואו נעשה את זה בשלבים.

חיים כץ: וההצעה הייתה, באחד השלבים, כי לפני שאתה מביא אותם ללחיות בכבוד, אחת המדרגות, ילד לא נולד בן 13 והולך לבר מצווה, הוא עובר לפני זה במעון, אחר כך בגנון, אחר כך בבית הספר, אחר כך בתיכון, אחר כך באוניברסיטה, כי קראתי בדוח העוני האלטרנטיבי שמי שאין לו בגרות הוא עני.

נחמן שי: לא, הם אומרים שהחינוך הוא אחד המרכיבים - - -

חיים כץ: לא, אם תיכנס לדוח אתה תראה 'מי שאין לו - - -

טלי פלוסקוב: זה בדיוק המשפט, השר.

לאה פדידה: אני שמעתי, זה אחד מהמרכיבים, לא המרכיב שקובע שהוא לא יהיה עני.

יוליה מלינובסקי: לא, זה לא, יש בגרות ו - - -

חיים כץ: בסדר, אנחנו מדברים על גופים מוגדרים, הכול מסומן, אנחנו יודעים את המספרים שאנחנו מתכוונים אליהם, אנחנו יודעים מי אנחנו רוצים שיחיו בכבוד, אנחנו לא יודעים לעשות את זה ביום אחד.

חיים כץ: יש כאלה שאומרים ש'אתם לא יודעים לעשות את זה בכלל'.

<שרגא ברוש: הם לא רוצים שנעשה.

חיים כץ: עזוב, אל - - -

<שרגא ברוש: לא אתה, אלה ש - - -

חיים כץ: אני לא בא ל - - - הם טוענים שאתם לא יודעים להחליט על סדר העדיפויות, כי אם יש 0.36, יכול להיות שה-0.36 צריך להיות 0.5 וה-0.5 יילך להוצאות ילדים בסיכון, מניעת זנות.

יוליה מלינובסקי: או להורדת נטו למשפחה.

יוליה מלינובסקי: שזה גם כן - - -

חיים כץ: כל דבר, אבל הכוונה היא טובה.

<שרגא ברוש: של מי?

חיים כץ: של כולם, שלכם טובה מאוד.

חיים כץ: אני חלילה אין לי טענות, כי אתם באתם ממקום של רצון טוב, אמרתם 'אנחנו אנשים - - -

<דובי אמיתי: אבל אומרים שאנחנו מזוכיסטים, רוצים להעלות לעצמנו את המס.

טלי פלוסקוב: מי אומר את זה?

<דובי אמיתי: אלה ש - - - נאמר פה.

חיים כץ: דובי, אני לא רוצה להגיד מה אחרים אומרים, עזוב, תשאיר איך שזה.

חיים כץ: אם לא תיכנס, תאמין לי, לא תספוג.

<דובי אמיתי: גם כשאתה רוצה לתרום אומרים שאתה לא בסדר, אז אתה כבר לא יודע איך שאתה לא בסדר, או פה או פה.

חיים כץ: תקשיב, לא יודע, אתה רוצה שאני עכשיו אשחק בתור שר אוצר ונשחק סימולציה?

חיים כץ: לא תרגיש טוב.

טלי פלוסקוב: לא, זו לא המטרה.

חיים כץ: אז אנחנו לא שם.

חיים כץ: אנחנו לא שם.

חיים כץ: אתם באתם ברצון טוב ואני חושב שיש לנו הזדמנות היסטורית להתחיל מהלך, יכול להיות שהוא לא ייגמר עוד שנה, אבל אנחנו מדברים על השארת חותם לדורי דורות במהלך שהוא ברוך והוא צריך להיבחן וצריכים לרדת פה כל האגואים של כולם ולא לשחק פוליטיקה, ופשוט לא לשחק פוליטיקה, כי זה לא מעניין אם זה יבוא מהמחנה הציוני או מ'ישראל ביתנו' או מהליכוד, או מ'כולנו'.

חיים כץ: לא מעניין, פשוט לא מעניין, כי אנחנו באים לעזור במיוחד לחרדים ולערבים ולעולים.

חיים כץ: במיוחד.

טלי פלוסקוב: נכון.

חיים כץ: כשאני מסתכל על דוח העוני ואני רואה את המרכיבים אז אני רואה את האוכלוסיות.

<שרגא ברוש: ולעצמאים.

טלי פלוסקוב: ולעצמאים, נכון.

טלי פלוסקוב: אלה שאין להם פנסיה.

<שרגא ברוש: לא לעובדי התעשייה, בוא נגיד ככה.

חיים כץ: אתה טועה במה שאתה אומר עכשיו, כי מבן אדם שבא לתת בלי שום כוונות אתה בא ומגדיר כוונות.

חיים כץ: עזוב, בשביל מה?

חיים כץ: אתה רוצה לעזור לכולם, בלי לבדוק אם הוא חרדי, ערבי - - -

<שרגא ברוש: לגמרי.

חיים כץ: - - - עצמאי, שכיר, שני בני זוג שעובדים ולא מגיעים לקו העוני, יש גם כאלה.

חיים כץ: וזאת יוזמה ברוכה.

חיים כץ: אני חושב שיש פה הזדמנות אדירה ללכת למהלך ולעשות היסטוריה.

חיים כץ: אנחנו במשרד מאוד נשמח לנתב כספים או להפנות תקציבים לסדר עדיפות כזה.

חיים כץ: אנחנו מורגלים בתקציבים שלנו, אין לנו תקציבים בלי גבול ואחד התפקידים הקשים של שר זה לקבל החלטות למי הוא נותן או לחילופין למי הוא לא נותן, ואז באה האופוזיציה כל שבוע בהצעת חוק, 'מה, לא מגיע לאלה?', מגיע, 'לא מגיע לאלה?', מגיע.

יוליה מלינובסקי: אדוני השר, מזמינים אותי לוועדה אחרת, אני רק רוצה מילה אחת - - -

טלי פלוסקוב: לא, יוליה, זה לא מתאים.

יוליה מלינובסקי: אתה צודק, אנחנו חייבים להוריד אגו ולא להגיד 'למה שהם יחליטו לנו מה לעשות', מה שאני שומעת עכשיו באוצר וב - - -

טלי פלוסקוב: תודה, יוליה, תודה.

יוליה מלינובסקי: שכולם יגידו שהגיע הזמן - - -

חיים כץ: היא הייתה שותפה במאבק לזה שחוק החימום יעבור ואזרחי מדינת ישראל יקבלו כולם, בלי לבדוק אחת, שתיים, שלוש.

חיים כץ: ואמרתי, עוד פעם, מבחינתנו אנחנו יושבים על התקציב ונראה אם אנחנו מסוגלים להסיט תקציבים ולראות את סדר העדיפויות ונעשה את זה ואני מקווה שהברכה תבוא או ניתן לאזרחים הוותיקים את הזכות, עכשיו אנחנו מדברים והמעסיקים באים ואומרים 'אנחנו מוכנים להפוך את הדיבורים למעשים', לחיות בכבוד.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לך, אדוני השר.

טלי פלוסקוב: אני רוצה שני דברים לציין לפני שאני מזמינה את השרה גמליאל להגיד כמה מילים.

טלי פלוסקוב: אחת, אם אתם שמים לב לרשימת הנושאים שאנחנו נדון עליהם, אז הנושא הראשון שהוועדה תדון זה הנושא של עוני בין הקשישים, אז מן הסתם שם אנחנו נפתח את הנושא קצת יותר לעומק, אנחנו נשמע דעות מקצועיות וכן הלאה.

טלי פלוסקוב: אגב, אני רוצה להגיד לגבי התכנית של שרגא, היוזמה מאוד מבורכת ואני באמת מברכת את המעסיקים, אבל המספרים, בכל אופן מהבדיקה הראשונית שלי, למה שאתם רוצים להגיע 3 מיליארד לא מספיק.

<שרגא ברוש: יכול להיות שכל הפרופסורים לא מבינים כלום, אבל יש - - -

טלי פלוסקוב: בישיבה הבאה הנוסחה על המסך, אני מבטיחה לך.

<שרגא ברוש: אין בעיה.

טלי פלוסקוב: ואדוני השר, עוד משהו, אני רוצה להגיד לך שכשבדקתי את ההירתמות של המשרדים לוועדה הזאת לבניית תכנית אב נפגשתי עם המנכ"ל שלך, אביגדור קפלן - - -

חיים כץ: ד"ר אביגדור קפלן.

טלי פלוסקוב: ד"ר אביגדור קפלן.

