ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 633, 2017-12-11 11:30

איתן כבל: בוקר טוב לכם.

איתן כבל: היום יום שני, פעם אחת כי טוב, כפי שאני נוהג לומר.

איתן כבל: בואו ננסה לעשות אותו פעמיים כי טוב.

איתן כבל: ברשותכם, אני רוצה להזכיר שבבית הכנסת יקראו את פרשת "מקץ".

איתן כבל: אני מקווה שזה לא ייחשב לי להדתה.

איתן כבל: רק שנדע.

איתן כבל: זה מסוג הדברים שאף פעם לא מזיק לדעת, ואתה לעולם לא תוכל לדעת איפה זה יכול לעזור לך.

איתן כבל: אומנם כבר ועדת הכלכלה קיימה דיון אחד היום, אבל זה הדיון הראשון שאני מנהל היום ואני רוצה לפתוח אותו, כמדי יום, בשיר, ברשותכם.

איתן כבל: הפעם בחרתי לקרוא שיר של המשורר ארז ביטון.

איתן כבל: המשורר ארז ביטון נולד בשנת 1941 באלג'יריה להורים ילידי מרוקו, ועלה לישראל עם משפחתו בשנת 1949.

איתן כבל: ילדותו עברה עליו בלוד.

איתן כבל: בגיל 10 איבד את מאור עיניו בעת ששיחק ברימון שהתפוצץ בידיו.

איתן כבל: התחנך ב"בית חינוך עיוורים" בירושלים, אך עיוורונו לא הפריע לו לשחק שחמט ולרכוב על סוסים.

איתן כבל: בוגר תואר ראשון בעבודה סוציאלית מהאוניברסיטה העברית ותואר שני בפסיכולוגיה שיקומית באוניברסיטת בר-אילן.

איתן כבל: ביטון הוא חתן פרס ישראל לספרות ושירה עברית לשנת 2015, יושב-ראש המרכז הים-תיכוני הבין-לאומי בישראל, עורך ומפרסם בכתבי עת ספרותיים ועיתונאיים.

איתן כבל: ארז ביטון נחשב לאחד היוצרים הראשונים שייצגו את קולם של יוצאי עדות המזרח.

איתן כבל: שירתו מבטאת את שבר ההגירה ארצה ואת התרבות המזרחית הנאבקת למצוא את מקומה בתוך הפסיפס הישראלי.

איתן כבל: השיר שבחרנו לקרוא הוא "אהבה מאוחרת" של ארז ביטון: לו ידעתי אז, שאת זאת שתהיי לי באחד הימים/ וגם אם במאוחר העזיבה ההיא הייתה נעשית לי לשמחה בלתי נכבשת/ אלף זמירים היו מקימים בי סימפוניית אהבה שאין לה גבול/ אילו ידעתי אז שאת זאת שתהיי לי/ הייתי דואה בקיצורי הדרך/ אבל את לא היית לי, וחיי היו אז בקיעים בקיעים// אילו הייתי יודע שאת זאת שתהיי שלי/ הייתי נוטע אז עץ לימים רבים/ שיבשיל פירות מופלאים/ להביא לך היום כמו חגים קטנים יום יום.

איתן כבל: אחלה שיר בעולם.

איתן כבל: ברושי, זה היה גדול עליך?

איתן ברושי: תתחיל מהתחלה, לא שמעתי.

יצחק וקנין: הוא בא באמצע ואמר: מה זה, ערב שירה?

איתן כבל: שמתי לב שזה גדול עליו.

איתן כבל: אני גם קורא וגם מקשיב לרחשים.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר שאנחנו עומדים, לצערנו, על 352 הרוגים מתחילת השנה.

איתן כבל: 357 בתקופה המקבילה אשתקד.

איתן כבל: הקטל לא נפסק.

איתן כבל: בסוף החודש הזה, לכשיובא לדיון, ולאה תודיע לנו את המועד שבו נתבקש להאריך את המועד של הצעת החוק, אנחנו נקיים סיכום של השנה בכל הנוגע לקטל בדרכים, וזה יהיה דיון נוקב.

איתן כבל: כי אנשים נהרגים, נפצעים, וזה פשוט לא מעניין כמעט אף אחד.

איתן כבל: אבל פשוט כך, לא מעניין אף אחד.

איתן כבל: יידרש להקים שוב קול זעקה.

איתן כבל: במעבר חד – כפי שאתם רואים, האולם מלא.

איתן כבל: אם אתם שומעים רעש, זה לא ממני, זה הזמזום של הדבורים שמסתובב פה סביב השולחן.

איתן כבל: אני אומר בתחילת הדברים, לא יהיו הצבעות היום.

איתן כבל: אני רק מבקש ומזהיר, שמי שיעלה לטונים לא מתאימים או לא יאפשר לדיון להתקיים, פשוט יזמזם בחוץ.

איתן כבל: אז אנא, החליטו כבר עכשיו.

איתן כבל: גם כך הדיון הוא מאוד לא קל, דיון טעון.

איתן כבל: האמת היא שכאשר הובא הנושא לראשונה על שולחני, הוא הגיע לכאן במסגרת הטיפול שלנו בחוקים שהם חלק מהצורך לתקן חקיקה לשעת חירום.

איתן כבל: זה עדיין נמצא כחלק מהחקיקה לשעת חירום.

איתן כבל: לא דימיתי בנפשי שהדבורים האלה מוציאות כל כך הרבה אמוציות.

איתן כבל: אני אאפשר ליועצת המשפטית לומר כמה מילים בפתיח.

איתן כבל: תנסו לזקק לי או לזכך לי איפה בדיוק – כבר שלחתי אתכם לשבת ביניכם ולדבר ביניכם – אנא נסו לומר לי מעבר לאמוציות המתקיימות משני הצדדים והתפיסות העמוקות שמתקיימות בין כל הגורמים כאן.

איתן כבל: נסו לשים אצבע על הבעיות.

איתן כבל: גברתי, בבקשה.

<אתי בנדלר: זה בעצם רק איזשהו פתיח.

<אתי בנדלר: כידוע, מי שמכיר פחות או יותר את הצעת החוק, היא מבחינה בין מקרקעי ציבור לבין מקרקעין שאינם מקרקעי ציבור, וקובעת שבמקרקעי ציבור יחול משטר של היתרים, דהיינו יחול איסור להציב כוורות מאוכלסות במקרקעי ציבור בלא היתר, ובהתאם לתנאי ההיתר.

<אתי בנדלר: לגבי מקרקעין שאינם מקרקעי ציבור יחול משטר הרבה יותר פשוט, שבעצם אמור להיקבע בתקנות, באישור ועדת הכלכלה של הכנסת.

<אתי בנדלר: באותן תקנות ייקבעו תנאים והוראות שמטרתם מניעת תקרת הציבור, אני לא יודעת בדיוק כרגע מה זה, או השפעות סביבתיות שליליות משמעותיות ומניעת ביקוש יתר לצוף באזורי ההטבה ובאזורים הסמוכים.

<אתי בנדלר: לכאורה ברור לכל, שככל שמדובר במקרקעי ציבור, אין לאף אדם זכות מוקנית להציב כוורות מאוכלסות או מתקנים אחרים בלי קבלת היתר.

<אתי בנדלר: אלא מה הבעיה בהצעת החוק הזאת?

<אתי בנדלר: הבעיה היא ההגדרה המאוד רחבה של מקרקעי ציבור.

<אתי בנדלר: כי מקרקעי ציבור בעצם כוללים כל מקרקעין שלאדם ניתנה זכות החזקה בהם, כשמדובר בזכויות בעוצמות שונות, כולל אפילו מי שיש לו זכות חכירה לדורות.

<אתי בנדלר: זה משליך בעצם על כל הוראות הצעת החוק, החל בכך שצריכים שוועדת היתרים תיתן היתר להטבת מקרקעין להצבת כוורות מאוכלסות לגידול דבורים במקרקעין שלאדם אחר יש זכות חכירה בו.

איתן ברושי: זה נכון גם ללול ולרפת?

<אתי בנדלר: הייתי אומרת שלול ורפת זה משטר אחר.

<אסף לוי: תשאל על מרעה כבשים ופרות.

איתן כבל: חברים, תנו לגברת להציג קודם כל את העמדה.

<אתי בנדלר: רפת ולול זה מחייב תכנון של התוצרת.

<אתי בנדלר: יש כאן גם נושא של הקצאת מכסות וכו', מה שאין כן בדבורים.

<אתי בנדלר: לכן, אני לא חושבת שחייבים לתכנן אותו למשק אחר.

<אתי בנדלר: הנושא הזה עורר אצלי הרבה מאוד שאלות.

<אתי בנדלר: התחלתי להתעסק בזה זה מכבר, וביקשתי התייחסות של משרד החקלאות ופיתוח הכפר לדי הרבה שאלות ששאלתי בהקשר הזה, כדי להבין האומנם יש צורך במשטר ההיתרים בסוג כזה של מקרקעי ציבור.

<אתי בנדלר: אני כל הזמן מסייגת, אני מדברת על מקרקעי ציבור שלאחרים יש זכות חזקה בהם.

<אתי בנדלר: נפגשתי גם עם נציגי משרד החקלאות בשבוע שעבר והסברתי להם לאילו שאלות אני עדיין מצפה לקבל תשובות כדי שאוכל לגבש את חוות דעתי.

<אתי בנדלר: נכון לרגע זה אין בידיי כל הנתונים שיאפשרו לי לגבש חוות דעת בעניין כדי להציג אותם בפני הוועדה.

<אתי בנדלר: לכן, אדוני, כל מה שרציתי לומר הוא שלא אוכל לומר כרגע אם להבנתי יש קשיים חוקתיים משמעותיים, או בכלל, בהצעת החוק הזאת.

<אתי בנדלר: אני רק אוכל להסביר, שכאשר מדובר במקרקעין שיש לי בהם זכות חזקה, נניח זכות חכירה לדורות לצורך העניין, העובדה שאני צריכה לקבל היתר כדי לעשות שימוש במקרקעין שלי מצד אחד, ומצד שני אפשר לתת למישהו אחר היתר כזה, זה דבר שגורר תגובת זכות כניסה למקרקעין וכו', ניתן לטעון שיש בכך גם פגיעה בזכות לחופש העיסוק וגם חופש הקניין.

<אתי בנדלר: ואז צריכים לבדוק את כל הנושא בבחינה חוקתית כמובן.

<אתי בנדלר: אם זו תכלית ראויה ומבחני המידתיות.

<אתי בנדלר: לכן בשלב זה, אני אומרת את זה במלוא הזהירות, על פניו ייתכן שיש כאן קשיים חוקתיים, אבל אין לי מספיק נתונים כדי להביע את עמדתי בנושא הזה בפני הוועדה.

איתן כבל: תודה לך, גברתי.

איתן כבל: כמה דבוראים יש כאן?

איתן כבל: תרימו בבקשה ידיים.

איתן כבל: כך הפקרתם את השטח?

<שי ספקטור: חורף, מותר לנו.

<שי ספקטור: אנחנו כל פעם מסבירים מה יש לנו להגיד, וכל פעם מחזירים אותנו אחורה.

<שי ספקטור: לאט לאט השורות מידלדלות.

איתן כבל: תודה לכם.

איתן כבל: אנחנו מבינים את העניין.

איתן כבל: נסו להיות, גם אלה מהצד של הדבוראים, מאוד ממוקדים, כדי שאנחנו נצא מפה מבינים איפה נמצאת הבעיה לשיטתכם.

איתן כבל: חבר הכנסת וקנין, בבקשה.

יצחק וקנין: אדוני יושב-ראש הוועדה, מבלי להפחית מהדברים הכבדים שאתי העלתה פה, ואני חושב שהם באמת כבדים, אני חושב שהדבר הזה הוא לא מה שאמר איתן ברושי, שזה נוגע לעיר ולול, כי שם אתה חייב היתר בנייה להקים את הסככה ואת הלול או כל דבר אחר.

יצחק וקנין: פה יש לך הדוגמה של מרעה, או בצאן או בפרות, שאתה מקבל שטח מרעה מגודר ואין לך שאלה איפה אתה מתחם אותו, מי קובע את הגבולות.