טלי פלוסקוב: אני רוצה להגיד לך שמצאתי שם אוזן קשבת, מצאתי שם בן אדם שבאמת דואג לקשישים והוא אמר לי משפט - - -

חיים כץ: קודם כל מצאת שם איש מלא זכויות.

חיים כץ: בואי תתחילי, רק האוזן קשבת, זה בסדר, איש - - -

טלי פלוסקוב: קודם כל אני מצטרפת, אדוני השר, אבל המשפט האחרון שלו אני לא אשכח, הוא אמר לי 'אם את משוגעת על הנושא לכי על זה, אנחנו מאחוריכם'.

טלי פלוסקוב: אז אדוני המנכ"ל, אני משוגעת על הנושא ואנחנו עובדים ונביא בשורה לאזרחים הוותיקים של מדינת ישראל.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לך, אדוני השר.

טלי פלוסקוב: כפי שציפיתי, הכול מקצועי, הכול מנותח כרגיל, אז תודה רבה לך.

טלי פלוסקוב: הצטרפה אלינו השרה לשוויון חברתי, גילה גמליאל, חברה מאוד יקרה ולא מעט פרויקטים אנחנו עושים ביחד, גם לטובת הקשישים, אזרחים ותיקים, גם לטובת ניצולי השואה.

טלי פלוסקוב: אני מאוד רוצה להודות לך על כך שאת כאן ובוודאי נשמח לשמוע אותך.

גילה גמליאל: תודה רבה.

גילה גמליאל: ראשית, אני רוצה לברך אותך על היוזמה המאוד ברוכה של עצם הקמת הוועדה המשותפת ולהציב תכנית אב, אני קוראת לה תכנית אם, ותקראו איך שנראה לכם, לגבי הסוגיה של הזדקנות האוכלוסייה.

גילה גמליאל: במקביל המשרד לשוויון חברתי, ביחד עם שמחון, שהוא הנציג מטעם משרד ראש הממשלה, ביחד עם משרדי הממשלה השונים, אנחנו מקימים תכנית אסטרטגית להזדקנות האוכלוסייה ולטעמי שיתוף הפעולה בין הוועדה לבין התכנית האסטרטגית יוביל בסופו של יום את מה שהיה צריך לעשות כבר מזמן, את היערכות מדינת ישראל להזדקנות אזרחיה.

גילה גמליאל: כאן יש פה באמת אינטרס עצום, כולנו רוצים להגיע עד 120 - - -

חיים כץ: לא צריך.

גילה גמליאל: ושם אנחנו רוצים להגיע לאיכות החיים.

גילה גמליאל: אנחנו שמים לב שככל שתוחלת החיים גדלה כל יום אנחנו נהנים משש שעות שמתווספות לנו לתוחלת החיים, מן הצד האחד, מן הצד השני חובה עלינו ליצור מצב של איכות חיים במקביל.

גילה גמליאל: וכאן אנחנו שמים לב לחלוקה בחתך הגילאים, יותר ויותר מגילאי הפרישה עד גיל 75, אנחנו צריכים לתת התייחסות ייחודית לחתך האוכלוסייה בגילאים הללו ומגיל 75 ומעלה הצרכים משתנים עם הגיל וכאן אנחנו צריכים לתת מענה חלופי להתאמה לגילאים הללו.

גילה גמליאל: כלומר אנחנו שמים לב למעין חתך גילאים חדש שצריך לתת לו את המענה וכאן המשרד לשוויון חברתי נותן מענה בסוגיית התעסוקה לאזרחים ותיקים, כל הנושא של הבדידות, אנחנו מגיעים ל-4,000 אזרחים ותיקים כל חודש, בהקשר הזה, גם כאן אני רוצה לומר, סוגיית הבדידות שאנחנו מטפלים בה, ואני ארחיב לגביה, הוספנו גם את סוגיית האוריינות הדיגיטלית, ששם אנחנו רואים את אותו פער דיגיטלי עצום שמי שצריכים להתמודד איתו בעיקר זו אוכלוסיית האזרחים הוותיקה.

גילה גמליאל: אז אמרתי, גם תרבות פנאי, בדידות, תעסוקת אזרחים ותיקים ואוריינות דיגיטלית ושילבתי את סוגיית השילוב הבין דורי, בין האוכלוסייה הצעירה לאוכלוסייה האזרחית הוותיקה.

גילה גמליאל: שם אני רואה חשיבות עליונה שהצעירים שלנו יקבלו את הניסיון שקיים אצל האזרחים הוותיקים, את השילוב הזה של גם לתת את הכבוד, ההוד, ההדר בעבורם, ומהצד השני יש הרבה מאוד דברים שהצעירים שבחבורה מאוד נהנים מעצם השילוב עם האוכלוסייה הוותיקה.

גילה גמליאל: לזה נותן מענה המשרד לשוויון חברתי, אבל אנחנו ערים לעובדה שיש מקום להקמת משרד לאזרחים ותיקים, אלא אם הוא יטפל בכל סוגיות האזרחים הוותיקים, כלומר יש אפשרות להקים משרד ייעודי, ואני חושבת שזה יהיה הדבר הנכון, שיטפל לא רק בסוגיות שהמשרד שלי מטפל, כפי שאמרתי, בדידות, תרבות פנאי, אוריינות דיגיטלית, שילוב בין דורי ונושא הבדידות, אלא גם יטפל בגיל הפרישה בכל הסוגיה של הקצבאות, בנושא הסיעוד, בנושא הגריאטריה, בדיור מוגן, בבתי אבות.

גילה גמליאל: יש כל כך הרבה פרמטרים שבהם המדינה צריכה לתת מענה, זו הסיבה שלקחנו על עצמנו להקים את התכנית האסטרטגית שתיתן מענה לגבי כל אותם דברים מפאת העובדה שאין משרד ייעודי שמטפל בכל המרכיבים ואנחנו ביחד משתפים פעולה, ביחד עם שר הרווחה, שאני חושבת שזה באמת אחד השרים שעושים עבודת קודש, בהיבט של האזרחים הוותיקים, מלבד הפתיחות והמקצועיות בלשים דגש על מה שצריך לעשות.

גילה גמליאל: יש לנו את שר האוצר, שהוא שר חברתי ממדרגה ראשונה, אנחנו משתפים פעולה, הוא מקצה משאבים לכל הצרכים שדיברנו עליהם מבחינת המשרד שאני אמונה עליו ואני מאמינה שביחד איתך וביחד עם חברי הכנסת אנחנו נצליח לייצר פה את כל הצרכים על מנת לתת פה איכות חיים לאזרחים הוותיקים שלנו ולא רק שלא יהיו בקו העוני.

גילה גמליאל: בגלל זה אני מכבדת ומברכת את שרגא, על עצם היוזמה של להקים כזו תכנית, את אבי, שנמצא איתנו כאן ומשתף פעולה בהרבה מאוד מההיבטים והצרכים של החברה והאזרחים הוותיקים.

גילה גמליאל: יש את השדולה, נמצא כאן נחמן שי ואיציק, שלא נמצא כאן, ויואב קיש, שבאמת כל שילוב הזרועות הללו, שלנו ביחד, אני מאמינה שאנחנו נצליח, לא רק להוציא את האזרחים מקו העוני ושלא יהיו אזרחים במדינת ישראל בכלל עניים, אבל בטח ובטח לא אזרחים ותיקים.

גילה גמליאל: וסוגיית הפנסיה, לכל אותם אזרחים שעד היום לא חייבו אותם, וחלק מהעולים שעלו לארץ ולא זכו לקבל את הפנסיה, להם אנחנו צריכים ליצור תכנית ייעודית שתיתן להם את המענה ומכאן והלאה פתרנו את זה מבחינה חוקית, שכולם מחויבים היום לצבור לפנסיה.

גילה גמליאל: כלומר אני מאמינה שביחד אנחנו נצליח לתת מענה לכלל האזרחים שלנו כדי לפתור את אותה מצוקה שקיימת נכון להיום.

גילה גמליאל: במשרד שלי, בסוגיית הבדידות, אנחנו נותנים כל כך הרבה פתרונות.

גילה גמליאל: אני אתן לכם רק מספר אנקדוטות קטנות.

גילה גמליאל: פרויקט 'כאן גרים', שסטודנטים גרים אצל אזרחים ותיקים, אנחנו מעניקים להם את המלגה, 8,000 שקלים, הם גרים אצל אזרחים ותיקים, מעניקים מבחינתם את הזמן לתרבות של שילוב בין דורי, מאוד מאוד מנצח, זה win win, פותר את בעיית הדיור של הסטודנטים, פותר להם את הבעיה של הצורך שלהם מבחינת מלגה, מצד שני אזרחים ותיקים מאוד נהנים.

גילה גמליאל: פרויקטים מרגשים, אני אומרת לכם, עד דמעות.

גילה גמליאל: יש כאן את הפרויקט שלנו עם מטב ופרויקט 'והדרת', שילוב תעסוקתי, אנחנו יוצרים ירידי תעסוקה, אנחנו דואגים להכין את כל האזרחים הוותיקים לקראת הפרישה.

גילה גמליאל: אני חושבת שאלה דברים שהם כל כך חשובים בעבורם וזה נותן את המענה בהקשר הזה.

גילה גמליאל: יש לנו הרבה מיזמים של תלמידי בתי ספר, ששם הם לומדים גם בפן הדיגיטלי, גם בפן המורשת.

גילה גמליאל: כל נושא ניצולי שואה, שדיברנו עליהם.

גילה גמליאל: גם כאן יש לנו כל כך הרבה פרויקטים, גם עם בנות השירות הלאומי, אנחנו עושים כל כך הרבה פרויקטים משותפים כי אני מאמינה שהצעירים שלנו חייבים ליהנות מהאזרחים הוותיקים שלנו וללמוד מהם הרבה ולעתיד לבוא לא נצטרך לחוקק חוקים כמו פטור מתור, של גילאי בני ה-80, הם לא יעמדו לנו בתורים כי אותם צעירים, שעכשיו נחשפים לשילוב הבין דורי, זה יבוא להם טבעי לפנות בעבור האזרחים הוותיקים ולפרוש את השטיח האדום בעבורם.

גילה גמליאל: אני רוצה באמת להודות לך, אין לי ספק ששיתוף הפעולה הזה יניב פירות ותקציבים ומשאבים מתבקשים וביחד נדאג לעתיד טוב יותר לכולנו ביחד.

גילה גמליאל: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה, גברתי השרה.

טלי פלוסקוב: שוב, אחרי דבריהם של השרים שלנו, ברור לכולם שהנושא הוא חשוב גם עבורם.

טלי פלוסקוב: זאת אומרת לא שאנחנו פה מתכנסים ומדברים בנושא שהוא לא מעניין אותם וזה לי, באופן אישי, נותן לי אמון מאוד מאוד חזק לכך שאנחנו הולכים להצליח בוועדה הזאת.

טלי פלוסקוב: שוב, אני יושבת כאן ומסתכלת על הקהל שיושב פה ויש פה כל כך הרבה ארגונים ואנשים שהנושא של האזרחים הוותיקים מאוד קרוב ללבם.

טלי פלוסקוב: אתם יודעים מה?

טלי פלוסקוב: יש לי פה לפחות שבעה דפים של כל השותפים, אם אני אקריא פשוט לא יספיק לנו הזמן, לכן אני שוב רוצה להגיד לכם תודה.

טלי פלוסקוב: מי שיספיק לדבר היום, אני אשמח, מי שלא, בבקשה קחו בחשבון, הנושאים שיש לנו על המסך אלה הנושאים שאנחנו נדון כל פעם בוועדה ואני מזמינה אתכם לבחור מה הנושא שחשוב לכם ואתם רוצים לקחת חלק בדיון ולהציע לנו הצעות, מאוד מאוד נשמח.

טלי פלוסקוב: אני מאוד שמחה שהיום בשולחן המכובדים יושב גם איש מאוד יקר, שאנחנו שומעים אותו ורואים אותו בהרבה מקומות בארץ, וזה יושב ראש ההסתדרות החדשה, אבי ניסנקורן.

טלי פלוסקוב: נשמח מאוד, אבי, קודם כל להודות לך על מה שאתם עושים, זה אחת, ושתיים, מה אתה חושב ואיפה אתה רואה את עצמך בעבודה של הוועדה שלנו.

<אבי ניסנקורן: טוב, אני אנסה להיות תמציתי.

<אבי ניסנקורן: קודם כל אני חושב שזו ועדה מאוד חשובה, אני מודה לך מאוד על זה שיזמת את זה ומארגנת את זה בכזה כישרון.

<אבי ניסנקורן: אני גם חושב שיש פה סיכוי והזדמנות יוצאי דופן.

<אבי ניסנקורן: אנחנו ראינו בדוח העוני האחרון באמת מצד אחד המשך שיפור וירידה באי השוויון, כבר מספר שנים, מצד שני עדיין בעיה קשה מאוד באי השוויון ובעיה קשה מאוד במדד העוני.

<אבי ניסנקורן: יש פה מהלך שאי אפשר להתקדם בו בלי השתתפות של הממשלה בתשלומי ההעברה.

<אבי ניסנקורן: השכר עולה, השכר עולה מלמטה, השכר עולה ומשפיע, תשלומי ההעברה הם קריטיים, אנחנו רואים גם שההשפעה על אי השוויון ותשלומי ההעברה בישראל היא נמוכה משמעותית מההשפעה במדינות ה-OECD.

<אבי ניסנקורן: זו אחת הסיבות שמדד אי השוויון הוא כל כך חמור.

<אבי ניסנקורן: יש תזוזה, אני חושב מאוד חיובית, גם כמובן של שר האוצר ושל שר העבודה והרווחה והשרה לשוויון חברתי ושל סגן השר ליצמן, תזוזה מאוד חיובית, שאנחנו רואים אותה, שרואים אותה בהקצאה ובהעברה של כ-6 מיליארד שקל בבסיס, 4.2 מיליארד שקל בנושא נכים ו-1.7 מיליארד שקל בנושא הסיעודי לטובת נושאים חברתיים.

<אבי ניסנקורן: צריך להשלים את המהלך בנושא הגמלאים.

<אבי ניסנקורן: פה יש יוזמה מאוד ברוכה של המעסיקים, עצם העובדה שהם הלכו וקיבלו החלטה שהם רוצים להיות גורם משמעותי ומוביל בנושא הזה, זה דבר מאוד ראוי לציון, זה דבר שהוא לא טריוויאלי ואני חושב שהוא מחייב הרבה מאוד הערכה כלפיהם, ויש יוזמה נוספת, של השר חיים כץ, שאומרת בואו קודם כל נוציא את האזרחים הוותיקים ממעגל העוני.

<אבי ניסנקורן: אני חושב שאנחנו צריכים להתכנס לאחת היוזמות האלה, או לשילוב של היוזמות, ולנסות באמת להוציא קודם כל, ואני חושב שזה התעדוף הראשון, את האזרחים הוותיקים ממעגל העוני.

<אבי ניסנקורן: העלות פה שהשר כץ סימן אותה, של 700 מיליון - - -

חיים כץ: 705.

<אבי ניסנקורן: עכשיו זה אולי קצת ירד, לא?

חיים כץ: לא, עלה.

טלי פלוסקוב: 5 מיליון עליי.

<קריאה: זה היה 660 בשבוע שעבר.

חיים כץ: מאה אחוז, היה דוח עוני חדש והכספים, כסף ש - - -

טלי פלוסקוב: ברגע שהשכר עולה הכול עולה.

<אבי ניסנקורן: העלות הזו של ה-705 מיליון תוך שינוי שיטת ההצמדה, המשמעות החברתית שלה שהיא מוציאה כ-200,000 אזרחים ותיקים ממעגל העוני, זו משמעות דרמטית בציבוריות הישראלית ובחברה הישראלית.

חיים כץ: זה 10% ממספר העניים בישראל.

<אבי ניסנקורן: נכון.

<אבי ניסנקורן: והיוזמה של המעסיקים, היוזמה שמדברת על קיום בכבוד, זו כבר יוזמה יותר שאפתנית.

<אבי ניסנקורן: אני חושב שאנחנו צריכים, וזה הדבר הכי חשוב, אנחנו בנקודת הזדמנות שאסור לפספס אותה, בגלל שאני מזהה את הסיטואציה הזאת, אני השתתפתי בחיתוך בנכים והשתתפתי בחיתוך בסיעוד, כי יש לנו נקודת הזדמנות שלא תחזור וזה כסף בבסיס וזה כסף לא חד פעמי.

<אבי ניסנקורן: אני חושב שגם פה אנחנו צריכים לשאוף, לראות את ההזדמנות הזאת ולחתוך בצורה נבונה ולחתוך כמה שיותר מהר ולראות שזה מתקיים וקורה וזה אפשרי וזה ימשיך את השינוי.

<אבי ניסנקורן: אני חושב שהשינויים האלה, אם יקרו, אנחנו נמשיך לראות בשנים הקרובות ירידה במדד אי השוויון, בייחוד באוכלוסיות החלשות.