יצחק וקנין: ברור שיש המינהל שקשור לעסק הזה.

יצחק וקנין: גם אני ישבתי עם משרד החקלאות וגם עם הדבוראים ועם הרבה גורמים, כדי לנסות לקדם את הצעת החוק הזאת, להגיע למוסכמה.

יצחק וקנין: כי לצערי הרב אני חוזר על הדברים, יש שני דברים מרכזיים מלבד מה שאת אומרת, אתי, בנושא של הקניין, איפה אנחנו מציבים, למי הסמכות להגיד אם בשטח פרטי או ציבורי.

יצחק וקנין: יש דברים אחרים שהם מאוד קריטיים לענף הזה.

יצחק וקנין: דבורים זה לא דבש, תשכחו מזה.

יצחק וקנין: זה שהיא נקראת מועצת הדבש, זה בכלל לא קשור.

יצחק וקנין: אמרתי את זה אלף פעמים.

יצחק וקנין: מדברים על האבקה.

יצחק וקנין: התועלת לכלל הענפים בחקלאות – אין לנו מושג אפילו, שאם אתם רוצים שיהיה לכם אבוקדו על השולחן, אין אפשרות בלי דבורים, בשום פנים ואופן.

<אסף לוי: היום זה הגידול הצומח ביותר בישראל.

יצחק וקנין: נכון.

יצחק וקנין: אז מי שחושב שזה דבש, טועה טעות חמורה.

יצחק וקנין: לכן הדבר שצריך לטפל בו היום זה גם כל נושא ההסדרה של הענף הזה.

יצחק וקנין: ההסדרה של הענף היא לא נגמרת בזה שנגמור את החקיקה ונגיד שהגענו אל המנוחה ואל הנחלה.

יצחק וקנין: בלי הסדרה אי אפשר.

יצחק וקנין: יש בעיה שלישית שעלתה בדיונים.

יצחק וקנין: האם יש פה מישהו מהאוצר?

יצחק וקנין: תמר.

יצחק וקנין: הרי הכוונה היא לבטל את מועצת הדבש.

יצחק וקנין: הדבר הזה יפעל דרך משרד החקלאות.

יצחק וקנין: כל הרגולציה תהיה במשרד החקלאות – קביעת המכסות וכל מה שצריך.

יצחק וקנין: איך מימנו את מועצת הדבש עד היום?

יצחק וקנין: הרי המדינה לא שמה שקל אחד.

יצחק וקנין: החקלאים בצורה פילנטרופית, כל אחד שם את ההיטל, כמו שאני משלם היטל בביצים או בחלב או בפטם, אותו הדבר.

יצחק וקנין: החקלאים מממנים את כל ההסדרה של מחלות וטיפול במחלות.

יצחק וקנין: המדינה כמעט ולא נותנת כסף לדברים האלה.

יצחק וקנין: אני אומר את זה באחריות.

יצחק וקנין: רוב הטיפול הוא טיפול מכספי החקלאים.

איתן ברושי: כולו, לא רובו.

יצחק וקנין: במקרה של מועצת הדבש זה כולו.

יצחק וקנין: מה היום המדינה אומרת?

יצחק וקנין: את ההיטל תמשיכו לשלם, אבל אנחנו, המדינה, לא מתחייבים לתת לכם את כל הטיפול.

יצחק וקנין: אני אהיה תלוי במשרד החקלאות בזה שכן ייתנו, לא ייתנו, יש מחלה, אין מחלה.

יצחק וקנין: מי בודק?

יצחק וקנין: מי עושה?

יצחק וקנין: מי מטפל בדברים?

יצחק וקנין: היום במועצת הדבש הם יכולים ברגע אחד, להבין את הקריטיות של העניין ולהחליט שהם משקיעים בטיפול חצי מיליון, 400 אלף.

יצחק וקנין: המדינה לא מוכנה להתחייב, היא מוכנה לקחת את הכסף ולא לתת אותו.

יצחק וקנין: יש פה בעיה כפולה.

יצחק וקנין: לכן אני אומר פה, לא תהיה התקדמות בחקיקה אם לא תחייבו תקציבית לפחות בגודל ההיטל ששולם עד היום.

יצחק וקנין: אם שולמו 4-3 מיליון שקלים על-ידי החקלאים לטובת ההסדרה של כל הענף הזה, המדינה חייבת להתחייב לזה.

יצחק וקנין: זו לא התחייבות כספית, זה חייב להיות בהסכם כתוב.

יצחק וקנין: בלי זה לא צריך לחוקק את החקיקה הזאת בכלל.

יצחק וקנין: להשאיר את המצב כפי שהוא, האמינו לי זה יסתדר.

יצחק וקנין: לכן אני כאחד המציעים בחוק הסכמתי להצמיד את החוק שלי לחוק הממשלתי ולוותר על כל מה שאמרתי.

יצחק וקנין: בחוק שלי יש מועצת דבש, ורציתי שהמועצה תישאר.

יצחק וקנין: אני מוכן לוותר על הכול.

יצחק וקנין: אבל אם לא תהיה הסדרה, על זה ייהרג ובל יעבור.

יצחק וקנין: בלי הסדרה ובלי תקציב אין על מה לדבר.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר לכל הנוכחים כאן, שרובכם השתתפתם בכל הדיונים הקודמים.

איתן כבל: זה דיון חמישי שלנו.

איתן כבל: אני נעניתי לבקשה, גם של משרד החקלאות וגם של חלק מהמגדלים וחלק מהמועצה, של חבר הכנסת ברושי וגם של היועצת המשפטית, כדי לא להתחיל את הדיון כל אחד מהמקום שלו והרצון להגיע להבנות.

איתן כבל: אני מבקש מכם שלא תפתחו את כל הדיון.

איתן כבל: שימו את האצבע על המקומות שעדיין שנויים במחלוקת.

איתן כבל: אם זה הדבוראים, הדבוראים.

איתן כבל: אם זה פורום קהלת, מהמקום שהוא רואה את זה.

איתן כבל: אם זה התנועה לאיכות השלטון, מהמקום שהיא רואה את זה.

איתן כבל: אם זה מועצת הדבש, ובוודאי משרד החקלאות.

איתן כבל: שימו כל אחד, כדי שתהיה לנו פה תמונה שלמה.

איתן כבל: כי בדיון הבא כבר יהיו הצבעות כך או כך.

איתן כבל: אני אומר את זה בצורה חד-משמעית וברורה.

איתן כבל: קומו אתמול כדי לנהל את הדיון.

שרן השכל: אין הצבעות היום?

שרן השכל: מתחילים לקרוא את החוק?

איתן כבל: לא.

שרן השכל: כבר דיברנו כל כך הרבה פעמים.

איתן כבל: לי לוקח זמן להבין.

איתן כבל: היו בקשות מכל הכיוונים, וכיוון שאמרו שיש התקדמות בדברים, רציתי לשים את הדברים בצורה יותר - - -

<אסף לוי: אם יישאר זמן, סעיפים שהם לא במחלוקת.

איתן ברושי: אם יישאר זמן, נדבר אולי על המלחמה בכלבת.

איתן כבל: אם יישאר זמן, תתמודד להיות חבר כנסת ולהיות יושב-ראש ועדת הכלכלה.

<אסף לוי: אמרתי לך מה אני רוצה.

שרן השכל: אני ממש רוצה להתנצל מראש.

שרן השכל: זה יום מאוד מאוד מורכב, גם עם חוק ההמלצות, גם עם חוק המרכולים.

איתן ברושי: חיים קשים בקואליציה.

שרן השכל: נכון, לא פשוטים.

איתן ברושי: תעברו אלינו.

שרן השכל: אני חושבת שאני הבהרתי את דבריי בישיבות האחרונות.

שרן השכל: עמדתי היא ברורה.

שרן השכל: יש לי כמובן את ההסתייגויות, דיונים שאני רוצה לעשות תוך כדי הסעיפים.

שרן השכל: אבל אם זה בסדר מבחינתכם, אשאיר פה את היועצת הפרלמנטרית שלי כדי שתעדכן אותי בכל הדיונים שהיו.

איתן כבל: אין בעיה, את יכולה להשאיר את הטלפון פתוח.

שרן השכל: אני פשוט אתעדכן לאחר מכן.

<אתי בנדלר: אני לא יודעת אם הספקת לראות את זה ביחס להסתייגויות שהגשת.

<אתי בנדלר: את הגשת הסתייגות להגדרת גודל, ולכן אם את רוצה להגיש הסתייגות את קודם כל צריכה להגיש בקשה לדיון מחדש באותה הגדרה.

איתן כבל: אם צריך, נדבר אחרי זה.

שרן השכל: בסדר גמור.

שרן השכל: תודה רבה.

איתן כבל: תודה לך, גברתי.

איתן כבל: איתן ברושי, בבקשה.

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת וכל השותפים לדיון החשוב, אחרי דברי הפתיחה של היועצת המשפטית ולמרות יציאתה של חברת הכנסת שרן השכל, אני רוצה לומר שהדיון הופך להיות לא רק על הדבורים ולא רק מועצת הדבש.

איתן ברושי: השאלה מי רשאי לגדל מוצר חקלאי היא לא שאלה שנגמרת בדבש.

איתן ברושי: עם כל הכבוד, חלק מהתשובה שלך לא לגמרי מדויק.

איתן כבל: היא עוד לא אמרה, אתה כבר נותן לה ציונים.

יצחק וקנין: אני הייתי עדין, אתי.

<אתי בנדלר: אתה היית מאוד עדין.

איתן ברושי: אין תכנון בענף הפטם, וזאת לא התשובה.

איתן ברושי: לאחרונה הממשלה, ונמצאים פה משרד החקלאות, קבעו כללים לגידול הקנביס הרפואי.

איתן ברושי: זה גידול עתיר הון.

איתן ברושי: הממשלה קבעה בהצעות שלה, משרד החקלאות, שכדי לגדל קנביס רפואי צריך אישור ממשרד החקלאות שאתה חקלאי.

איתן ברושי: השאלה הזאת שאבי שמחון, היועץ הכלכלי, מוכן להפוך את הכול לירוק.

איתן ברושי: זה חיסול החקלאות, ואתה אמור לקיים בקרוב דיונים.

איתן ברושי: בוודאי ברפורמות הקרובות, אני מקווה שלא.

איתן ברושי: אבל אני מניח שהאוצר יגיש הצעה לפתוח את החלב ולפתוח את הענפים שעוד מתוכננים.

איתן כבל: חשבתי את הקנביס.

איתן ברושי: שמעתי אתמול את שר החקלאות בראיון בטלוויזיה, הוא הפתיע את כל האורחים של התוכניות.

איתן ברושי: הוא דיבר בהתרגשות, כאילו זה יציל את חקלאות ישראל, אחרי שהוא חירב אותה.

איתן ברושי: אתי, השאלה שהעלינו אותה גם בפעמים הקודמות, ואין פה תשובה, היא מי רשאי לגדל דבש.

<אסף לוי: הדבורים.

עמר בר-לב: לזה יש תשובה, הדבורים רשאיות לגדל דבש.

איתן ברושי: מזל שזה לא תלוי בנו.

איתן ברושי: מי רשאי לייצר דבש?

איתן ברושי: מי רשאי לקבל?

איתן ברושי: לכן לדעתי זה לא מתחלק על קרקע ציבורית או פרטית.

איתן ברושי: זו לא השאלה פה.

איתן ברושי: אם דבש זה מוצר חקלאי, אז ההחלטה פה לא נגמרת בנושא שעל סדר היום.

איתן ברושי: לכן עם כל הכבוד לשרן, היא חלק מהתוכנית לחיסול החקלאות.

איתן ברושי: אם זה היה תלוי בה, היו מבטלים עוד כמה דברים, ולכן ההצעה שלה לא רלוונטית.

איתן ברושי: אני יודע שכבל מתכוון לדון בקרוב בנושאים רבים שקשורים לעתידה של החקלאות ומשבר המים, ולכן אני לא מציע להתחיל את ההתפרקות דרך מועצת הדבש או דרך חיסול הדבורים.