<אבי ניסנקורן: אז תודה לכולם ותודה לך.

טלי פלוסקוב: תודה רבה, תודה רבה, אדוני.

טלי פלוסקוב: יש לנו חבר כנסת שמהרגע הראשון של הוועדה נמצא כאן ולא יצא לשנייה, נחמן שי, יושב ראש השדולה לאזרחים ותיקים.

טלי פלוסקוב: אתה, אני חושבת, האדם שאמר תכנית אב לאומית, אמרת הכי הרבה פעמים.

נחמן שי: תודה רבה.

נחמן שי: כמו שציינת, גברתי, זאת כנסת שלישית שאני מלווה את הנושא של האזרחים הוותיקים, תוך כדי כך גם אני נעשיתי אזרח ותיק אז העניין נעשה באופן טבעי קרוב ללבי ולכן אני חושב שהמהלך הזה של הכנת תכנית בתחום הזה הוא בעל חשיבות עליונה.

נחמן שי: בכלל דרך השדולה ופעולות אחרות ודרך השרים, גם שהיו פה, חיים עוד ישנו, ויושב ראש ההסתדרות, וחבריי לשדולה, אנחנו מובילים משהו שהוא לא פחות חשוב וזה להחדיר לציבור הישראלי את ההכרה בחשיבות של הקבוצה ההולכת וגדלה של אזרחים ותיקים.

נחמן שי: ואת שמת את הנתון הזה של העקומה העולה וצומחת, אנחנו יודעים שהמיליון האלה יגדלו באופן פרוע לחלוטין, משתוללים, מסרבים להיפרד מעולמנו והם הולכים להיות לא נטל, אלא נכס, לחברה הישראלית, כך צריך להתייחס אליהם.

נחמן שי: יפה עשה יושב ראש ההסתדרות שממש קבע שההסתדרות היא הבית של הגמלאים, שיבינו שהם לא מפסיקים להיות חלק מהמערכת כשהם מפסיקים לעבוד, הם נשארים בתוך האוהל הגדול הזה.

נחמן שי: אני חושב שברגע שההכרה הזאת חודרת ומחלחלת, והקמת הוועדה היא חלק ממנה, אז נוכל גם לראות את המשאבים מגיעים.

נחמן שי: העובדה ששלושה שרים התייצבו פה היום, היא מדברת בעד עצמה, פתאום מדברים על האזרחים הוותיקים במדינת ישראל ומבינים את הערך, המשמעות והמשקל שלהם, וזה הולך להיות יותר ויותר ואני לא מתבייש להגיד, גם המשקל הפוליטי.

נחמן שי: אצלנו בביזנס שלנו סופרים קולות ויודעים שהקבוצה הזאת מצביעה, במספרים ובאחוזים שהם יותר גדולים מכלל האוכלוסייה, ולכן היא נאבקת ותיאבק על הזכויות שלה ועל מה שמגיע לה ומה שצריך לתת לה, כדי שהיא תחיה פה חיים של כבוד.

נחמן שי: אז אני לא אאריך, אני רוצה שנשמע גם את אורחינו, כמעט לא שמענו אף אחד מהם, אני רוצה קודם כל לברך אותך, מאיר, על התפקיד החדש שקיבלת על עצמך.

נחמן שי: אתה לא יודע לאיזה צרה נכנסת, אבל צרה - - - לא, באמת, כי באמת הביטוח הלאומי הוא שחקן מרכזי בעולם הזה, אבל חשוב ביותר.

נחמן שי: אני באמת מאחל לך כל טוב ושתעשה את הדברים הטובים שצריך לעשות.

נחמן שי: גם לחברי, פרופ' יצחק בריק, שהוא לוחם ותיק במערכה הזאת והוא יכול היום לעשות וי, אבל וי לפני, יש עוד הרבה וי למטה, לכל חברי הכנסת שהצטרפו אלינו, לידידי שמולי.

נחמן שי: היום דוח העוני, רק מילה אחרונה, אני לא יודע אם אתה מקבל את כל הנתונים של הדוח, חיים, או לא - - -

חיים כץ: לא, בבריף מהיר בעיתון.

נחמן שי: הם מתווכחים עם הדוח שלכם ומגדילים את מספר ה - - -

חיים כץ: גם הדוח שלנו הוא מין סקר כזה, זה לא משהו מדעי.

נחמן שי: נכון, אבל כש-92% טוענים שקצבת הזקנה אינה מאפשרת להם - - - אנחנו קוראים לזה קצבת אזרח ותיק, כמו ששנינו יודעים, היא אינה מאפשרת להם לחיות בכבוד, זה מדבר בעד עצמו.

נחמן שי: מילה אחרונה לך, ידידי שרגא.

נחמן שי: המהלך שלכם הוא יוצא דופן.

נחמן שי: אני כל הזמן מחפש לדעת מה הטריק, מה הטריק שם, איפה.

<שרגא ברוש: תצטרך להמתין שאני אדבר, תגלה את הטריק.

נחמן שי: אני אחכה, כי לא יכול להיות שזה סתם - - -

חיים כץ: אתה רואה שאנחנו מחכים.

טלי פלוסקוב: השר לא יוצא כדי לשמוע אותך.

נחמן שי: אני חושב שזה צעד גדול קדימה, באותה הכרה והבנה שדיברתי עליה, ואם אתם תישארו בתמונה ולא תברחו ותקבלו רגליים קרות, אז אנחנו נלחץ על המדינה שתצטרף אליכם.

נחמן שי: ותודה רבה לכל המשתתפים שבאו לדיון.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לך, נחמן.

טלי פלוסקוב: עוד פעם, תודה אישית על ליווי הנושא של האזרחים הוותיקים.

טלי פלוסקוב: אני חושבת שאנשים צריכים לדעת מי בכנסת באמת נלחם על זכויותיהם, נחמן שי זה אחד מהם.

טלי פלוסקוב: שרגא ברוש, שחקן חדש במגרש של האזרחים הוותיקים.

טלי פלוסקוב: ידענו והכרנו אותך מפרויקטים אחרים ופתאום שרגא ברוש הוא אדם שהולך לפתור את בעיית העוני במדינת ישראל.

טלי פלוסקוב: אז באמת נשמח לדעת.

<שרגא ברוש: אם יניחו לו הוא יפתור.

טלי פלוסקוב: אני חושבת שנחמן אמר את זה בפתיחות כל כך, מה עומד מאחורי זה?

טלי פלוסקוב: מה פתאום?

<שרגא ברוש: טלי, בואי נתחיל ראשון ראשון ושני שני.

<שרגא ברוש: אז קודם כל ברכות לך על הקמת הוועדה ועל היוזמה.

טלי פלוסקוב: תודה.

<שרגא ברוש: ומהיכרותנו אין לי ספק שאם לקחת אותה את גם לא תעזבי עד שכל זה יקרה וכל הרשימה הזו, אני מניח שנושא נושא ייבחן וייתנו פתרונות ואנחנו נשמח, לפחות לחלק מהם אנחנו שותפים כמו נושא התעסוקה, כמו נושא הטכנולוגיה, הרבה מאוד נושאים שיש לנו מה לעזור ואנחנו נהיה פה ונעזור.

<שרגא ברוש: דבר שני, זה לא דבר חדש אצלי.

<שרגא ברוש: אני רוצה להזכיר לך, לפני שמונה שנים אני הייתי זה שחתם על פנסיית חובה במדינת ישראל - - -

חיים כץ: אל תתחיל.

חיים כץ: מהלך לא נכון.

טלי פלוסקוב: נכון, אבל השר אומר שזו טעות.

טלי פלוסקוב: אני זוכרת מה שאמרת לנו ב - - -

<שרגא ברוש: אז שיבטל את פנסיית החובה, אין בעיה, הוא אמון על החקיקה, לא אני.

חיים כץ: זה לא היה בחקיקה, זה היה ב - - -

טלי פלוסקוב: לא, מה שאני רוצה להגיד, מאוד קשה למצוא פה הסכמה בין כולם.

<שרגא ברוש: טלי, אני אגיד לך.

חיים כץ: שרגא, זה לא היה בחקיקה, זה היה בצו הרחבה, כי בחקיקה זה לא היה עובר.

<שרגא ברוש: נכון.

<שרגא ברוש: חיים, רגע, לאט לאט.