איתן ברושי: מי שיכול לגדל מוצר חקלאי זה חקלאים, וצריך להגדיר את ההגדרה.

איתן ברושי: זה הדבר המרכזי.

איתן כבל: בתוך ההרצאה שלך, יקירי, שים לי את האצבע מתוך כל הדברים על הנקודה שמבחינתך היא אותה נקודת השבירה של כל התהליך הזה, של הצעת החוק.

איתן ברושי: משפט אחד.

איתן ברושי: מי שמקבל אישור למרעה, שזה הווסת או השליטה על ענף ייצור הדבש, הוא צריך להיות חקלאי.

איתן ברושי: מישהו שמוכר כחקלאי והוא רשום כחקלאי.

איתן ברושי: זה לא יכול להיה

איתן ברושי: פך עכשיו שיהלומנים יגדלו גם את הדבש בשעות הפנאי.

איתן ברושי: זאת לדעתי השאלה המרכזית.

איתן ברושי: כל היתר הוא פועל יוצא של התשובה לשאלה הזאת, ואני חושב שזאת שאלה שצריך לקיים עליה את הדיון.

<לאה ורון: יש רשימות של חקלאים במשרד החקלאות?

<לאה ורון: יש רשימה שמתעדכנת?

איתן ברושי: כן.

איתן ברושי: הם יכולים לבדוק מי חקלאי ומי לא.

איתן כבל: שי ספקטור, מגדל דבורים, בבקשה.

<שי ספקטור: הייתי יושב-ראש הארגון הקודם, ומגדל כמה כוורות.

<שי ספקטור: רציתי לחדד קצת, כי איתן מבין בזה אז הוא אומר דבש.

<שי ספקטור: לא כל אחד מבין.

<שי ספקטור: הדבש הוא מוצר נלווה של הדבורים.

<שי ספקטור: אני רואה כאן בגוף הזה, שאנחנו כבר שלוש שנים יושבים אתו, גוף שאחראי לבטיחות ולאחריות של קיום דבורים במדינת ישראל לצורכי האבקה, כדי לשמור על מה ששרן השכל מדברת כל הזמן על יוקר המחיה.

<שי ספקטור: שני מספרים קטנים שהרבה פעמים אתם שומעים אותם.

<שי ספקטור: 2.5 מיליארד שקל זו תרומת הדבורים להאבקה לגידולים חקלאיים.

<שי ספקטור: לא בנתוני מגדלי הדבורים, אלא בנתוני משרד החקלאות שיושב כאן.

<שי ספקטור: וזה בתרומה ישירה.

<שי ספקטור: בתרומה עקיפה, 5 מיליארד.

<שי ספקטור: וכל שוק הדבש למגדלים במדינת ישראל הוא 75 מיליון שקל.

<שי ספקטור: זה כל פדיון הדבש במדינת ישראל למגדלי דבורים.

<שי ספקטור: אני חוזר בכוונה חזרה למה שאמר איתן ברושי.

<שי ספקטור: הוא דיבר על ייצור של דבש, ואני רק רוצה להסביר שאף אחד לא מייצר דבש בעולם למאכל של בני אדם.

<שי ספקטור: הדבורה מייצרת דבש כמזון שלה, כוורת מייצרת בערך 160-150 קילו דבש בשנה ברמת הייצור.

<שי ספקטור: כל מה שנשאר למגדל זה אולי 30 קילו, כי את היתר הדבורים אוכלות.

<שי ספקטור: למה הן אוכלות?

<שי ספקטור: כי זה המזון שלהן.

<שי ספקטור: כשאנחנו נייצר דבורים רעבות, הדבורים האלה יהיו הרבה יותר חלשות ואז אנחנו נאבד את המטרה שלנו, שהיא למעשה דבורים חזקות להאבקה חקלאית.

<שי ספקטור: אני אומר את כל הדברים האלה, כי כדי שיהיה דבש כמו שצריך, אנחנו צריכים הסדרה על נקודות המרעה.

<שי ספקטור: כי בעצם הדבש לא מגיע מהצנצנת שאני קונה בסופר ונותן לדבורים, אלא הדבורים מייצרות.

<שי ספקטור: הן מייצרות מאותו שטח מרעה, שזה המזון שלהן.

<שי ספקטור: זה קשה מאוד, ושמעתי בפתיחה את חבר הכנסת וקנין בנושא של פרות.

<שי ספקטור: שם הרבה יותר קל לגדר.

<שי ספקטור: הדבורים עפות קילומטר, אנחנו כל הזמן חוזרים לאותם טיעונים.

איתן כבל: מה קורה אם שתי כוורות שונות מתנגשות באזור רעייה?

<שי ספקטור: לא רק זה.

<שי ספקטור: קודם כל, יש תחרות על הצמח.

<שי ספקטור: קורים שני דברים.

<שי ספקטור: אם דבורה מבקרת בפרח, ואחריה דבורה מאותה כוורת או מכוורת אחרת מבקרת באותו פרח, הראשונה לקחה את המזון, השנייה בזבזה את הזמן.

<שי ספקטור: אם יש עשרה פרחים ו-1,000 דבורים לצורך העניין, אז יש עשר שאכלו והיתר רעבות.

<שי ספקטור: כשיש פחות מזון הכוורת היא יותר חלשה.

<שי ספקטור: מעבר לזה, גם עצלנות של הדבורים.

<שי ספקטור: ברגע שכוורת יוצאת לבקר בפרחים והפרח הראשון יבש והשני יבש והשביעי יבש, הדבורים בטבע יש להן מנגנון הגנה לא לבזבז אנרגיה ואז הן מפסיקות לצאת מהכוורת.

<שי ספקטור: אם עכשיו אני אקיש את זה על האבקה, האבקה היא ירודה, זה אומר פחות פרי, פחות כסף, מחיר יותר גבוה למזון.

<שי ספקטור: לא צריך להיות חכם גדול, אלה מספרים קלים.

<שי ספקטור: אני חושש, אני מבין שיש רצון לגמור את כל הנושא.

איתן כבל: מחברי כנסת אני לא יכול למנוע מה להגיד.