<שרגא ברוש: אז אני הייתי זה שחתם על פנסיית חובה ואני גאה בזה וכשבא אליי יושב ראש ההסתדרות דאז ואמר לי 'למיליון איש במדינת ישראל אין פנסיה', זה לקח בדיון שלושה חודשים וההסכם נחתם וצו ההרחבה נחתם, ואם יש בו ליקויים, כמו שהשר אומר, ויש ליקויים, אז אני חושב שהתפקיד של הממשלה והכנסת לתקן את הליקויים.

<שרגא ברוש: והליקוי, אגב, והוא צודק, שבאותו רגע שאנחנו נכנסנו לפנסיית חובה המדינה ברחה עם התקצוב שלה.

<שרגא ברוש: שתשאיר את התקצוב שלה ויגדילו את ההכנסה.

<שרגא ברוש: הוא צודק וצריך לעשות את זה.

טלי פלוסקוב: בדיוק, היו צריכים לעבור לזה באופן הדרגתי.

<שרגא ברוש: עדיין, עדיין אותם מעסיקים של המיליון איש, לפני שמונה שנים הם נדרשו להוסיף, נדמה לי 6% או משהו כזה זה היה, והם הוסיפו את זה בשמחה.

<שרגא ברוש: נדמה לי שזה התחיל ב-6% וזה עלה לאט לאט בהדרגה והם הוסיפו כסף מכספם ואף אחד לא חשד בהם בכלום, אלא באחריות שיש להם לעובדים שלהם ליום שאחרי גיל הפרישה.

<שרגא ברוש: זה היה המנוע אז, זה היה המוטיב וזה עלה.

<שרגא ברוש: מאותו מקום באה הגדלת שכר המינימום.

<שרגא ברוש: כולם חוגגים על שכר המינימום, אבל זה שקדם לי ואני אחר כך העלינו את שכר המינימום מ-4,300 ל-5,300, לא בגלל שלא היה לנו מה לעשות עם הכסף, כי הבנו שאי אפשר להסתכל בעיניים של עובד ב-4,300 שקל, טלי, והיות שאי אפשר אז זה העובדים שלנו ואנחנו מעסיקים את כל העובדים במדינת ישראל, להוציא את העובדים בממשלה ובסקטור הציבורי ויש לנו אחריות כלפיהם והאחריות כלפיהם, אנחנו שותפים איתם, אני חושב שאתם כולכם כבר מודעים למהפך שחל בשיתוף הפעולה בין ההסתדרות לבין המעסיקים, לא היום, 12 או 13 שנה אחורה וזה חלק מהעניין.

<שרגא ברוש: אותו דבר קיצור שבוע העבודה, אותו דבר הרבה מאוד דברים אחרים.

<שרגא ברוש: מפה אני מגיע לשיתוף פעולה אחר.

<שרגא ברוש: מזה שנה וחצי אנחנו משתפים פעולה עם המגזר השלישי, עם הארגונים החברתיים, ארגונים רבים, סדר גודל של 40-50 עמותות, חלקם יושבים פה כרגע, כמו המכון לדמוקרטיה ואגודת הסטודנטים ומועצת תנועת הנוער והנכים וכבדי הראייה וקציני המילואים וחברת המתנ"סים, אחד אחד, ומדברים, בדיוק כמו שעם ההסתדרות אנחנו מדברים.

<שרגא ברוש: וכשמדברים גם מקשיבים וכשמקשיבים גם מבינים וכשמבינים שהבעיות הן אין סופיות בסוף החלטנו לאחד כוחות ולראות איזה נושא, שניים, שלושה שאנחנו יכולים לקדם לטובת החברה בישראל.

<שרגא ברוש: והפתעה נוספת, אין כלכלה בלי חברה ואין חברה בלי כלכלה ולכן אנחנו חלק אינטגרלי בחברה הישראלית.

<שרגא ברוש: מפה הגענו לקשישים כבעיה אקוטית, מרכזית, חוצה גזרות, חוצה עדות, חוצה מעמדות וכולנו מכירים, או את הדודה הענייה, או את השכנה הענייה, או את ההורים שלא גומרים את החודש, או את העולים החדשים שאין להם פנסיה, זה לא חשוב, ולכן היות שהנושא רחב כל כך וגדול כל כך ומשמעותי כל כך, אז יש דבר אחד שאנחנו יודעים, זה לנהל, אז ניהלנו תהליך בצורה מסודרת.

<שרגא ברוש: הלכתי בעצמי ופגשתי מספר לא קטן של פרופסורים שעוסקים בזה, הראשון בהם פרופ' ששינסקי, אבל גם אחרים, כולל את פרופ' דניאל גוטליב מהביטוח הלאומי, כולל מהלמ"ס, כולל את אפרים צדקה, כולל וכולל.

<שרגא ברוש: וכשראינו מה גודל הבעיה ביקשנו מהם להתאחד ביחד ולהקים ועדה בראשותו של פרופ' ששינסקי, עם ד"ר, בנושא הזה, אבל הוא היה הצעיר בחבורה, אז הוא לקח על עצמו לרכז את הוועדה, ד"ר עידו קליר, עבדו ארבעה חודשים ובאו עם דוח.

<שרגא ברוש: אז אם פה נשמעה איזה מילה על המספרים בדוח, אז קצת צנעה.

<שרגא ברוש: מה שהחבר'ה האלה מבינים אלה באוצר עוד לא למדו.

<שרגא ברוש: וגם עדיין, אם מישהו רוצה לדבר על המספרים, בבקשה, שירים טלפון לפרופ' ששינסקי ויישב איתו על המספרים.

<שרגא ברוש: אם הוא חושב שיש טעות במספרים תקנו את המספרים, אבל זאת לא הנקודה.

<שרגא ברוש: הנקודה, שאחרי שכתבו את המספרים ואני ביקשתי מהם לא מה צריך לעשות כדי לצאת מקו העוני, רבותיי, מי שלא יודע מה זה קו העוני, זה 3,000 וקצת - - -

חיים כץ: 3,260 ליחיד.

<שרגא ברוש: מאה אחוז, אי אפשר לחיות מזה.

<שרגא ברוש: אנחנו עוסקים בלהזדקן בכבוד, וביקשתי כמה צריכים זוג אזרחים ותיקים כדי להזדקן בכבוד והגיעה הוועדה למסקנה, 7,800 שקל.

טלי פלוסקוב: לזוג 7,800, לבודד - - -

<שרגא ברוש: ויחיד, 60% מזה, כ-4,700 שקל.

<שרגא ברוש: ואז אמרנו, לכמה אנשים מתוך מיליון הפנסיונרים במדינת ישראל אין את הסכום הזה?

<שרגא ברוש: קרוב ל-350,000.

<שרגא ברוש: כל המספרים בגדול מאומתים עם הביטוח הלאומי, אנחנו לא מתעסקים ב-5,000 שמאלה או ימינה.

<שרגא ברוש: כ-350,000, רבותיי, סקנדל.

טלי פלוסקוב: 35% מ - - -

<שרגא ברוש: יפה, סקנדל.

<שרגא ברוש: ולכן אמרנו, כמה כסף הולך לתת, לא שוויוני?

<שרגא ברוש: הבסיס הוא שוויוני, לכולם יש אותו דבר, אבל כל אחד להביא אותו למה שחסר לו ואמרנו בואו נעשה תהליך פשוט, כל מי שיוצא לפנסיה ימלא טופס, כמו בהבטחת הכנסה, מה מקורות ההכנסה שלו.

<שרגא ברוש: ביטוח לאומי, הוא ירשום, יש לו פנסיה 1,000 שקל?

<שרגא ברוש: ירשום, יש לו 5,000?

<שרגא ברוש: ירשום, יש לו דירה שהוא משכיר?

<שרגא ברוש: ירשום, עבר את ה-7,800?

<שרגא ברוש: תהיה בריא, לא עבר את ה-7,800?

<שרגא ברוש: אותה קופה שתנוהל בביטוח הלאומי ואנחנו מקווים שיקראו לה 'להזדקן בכבוד', תשלם לו את ההפרש.

<שרגא ברוש: כמה כסף צריך לקופה הזאת?

<שרגא ברוש: בממוצע ל-30 שנה קדימה כ-3 מיליארד בשנה.

<שרגא ברוש: אז יופי, אנחנו לא רוצים רק לדבר ורוצים גם לעשות אמרנו אין בעיה, תהיה לנו הצדקה לבוא לבקש מהמדינה שנשים בעצמנו.

<שרגא ברוש: אז בואו נשים מיליארד וחצי שקל בעצמנו ונבקש מהמדינה להשלים את המיליארד וחצי שקל האחרים וביום אחד, רבותיי, ביום אחד אין אף אזרח ותיק אחד עני במדינת ישראל.