איתן כבל: אתם פה כבר דיון חמישי, אנא נצלו אותו.

<שי ספקטור: הבעיה הכי גדולה שלי, בפעם שעברה שלחת אותנו ואמרת: לכו תידברו עם משרד החקלאות.

איתן כבל: נכון.

<שי ספקטור: לא נעים להגיד, אין הידברות.

<אסף לוי: זה לא נכון.

<שי ספקטור: אנחנו לא מגיעים להסכמות.

<אסף לוי: אנחנו מדברים עם הנציג.

<שי ספקטור: שבועיים לפני הוועדה נזכרים ומתחיל איזה מחול שדים.

<שי ספקטור: אין כאן צורה מסודרת.

איתן כבל: שי, אל תיתן לי הרצאה.

איתן כבל: זה לא מעניין אותי.

איתן כבל: אני רוצה להיות ממוקד.

איתן כבל: לשיטתך, נכון לרגע הזה שאנחנו יושבים פה, איפה אתה יודע לשים את האצבע ולומר: כאן עדיין הבעיה?

<שי ספקטור: יש כאן שתי בעיות.

<שי ספקטור: האחת, שאני מבין שרוצים לרצות את כל המדינה כדי לתת לכל אחד לגדל דבורים.

<שי ספקטור: מי שיכול לתת האבקה, שהיא בעצם לדעתי העניין המרכזי כאן בכל הדבר, זה מכוורות שיש להן תשתיות שעולות הרבה כסף, מחזיקות הרבה כוורות ויכולות לתת מענה לצורך הזה.

<שי ספקטור: לדוגמה, בעוד שלוש שנים תהיה צריכה של 70,000 כוורות באבוקדו, שנוטעים אותו בשנים האחרונות, שבעצם זה יצוא ממדינת ישראל.

<שי ספקטור: 70,000 הכוורות האלה צריכות להגיע רק ממגדלים עם תשתיות, לא מהחובב ההוא והחובב ההוא.

<שי ספקטור: צריך לשמור על הדבורים במדינת ישראל, ולא רק העניין של לרצות.

<שי ספקטור: דבר שני, כל נושא הרגולציה.

<שי ספקטור: לפי מה שאני רואה בשנים האחרונות את משרד החקלאות – אני מאוד אוהב אותו, דרך אגב, אבל הוא הולך ומשתנה, לצערי.

איתן כבל: אתה בין הבודדים, דרך אגב.

<שי ספקטור: אני לא רואה איך המשרד הזה מסוגל לעשות רגולציה.

<שי ספקטור: חוק הוא לא מסוגל לקדם, ורגולציה שהיא יום-יומית, אני לא רואה אותו מנהל אותה.

<שי ספקטור: לכן צריך גוף מרכזי שירכז.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אבו וילן, בבקשה.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, אני מבין שהדיון הזה נולד כפי שנולד.

אבשלום וילן: בדיון הבא יהיו הצבעות.

אבשלום וילן: לעצם העניין, אני חושב שחבר הכנסת וקנין ושי הגדירו את הנושא מאוד מדויק.

אבשלום וילן: העברה למשרד החקלאות של הפונקציות שממלאת היום המועצה ודואגים להם החקלאים, יכולה להעמיד בסיכון מאוד גדול את החקלאות הישראלית.

אבשלום וילן: משרד החקלאות מנסה בשנה האחרונה לאמץ לעצמו כל מיני פונקציות, שבמבנה הבסיסי לא קיימות אצלו.

אבשלום וילן: הוא לא מצליח להביא תקציבים מהאוצר לדברים הרבה יותר פעוטים.

אבשלום וילן: מי שרוצה להמר, אדוני היושב-ראש, על כל נושא האבקה – אני מזכיר לך שכל הייצוא החקלאי וכל מה שיש פה וכל מה שמגיע לשווקים, בשורה התחתונה עומד על האבקה.

אבשלום וילן: משחקים באש בנושא קטן, שאין בעיה להסדיר אותו מבחינת היקפי הכספים.

אבשלום וילן: זה לא יוקר המחיה, זה לא מחיר הדבש, זה אך ורק האבקה, והמשמעות של זה לגבי החקלאות.

אבשלום וילן: הרי הממשלה הזאת מדברת כל הזמן שהיא פועלת, ליבראליות.

אבשלום וילן: להוציא את המדינה מתוך המשחק.

אבשלום וילן: פה פתאום המדינה מתנדבת לקחת פונקציות שלא לה, שהיא לא תעשה אותן.

אבשלום וילן: היא לא מסוגלת לתקצב אותן, ולצערי היינו ביותר מדי כישלונות שקרו בשנים האחרונות.

אבשלום וילן: לכן כשאתה מגיע לסעיפים, ככל שהמדינה תהיה מעורבת פחות בארגוני החקלאים, כן ייטב לכולם.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: בועז כנות, בבקשה.

איתן כבל: אתה מגדל?

<בועז כנות: צהריים טובים.

<בועז כנות: אני מגדל דבורים, יו"ר ארגון מגדלי דבורים.

<בועז כנות: אני חייב לחלוק על חברי הטוב שי לגבי אי שיתוף פעולה ועבודה עם משרד החקלאות.

<בועז כנות: זה קיים, זה מתקיים.

<בועז כנות: יש שיפור, לא מספק, ועל זה אנחנו צריכים לדבר בוועדה.

<בועז כנות: אבל עדיין יש שיתוף פעולה רציף וטוב.

<בועז כנות: אתי, הדברים שאת אומרת אופייניים לאנשים נבונים, מכירים.

<בועז כנות: אבל כאשר הדברים נעשים מתחת לניאונים.

<בועז כנות: ידענו לשכנע גם את אנשי המשרד שבהתחלה פקפקו בדברינו ואנשי מקצוע אחרים, בשטח האויב העיקרי של הדבורה זה בני אדם.

<בועז כנות: הדבורה לא מכירה לא בגבולות, לא בגדרות ולא בשום חלוקה מלאכותית שבני אדם עושים.

<בועז כנות: הסיפור הוא לא מגדלי הדבורים בכלל, הסיפור הוא מכוורות מסחריות רציניות שיוכלו לספק שירותי האבקה טובים ואיכותיים.