<שרגא ברוש: הרי זה חלום.

נחמן שי: וזה יספיק, 3 מיליארד שקל, לסגור את הפער?

<שרגא ברוש: זה יספיק, 3 מיליארד בשנה לסגור את הפער.

<שרגא ברוש: כל שנה.

<שרגא ברוש: השנה הראשונה זה מתחיל ב-2.6 מיליארד וכל זה עולה.

<שרגא ברוש: אבל, רבותיי, הטבלאות מוכנות, אפשר לבדוק את הטבלאות, זו לא הנקודה.

<שרגא ברוש: תאמינו לי, זאת לא הנקודה.

<שרגא ברוש: הלכתי עם זה לשר האוצר, גברתי היושבת ראש, הלכתי לשר הרווחה עוד קודם ונתתי לו גם את הטיוטה ואני שמח לומר שהוא אהב את זה, והלכתי לשר האוצר ואני שמח לומר שהוא לא שנא את זה.

טלי פלוסקוב: הוא גם אמר את זה.

<שרגא ברוש: הוא אמר את זה.

<שרגא ברוש: עכשיו אני אגיד לך מה צריך לעשות.

<שרגא ברוש: לשבת שולחן עגול, קטן, פשוט, ולהוציא את זה לדרך, חבל לדבר.

<שרגא ברוש: עכשיו, באו 'ישראל ביתנו' ואמרו 'סליחה, אנחנו בתקציב הקואליציוני קיבלנו 1.7 מיליארד' - - -

טלי פלוסקוב: 1.4 מיליארד.

<שרגא ברוש: 1.7 הם קיבלו.

חיים כץ: חלק מומש.

<שרגא ברוש: חלק מומש ב-2017, נשאר כ-1.2 מיליארד מחולק לשלוש השנים הבאות.

<שרגא ברוש: הם אמרו 'בואו ניקח את זה, נשנה את הייעוד', כי זה גם הכול לקשישים, הם אמרו 'בואו נשנה את הייעוד, נביא את זה לקופה, נוסיף ל-1.2 ל-1.5 ונצא לדרך'.

<שרגא ברוש: אתמול ישבנו עם השר חיים כץ ויכול להיות, אני אומר כבר, אתמול עלה אחד הבחורים, אבל זה בדיוק מה שקורה כשיושבים ומדברים, שהכסף של 'ישראל ביתנו' מיועד לא להשלמת הכנסה אלא בבסיס ובבסיס הוא מעלה את כולם, תיאורטית גם את שרי אריסון אם היא תעבור את גיל 62.

טלי פלוסקוב: לא, זה מדבר על ותק עבודה, שרי אריסון לא מתאימה.

<שרגא ברוש: לא, רבותיי, דובר למטה על להעלות את הבסיס.

<שרגא ברוש: עכשיו, נכון שלכאורה אנחנו עוסקים באוכלוסייה הזאת עד 7,800 שקל והכסף הזה מטפל גם באוכלוסיות הבאות.

<שרגא ברוש: ודרך אגב, מתוך ה-1.2 מיליארד, 700 הולך למטרה הזאת, אז רק 500 כאילו פנויים.

<שרגא ברוש: אז קודם כל גם מתוך ה-700 החלק הארי - - -

חיים כץ: תסביר.

טלי פלוסקוב: אני אסביר לך בדיוק מה התכנית של 'ישראל ביתנו'.

חיים כץ: תני לו.

<שרגא ברוש: 1.2 מיליארד יש ל'ישראל ביתנו', 700 מיליון מתוך זה הולך לאותה שכבה - - - זה עם האנשים שלך אתמול, כשאתה יצאת ל - - -

חיים כץ: אני יודע, 35% תעשה מ-1.2 מיליארד, זה 420 מיליון.

<שרגא ברוש: רגע, לא, לא, חיים, דקה.

חיים כץ: 720 מיליון הולך לאלה ש - - -

טלי פלוסקוב: לא נכון.

טלי פלוסקוב: לא נכון.

טלי פלוסקוב: מדובר פה על ותק עבודה, אתם לוקחים את זה לכיוונים הלא נכונים.

<שרגא ברוש: עזבו את הכסף, יש שם קופה, היא שווה 1.2 מיליארד, היא שווה 600, היא שווה 800, יש שם איזה שהוא כסף.

<שרגא ברוש: אתה רוצה עוד 700 מהם, בסדר, תוסיפו ביחד הכול, אתה יודע מה?

<שרגא ברוש: לא שלך, לא שלהם, רק של שר האוצר, מה זה חשוב?

חיים כץ: לא חשוב.

<שרגא ברוש: זה לא חשוב, זה כסף של עם ישראל.

<שרגא ברוש: שימו אותו בקופה - - -

נחמן שי: בשביל אנשים שאין להם זה ממש לא משנה מאיפה הכסף.

טלי פלוסקוב: נכון.

<שרגא ברוש: אני רוצה לומר רק דבר אחד, רבותיי, נורא פשוט, להערכתי חלק מהמקורות של הכסף נמצאים והאוצר אלוף בלצבוע פעמיים, אז הנה, יש לו הזדמנות לצבוע פעמיים.

<שרגא ברוש: אבל אני אומר, עזבו אם הם נמצאים או לא נמצאים, אנחנו באים ברצון טוב וכל הדברים האחרים, איך אמר לפני רגע חבר הכנסת אלאלוף?

<שרגא ברוש: המדינה ברחה מהאחריות לקשישים, מאה אחוז, אז כולנו ביחד מחזירים אותה לאחריות לקשישים ועוד בחצי מחיר, כי חצי אנחנו נותנים.

<שרגא ברוש: אז עכשיו אפשר להגיד שזה להטיל עלינו מסים.

<שרגא ברוש: אני עוד פעם משתמש בדברים של אלאלוף, מה הוא אמר לי? זו תרומה מיועדת.

<שרגא ברוש: רבותיי, זו תרומה מיועדת.

<שרגא ברוש: אפשר להטיל עלינו מסים, גם בשנה שעברה וגם לפני שנתיים וגם בעוד שנה ואנחנו צריכים להחליט אם טוב לנו להיות פה ולנהל עסקים או לא, לא נכנס לדיון הזה בכלל.

<שרגא ברוש: רבותיי, אנחנו מתנדבים, כמו שאנחנו תורמים לכל מיני דברים אחרים יום יום שעה שעה ורוב העמותות האלה חיות בסוף מכספים של תרומות ואף אחד לא חושב שבכוח לקחו מהם, אלא זה תרומות, גם את זה לא לקחו מאיתנו בכוח.

<שרגא ברוש: אנחנו באים, נשיאות הארגונים העסקיים החליטה שהיא רוצה לעשות את זה, זה חשוב לה לעשות את זה, אנחנו חיים באותה חברה, בואו לא נברח למקומות אחרים, בואו לא נשחק באגו, בואו לא נכופף אחד לשני את היד, בואו נראה איך לוקחים את הבסיס הזה, מוסיפים מ'ישראל ביתנו' את מה שפנוי, מוסיפים ממשרד הרווחה את מה שפנוי, מוסיפים את הכול מהאוצר, מה זה חשוב?

<שרגא ברוש: ובלבד שאותם 350,000 איש, הורינו, סבינו, סבותינו, הדודות שלנו, השכנות שלנו, העובדים לנו - - -

חיים כץ: ואנחנו.

<שרגא ברוש: ואנחנו, נצא מהמקום המביש הזה.

<שרגא ברוש: מה זה 3,000 שקל?

<שרגא ברוש: איך אפשר לחיות מזה?

<שרגא ברוש: עכשיו אני רוצה להגיד לכם גם על העומס על המעסיקים, כדי לא לברוח גם מזה.

<שרגא ברוש: רבותיי, זה לא קל למעסיקים, כל יום משהו חדש.

<שרגא ברוש: שכר מינימום זה עול וקיצור שבוע עבודה זה עול ופנסיה לעובדים זה עול, הכול זה עול, אבל 0.35 למעסיק של מישהו שמרוויח 6,000 שקל זה עוד 30 שקל, אם לא טעיתי בחשבון, או שפחות, זה 20 שקל.

<שרגא ברוש: רבותיי, גם מעסיק קטן שמעסיק חמישה עובדים ב-6,000 שקל וצריך על החמישה האלה עוד 100 שקל לחודש לביטוח לאומי, או מעסיק גדול שמעסיק 5,000 עובדים ומשלם 50 מיליון שקל, כפול 10,000 לכל אחד, 50 מיליון שקל לחודש משכורת, אז הוא ישלם 50 מיליון ועוד 150,000.

<שרגא ברוש: זה אותו נטל, בקטן או בגדול.

<שרגא ברוש: רבותיי, נעמוד בנטל הזה, ואל תשכחו ש-3 המיליארד האלה חוזרים לשוק.

<שרגא ברוש: הרי מה יעשו הקשישים ב-3 מיליארד?

<שרגא ברוש: הם ייקנו אוכל במקום לקושש אותו על הרצפה?

<שרגא ברוש: ייקנו תרופות, ייסעו באוטובוס, יישבו לשתות כוס תה, יילכו לסרט?

<שרגא ברוש: הרי זה יחזור למשק בסוף.

<שרגא ברוש: לכן, רבותיי, בואו נראה את זה באמת, אני מוכן לתת, קחו את זה, אם האוצר יודע לעשות את זה בלעדיי, יופי, אם הוא רוצה מיליארד וחצי, יש לו, עזבו את האגו.

<שרגא ברוש: רבאק, תשכחו מזה.

<שרגא ברוש: לכן אני מקווה מאוד שאת, באמת אני אומר, תובילי את זה כמשימה ראשונה, וגם רשמת את העוני כדבר ראשון.

טלי פלוסקוב: נכון.

<שרגא ברוש: הדבר השני שאנחנו מתכוונים להיכנס אליו, אני כבר אומר לכם, זה נושא התעסוקה, כדי לאפשר לאנשים מעבר לגיל הפנסיה להישאר בחלקיות משרה, יש לנו חוסר בעובדים מצד אחד, יש הרבה מאוד מהם שרוצים לעבוד מצד שני ויש להם יכולות ויש להם מומחיות בכל מיני נושאים, אנחנו רוצים אותם.

<שרגא ברוש: אנחנו רוצים ואנחנו ניכנס ביחד עם 'והדרת', חלק מהעמותות האלה, וביחד עם אחרים, כדי לספק גם עבודה לאותם קשישים שירצו בחלקיות משרה בכל רחבי הארץ.

<שרגא ברוש: תודה רבה לכם.

טלי פלוסקוב: שרגא, יישר כוח.

טלי פלוסקוב: עוד פעם אני אומרת - - -

<שרגא ברוש: רגע, סליחה, אבי.

<שרגא ברוש: כל מה שאמרתי מתחילת דבריי, שיתוף הפעולה שלנו, אתם יודעים מה?

<שרגא ברוש: אני אישית, עם ההסתדרות זה הפך להיות דרך חיים.

<שרגא ברוש: רבותיי, זה הפך להיות דרך חיים.

<שרגא ברוש: אני אומר לכם, בחלק מהמשאים ומתנים הוא מפסיד, או עופר קודם, בחלק אני מפסיד, או צביקה שהיה, זה לא משנה בכלל, בסך הכול כולנו מרוויחים.

חיים כץ: אז אני חושב שאני אתן לך את הפתרון עם אבי - - -

<שרגא ברוש: רגע, דקה.

<שרגא ברוש: עזוב.

חיים כץ: עכשיו אני יכול לתת לך פתרון.

<שרגא ברוש: דקה, חבר'ה.

<שרגא ברוש: דבר אחד אני אומר לכם, שיתוף הפעולה הזה זה מודל, אנחנו הופענו בעולם עם המודל הזה והיום אני מקווה שאנחנו נגיע לזה גם עם הארגונים החברתיים האחרים.

<שרגא ברוש: רבותיי, כל אחד מוותר קצת, ובעיקר על האגו, ובסוף כולנו יוצאים מרוויחים מזה.

טלי פלוסקוב: אני אבקש מחיים כץ להגיד כמה מילים אחרי שהוא שמע אותך ואחר כך גם אני אגיד.

<קריאה: אתה יודע איפה לסגור את זה עם אבי.

חיים כץ: מאחר שאתה בא באמת בכוונות טובות, תירה פחות.

טלי פלוסקוב: עצה.

חיים כץ: שמעת?

חיים כץ: זהו.

<שרגא ברוש: עץ שגדל עקום יכול להתיישר?

<שרגא ברוש: תגיד לי.

חיים כץ: כן.

חיים כץ: כן.

חיים כץ: שמים לו, הנה יש - - - לידך, קושרים לו עם חבל והוא מתיישר.

טלי פלוסקוב: טוב, עברנו לעצות של החיים.

טלי פלוסקוב: אני רוצה להגיד לך, אדוני שרגא ברוש.

טלי פלוסקוב: קודם כל אני חושבת לנכון לברך אתכם בכלל על החשיבה על אזרחים ותיקים.

טלי פלוסקוב: זה אחת.

טלי פלוסקוב: אתה אומר שזה אחד מ-, אולי בשבילכם זה אחד מ-, בשבילנו זה משהו מיוחד.

טלי פלוסקוב: זה אחת.

טלי פלוסקוב: אני אגיד תודה לשר ולאבי ניסנקורן שעוזבים איתנו.

טלי פלוסקוב: שתיים, אני אגיד לך בכמה מילים, אני מטפלת בנושא של אזרחים ותיקים שחיים מתחת לקו העוני כמעט כל שלוש השנים בכנסת.

טלי פלוסקוב: אני רוצה להגיד לך משהו, בזמן שבמדינת ישראל יש אזרחים ותיקים ויש כאלה כ-21,000 משפחות, שאין להם קורת גג, אתה לא יכול להכניס אותם לאותה קבוצה של אנשים שיש להם פתרון דיור.

טלי פלוסקוב: הם קבוצה אחרת.

טלי פלוסקוב: אני חושבת שהגישה של המדינה צריכה להיות שונה, כי המדינה לא ידעה לספק להם דיור ציבורי והם לא היו במצב שיכלו לעבוד כדי לרכוש דירה במדינת ישראל.

טלי פלוסקוב: גם לי יש הרבה הצעות לנושא שלך, עוד פעם אני אומרת, אני מברכת מכל הלב, אבל יש לנו הרבה מה לעבוד ולחשוב עוד ביחד.

טלי פלוסקוב: לכן אני חושבת שאתה והתאחדות התעשיינים אשמים בזה שאני העליתי את נושא העוני למקום הראשון, כי אני חושבת שהנושא הוא חם - - -

<שרגא ברוש: אז למה אנחנו אשמים?

טלי פלוסקוב: בזה שחשבתי לדבר על זה קצת יותר מאוחר, אבל פתאום יש פה הצעה שאי אפשר לזלזל בה.

<שרגא ברוש: אשמים במרכאות.

טלי פלוסקוב: כן, בוודאי.

טלי פלוסקוב: אני אתקן את עצמי, בזכותכם.

טלי פלוסקוב: אז אני אומרת שוב, בגלל העיתוי שלכם, בגלל שאנחנו עובדים היום על התקציב, ויש עוד כל כך הרבה מומנטים פה ושם, כספים קואליציוניים של כאלה ואחרים, ואני חייבת להגיד לכם ש'ישראל ביתנו' במקרה הזה, הבינו שהתכנית שהם הכינו היא פחות טובה ממה שאתה מדבר.

טלי פלוסקוב: לכן הנושא הזה יהיה הנושא הראשון שאנחנו נדון בו.

טלי פלוסקוב: אני מזמינה אתכם וגם את האנשים שהכינו את העבודה להגיע לוועדה, כי יהיו לנו שם הרבה - - - ביטוח לאומי, בבקשה, מר שפיגלר, אני מבקשת את האנשים שלך שיהיו איתנו.

טלי פלוסקוב: ד"ר קפלן, בבקשה, אני רוצה שהאנשים שלך יהיו.

טלי פלוסקוב: האמת אני חייבת להודות, גלית מבורך כל הזמן איתנו.

טלי פלוסקוב: משרד ראש הממשלה, אולי ששמחון יהיה איתנו.

טלי פלוסקוב: גם הארגונים, שיהיו איתנו.

טלי פלוסקוב: אנחנו צריכים , אם אנחנו עושים את העבודה אנחנו לא יכולים לפספס קבוצה אחת או חצי קבוצה, אנחנו חייבים לחשוב על כולם ביחד.

טלי פלוסקוב: לכן כל הסוגיות, כמו שהעליתי עכשיו, דיור ציבורי לצורך העניין זה אחד מהנושאים שצריך לעלות על השולחן.

טלי פלוסקוב: אני יודעת שידידי אלי אלאלוף כל הזמן מדבר על גישה דיפרנציאלית ואני לא מתנגדת לגישה הזאת ואולי אנחנו כמדינה צריכים לשנות.