<בועז כנות: וזה לא משנה מי יהיה בעל המכוורת לצורך העניין.

<בועז כנות: השאלה היא איך מקיימים מכוורת מסחרית פעילה ותקינה עם כל הבעיות הנוספות המקצועיות שיש לנו, ויש לנו המון.

<בועז כנות: איך מקיימים את זה במדינת ישראל במציאות הנוכחית.

<בועז כנות: ארגון מגדלי דבורים לא מכירים בשיטה אחרת למעט הסדרה, ולא מכירים בשיטה שבה לא יהיה גוף כמו מועצת הדבש שיהיה דומיננטי, תחת ביקורת ציבורית, תחת שליטה ציבורית, תחת העין הפקוחה ותחת ידו של משרד החקלאות שיבצע את זה עבור מדינת ישראל ואזרחי מדינת ישראל.

<בועז כנות: אני חושב שהיועץ המשפטי שלנו יודע לנסח את זה טוב ממני.

<בועז כנות: יש לנו מספר נושאי ליבה מועטים שעדיין במחלוקת, ויכול להיות שנצטרך עזרה כדי לפתור אותם.

<בועז כנות: צריך להתגבר עליהם וצריך לסיים עם חוק הדבש.

<בועז כנות: תודה.

איתן כבל: תודה לך.

איתן כבל: נתת הרצאה מאלפת, רק לא נגעת.

איתן כבל: אני רוצה לדעת ממך – בסוף מתיישבים, אחרי המחמאות שנתת להם, לפעמים זה גם מגיע להם, אתה יכול להגיד לי מה 4-2 הנקודות שנמצאות במחלוקת?

איתן כבל: יכול להיות שבסוף זה כל הסיפור, או אולי בסוף יסתבר שהדברים הם פחות דרמטיים.

<בועז כנות: הנושא המרכזי שליווה אותנו מהתחלה, ועדיין מלווה, זה המעמד של מועצת הדבש בתוך החוק.

<בועז כנות: כלומר, ההכרה שלה כגוף מקצועי שמכירים בו ומקשיבים לו.

איתן כבל: אתה מתכוון לזה שהוא זה שיקבע את שטחי הרעייה?

<בועז כנות: לא.

<בועז כנות: אנחנו מכירים באחריות של משרד החקלאות לעניין הזה, ואין לנו ויכוח על זה.

איתן כבל: אז על מה הוויכוח?

<בועז כנות: הוויכוח הוא לדוגמה על נציג של מועצת הדבש בוועדת ההיתרים.

איתן כבל: נו, באמת, אתה חושב שזה פוליטיקה?

<בועז כנות: לא, זה לא פוליטיקה.

<בועז כנות: זה עניין מקצועי.

עמר בר-לב: לשאלה שלך, בוועדת ההיתרים אין אף גורם מהשטח.

איתן כבל: חברים, בסוף למרות מה שנילי אמרה ומה שאתה אומר, ואולי היועצת המשפטית בהמשך תאמר, בסוף זה מבחינתי סוג של פוליטיקה.

איתן כבל: היא יכולה להיות מקצועית, היא יכולה להיות חשובה ככל שתהיה.

איתן כבל: כי מבחינתי עניינים בעלי משמעות זה מי קובע את שטחי המרעה.

איתן כבל: אלה אותם דברים שבעצם קובעים את כללי המשחק בתוך הענף.

איתן ברושי: ומי זכאי לרישיון.

איתן כבל: בסדר, זה שלב משלים.

איתן כבל: בסוף אלה הדברים.

איתן כבל: כל שאר הדברים האלה, כמו הנושא הזה, הם פתירים.

איתן כבל: אם אתם שואלים אותי, פתרנו פה בעיות לאין שיעור יותר מורכבות ומסובכות.

איתן כבל: זה נושא אחד.

איתן כבל: מה הנושא השני?

<בועז כנות: הנושא השני זה המקום של המועצה בחוק.

איתן כבל: תסביר לי בדיוק את המושג "מקומה של המועצה בחוק".

איתן כבל: מה זה אומר?

<בועז כנות: אלה בגדי א' שלי, אני לא לובש אותם הרבה.

<בועז כנות: אני באמת לא בפוליטיקה.

<בועז כנות: אני מתעניין במהות ובתוצאות.

<בועז כנות: המועצה כגוף מתמחה צריכה להיות גורם שהידע שלו יועבר ויודגש בהחלטות של משרד החקלאות.

<בועז כנות: הדבר הזה לא צריך להיות בהתנדבות, כי אולי בעוד חמש שנים ישב מישהו במשרד שישכח את הדיונים האלה.

<בועז כנות: זה צריך להיות בחוק, כך שהמעמד יהיה בחוק גם בעוד חמש או עשר שנים.

<בועז כנות: זה מה שחסר לנו.

איתן כבל: זאת אומרת, מבחינתך אתה צריך שזה יהיה סטטוטורי, העניין המקצועי?

<בועז כנות: כן, המקצועי.

אבשלום וילן: זה ויכוח על ארבעה מיליון שקלים.

<בועז כנות: זה מתחיל ונגמר במקצוע, לא יותר.

איתן כבל: מה הבעיה השלישית?

אבשלום וילן: מותר לכם להשתתף בדיון הזה?

<אסף לוי: אנחנו רחוקים 10 מטרים, זה מותר.

<בועז כנות: כמובן, אם ההיתרים עוברים, ומקובל עלינו שמי שמקצה אותם זה משרד החקלאות, אנחנו צריכים מקור תקציבי איתן שמבטיח את קיום המועצה גם בעוד 10 ו-15 שנים.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אגיד לכם את האמת, אחרי כל זה הזמזום שאתם מוציאים הוא הרבה פחות, לפחות ממה שעולה מהדברים.

איתן כבל: כתוב כאן כך: בועז כנות, יו"ר ארגון מגדלי הדבורים.

איתן כבל: אם אתם רוצים לעשות הפיכה, אתם מוזמנים.

איתן כבל: לא פה.

איתן כבל: אני יודע להגיד את זה נכון לרגע זה.