טלי פלוסקוב: אם אנחנו עושים מהפך, אז לעשות לא על יד מהפך, אלא מהפך באמת.

טלי פלוסקוב: וזאת ההזדמנות, רבותיי, זאת ההזדמנות שלנו.

טלי פלוסקוב: שרגא, אני שוב פעם חוזרת ואומרת, אני מברכת על כל מה שאתם עושים, על הרצון, וביחד אני מקווה לשכנע את אלה שלא התנגדו לתכנית שלך להיות איתנו.

טלי פלוסקוב: מי שמבין מבין.

טלי פלוסקוב: רבותיי, אני חושבת שאנחנו יכולים עוד לדבר המון, השעה היא 11:26 ואנחנו צריכים לסיים ב-11:30, אנחנו משודרים בערוץ הכנסת.

טלי פלוסקוב: אני מאוד שמחה שגם אזרחי מדינת ישראל שמעו את הדיון הזה, ראו את הרצינות שאני חושבת שיש פה באוויר ואני רוצה להגיד לכם ולהזכיר לכם - - -

<רון עוזרי: יש נושא חשוב שבכלל לא ציינת פה.

טלי פלוסקוב: יש עוד הרבה נושאים שלא דיברנו עליהם.

<רון עוזרי: לא, שלא מצוין ברשימה.

טלי פלוסקוב: זה, בבקשה.

טלי פלוסקוב: אם יש נושא אני מוכנה להוסיף.

<רון עוזרי: ישנם למעלה מ-30,000 אנשים מבוגרים, אזרחים ותיקים, שמתגוררים בבתי אבות, לסיעודיים, תשושים, עצמאים, תשושי נפש וכו' וכו', אני לא כולל את הדיור המוגן שזה נחשב קהילה, כאשר אני חושב שהוועדה תצטרך להתייחס גם אליהם, הן מבחינת מחסור בכוח אדם, הן מבחינת תקציבים שקופים, הם לא שקופים היום, אלא קובעים בינגו תעריף ולא נותנים.

<רון עוזרי: מעבר למחסור באחיות ובמטפלים שאת מכירה ואת מטפלת בכך גם אישית, אני רוצה להגיד משהו אחר לגמרי, רבותיי, הסעיף הראשון שצריך להיות זה חינוך ושיתוף פעולה של הילדים והנוער והדור הצעיר, שהם יידעו לכבד את הזקנים.

<רון עוזרי: כשיהיה להם שיתופי פעולה עם אזרחים ותיקים בקהילה ובכל מקום אחר העבודה שלנו ושלכם החשובה תהיה קלה מאוד.

<רון עוזרי: יותר קלה.

טלי פלוסקוב: תודה, רוני, משמעותי, אבל אני חושבת שזה בפנים.

טלי פלוסקוב: אני לא נתתי לאדם מאוד מאוד חשוב להגיד את המילים ואני כן אעשה את זה, זה אדם שמלווה את העבודה שלי בתחום האזרחים הוותיקים כבר לפחות שנתיים וזה פרופ' יצחק בריק.

טלי פלוסקוב: כולם מכירים אותך ויודעים את היכולות שלך ואת המקצועיות שלך ואת הידע שלך בתחום אזרחים ותיקים, לכן אני לא יכולה לנעול את הוועדה בלי לשמוע אותך, פרופ' בריק.

טלי פלוסקוב: בבקשה.

<יצחק בריק: תודה רבה.

<יצחק בריק: היות שהזמן קצר אני אשתדל מאוד לקצר.

<יצחק בריק: לאלה שלא מכירים אותי, אני כבר למעלה מ-40 שנה עוסק בתחום הזה של הזקנה, קודם כל בתפקידי כשהייתי משנה למנכ"ל משרד הרווחה, הייתי מנכ"ל אשל, יושב ראש האגודה הישראלית לגרונטולוגיה וגם באקדמיה.

<יצחק בריק: על הרקע של כל העיסוקים האלה שלי במשך כל השנים אני מרשה לעצמי לומר שהקמת הוועדה הזאת, אני רואה בה מפנה היסטורי בהתייחסות של מדינת ישראל לתופעה של הזדקנות האוכלוסייה.

<יצחק בריק: חשוב לציין שבאמת בשנים האחרונות, ממש לאחרונה, הנושא של הזקנה עלה גבוה על סדר היום הציבורי, כמעט אין שבוע שבו אין איזה שהיא הצעת חוק או איזה שהיא יוזמה של משרד או ארגון וידיעות וחדשות ומאמרים בתקשורת, ולכן בהחלט יש מהלך והקמת הוועדה הזאת לתכנית אבל לאומית לזקנה, זאת פריצת דרך.

<יצחק בריק: ב-40 השנים האחרונות באמת עלתה תוחלת החיים ב-10 שנים וזה יצר לנו אוכלוסייה גדולה של אנשים שהם חיים לאחר עולם העבודה, חיים בגמלאות, אמר את זה חבר הכנסת נחמן שי, זה נכס ולא נטל לחברה וצריך לדעת איך הם משתלבים במשק ובתעסוקה ובאמת בשנים האחרונות נעשו דברים יפים מאוד וחשובים מאוד בקידום של האוכלוסייה הזאת, אבל, לצערי הרב, הספינה הזאת לא הגיעה לחוף מבטחים.

<יצחק בריק: כמו שחלק גדול מהדיון פה היום היה שכל זקן חמישי חי בעוני ועדיין יש רבים שחיים בבדידות, ו-18% סובלים מהתעללות והזנחה ועדיין יש זקנים סיעודיים שאין להם מענה הולם ולמרות כל מה שנעשה בתחום הזה צריך לראות היום את הדברים בצורה הרבה יותר קומפרה

<יצחק בריק: נסיבית ולראות את מכלול הסוגיות שהאוכלוסייה הזאת עומדת בפניהם עם דאגה גם להווה, אבל בעיקר לגבי העתיד.

<יצחק בריק: אז אני קודם כל רוצה להודות לחברת הכנסת טלי פלוסקוב, שבחרה בי להיות יועץ לוועדה הזאת ואני מקווה שאני אוכל לתרום מכל הידע והניסיון שצברתי עד היום.

<יצחק בריק: אני חושב שהרכב הוועדה הזאת מבטיח שהפעם הלכה תהפוך למעשה ואני מאחל לוועדה הצלחה ואני מקווה שהמשמעות של הדוח שבסופו של דבר הוועדה הזו תוציא יהיה דוח שהממשלה תראה לנכון ליישמו ולהקציב את התקציבים הדרושים כדי לפתור את הבעיות השונות.

<יצחק בריק: אני חושב שנכון עשתה יושבת ראש הוועדה את נושא העוני בראש הדאגות ואני שמח שיש יוזמות חשובות מאוד, הערכתי היא שעוד לפני שיהיה דוח הוועדה יהיה פתרון גם לבעיית העוני.

<יצחק בריק: אז שיהיה בהצלחה לכולנו.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לפרופ' בריק.

טלי פלוסקוב: אני חייבת לציין שחבר הכנסת לשעבר אברהם כץ עוז נמצא איתנו כאן והוא גם מלווה אותי אישית.

טלי פלוסקוב: רבותיי, אני רוצה לסכם את הדיון.

טלי פלוסקוב: אני רוצה להתחיל שוב עם מילת תודה לכל אחד ואחד מכם שהגיעו היום לכאן לדיון.

טלי פלוסקוב: אני מרגישה היום הרבה יותר חזקה כי אני מרגישה שיש לי הרבה שותפים לדרך.

טלי פלוסקוב: אני מאוד נחושה, ביחד אנחנו כן נכין תכנית אב לאומית שתכלול בה את כל הנושאים והרשימה הזאת לא סופית, אם למישהו יש עוד רעיונות זה לא נעול, זה לא מה שאני אמרתי זה מה שיהיה, ממש לא, אנחנו עובדים ביחד.

טלי פלוסקוב: אולי זה משהו חדש פה בכנסת, אבל זה מה שיהיה בוועדה הזו, אני לא לבד, אני מוכנה להקשיב לכל אחד ואחד מכם, רעיונות, הצעות, מה שכחנו, מה לקחנו בחשבון.

טלי פלוסקוב: אגו?

טלי פלוסקוב: מה שמפחד שרגא ברוש, לא אצלי, אצלי זה התוצאה והתוצאה היא, ואני רוצה להזכיר לכם את השקף הראשון, להיות היד העוטפת את הקשיש.

טלי פלוסקוב: רבותיי, שיהיה לכולנו בהצלחה, נתראה בישיבות הבאות.

טלי פלוסקוב: תודה, הישיבה נעולה.