איתן כבל: נילי אבן-חן, סמנכ"ל כלכלה ומחקר בתנועה למען איכות השלטון בישראל.

איתן כבל: בבקשה.

<נילי אבן-חן: אני רוצה להזכיר שבעצם הצעת החוק הזאת ביקשה להעביר את הסמכויות הרגולטוריות של מועצת הדבש, שהיא חברה פרטית שסובלת מניגוד עניינים אינהרנטיים.

<נילי אבן-חן: זו הבעיה המרכזית שלה.

<נילי אבן-חן: זו חברה פרטית שדואגת לאינטרסים של המגדלים הגדולים, והמטרה הייתה להעביר את זה לחקיקה של גורם רגולטורי.

<נילי אבן-חן: זה צעד נחוץ ומחויב, וזה גם בהמשך בכלל המגמה של משרד החקלאות, שאנחנו שומעים ומברכים, לבטל את כל המועצות החקלאיות.

<נילי אבן-חן: אנחנו מכירים את הבעיה המרכזית, אנחנו ראינו את ההתייחסות הזאת במועצת הצמחים.

<נילי אבן-חן: והנה בתיקון שיש לנו פה מנסים להכניס את מועצת הדבש בדלת האחורית.

<נילי אבן-חן: כל תכלית החוק הייתה לשים אותה בצד וסוף-סוף להסדיר את כל הנושא הרגולטורי, אז הנה מועצת הדבש מוכנסת פה.

<נילי אבן-חן: קודמי דיבר על זה שלא סתם היא מוכנסת בדלת האחורית, אלא רוצים לפתוח לה את הדלת הראשית עם הרבה כבוד ושטיח אדום.

<נילי אבן-חן: בעינינו זאת טעות איומה.

<נילי אבן-חן: מי שנמצא שם זה אנשים שבצורה אינהרנטית הם מנוגדי עניינים, ולא יכול להיות שהם אלה שיקבלו החלטות, לא יכול להיות שנציג המועצה יהיה שם משקיף בוועדת ההיתרים.

<נילי אבן-חן: נציג המועצה משמש כנציג אחד משלושה בוועדת הערר.

<נילי אבן-חן: יש להם ניגודי עניינים.

<נילי אבן-חן: הם יכולים כמו כל גוף לבוא ולשים את עמדתם, להגיד מה דעתם, אבל הם לא יכולים להיות אלה שמקבלים החלטות.

<נילי אבן-חן: דבר אחרון, הצעת החוק במתכונת עם התוספות של מועצת הדבש, שנכנסה לנו בדרך לא דרך, לא רק שזה לא יביא להגברת התחרות במשק הדבש ולהורדת מחירי הדבש, אלא אנחנו מפחדים שזה רק יזיק ואנחנו קוראים לוועדת הכלכלה ולמשרד החקלאות להתעשת ולהבין שהוא רגולטור שמחויב בהתנהלות מקצועית.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: עמר בר-לב, בבקשה.

עמר בר-לב: תודה, איתן.

עמר בר-לב: אני כאן כבר חמש שנים, וזו כנסת שנייה שאנחנו עוסקים בחוק הדבש.

עמר בר-לב: אני לא יודע אם הדבר הכי טוב שקרה לחוק הזה שהוא לא חוקק עד היום.

איתן ברושי: ללא ספק.

עמר בר-לב: כאן אנחנו נמצאים, והדברים חוזרים על עצמם.

עמר בר-לב: הדבר הכי קל זה להרוג משהו שעובד, אם לא ב-100% נניח ב-60% או ב-70%, ולהתחיל לבנות משהו חדש שלך תדע מה קורה.

עמר בר-לב: זה בדיוק הרעיון של לחסל את מועצת הדבש.

עמר בר-לב: אגב, לא כפי שנאמר כאן – אם זה לא השתנה בשנתיים האחרונות, כי פעם אחרונה שבדקתי את זה היה לפני שנתיים – במועצת הדבש יש 14 נציגים.

עמר בר-לב: מי שעל-פי ההחלטה קובע מי יהיה היושב-ראש זה שר החקלאות ושר הכלכלה, נדמה לי.

עמר בר-לב: לשר החקלאות ושר הכלכלה יש מירב הנציגים שם.

עמר בר-לב: כך שמה שהוצג כאן

עמר בר-לב: לפני רגע זה אם הממשלה רוצה לשלוט, כולל במועצת הדבש, כולל למנות את היו"ר, זה קיים.

עמר בר-לב: לכן מה שבועז אמר, שבוודאי בחוק החדש בצורה כזאת או אחרת מועצת הדבש צריכה להופיע, ולהופיע בצורה מרכזית, אני בהחלט חושב שזה נכון.

עמר בר-לב: לגבי שאלתך, שאלת כמה נושאים רלוונטיים.

עמר בר-לב: כשאני מסתכל כאן על הצעת החוק, למשל כשמדובר על ועדת ההיתרים, אני לא מבין למה משני אנשים שמשרד החקלאות שם בוועדה, רק אחד מהם לפחות צריך להבין בתחום.

עמר בר-לב: אם במשרד החקלאות לדוגמה יש רק אדם אחד שמבין בתחום הדבש וההאבקה, אז אולי בכלל כל הרעיון הזה לא נכון.

עמר בר-לב: אחרי זה אני מסתכל על הנושאים שעל פיהם ייקבע ההיתר.

עמר בר-לב: למשל הסעיף הראשון, הקצאת מקרקעין להצבת כוורות מאוכלסות על בסיס ההקצאה בשנים הקודמות, נמחק.

<אסף לוי: הוא קיבל מקום של יותר כבוד.

עמר בר-לב: זה קיים?

עמר בר-לב: כי בעותק שאצלי זה נמחק.

<אתי בנדלר: זה מה שמוצע.

<אתי בנדלר: אני לא יודעת אם זה מה שיהיה קיים.

עמר בר-לב: כי המטרה הקודמת הייתה למחוק הכול ולהתחיל הכול מחדש.

עמר בר-לב: צריך לזכור שיש כאן כוורנים שמשקיעים וצריכים להשקיע מאות ואולי אפילו מיליוני שקלים, ולכן בהחלט צריך לאפשר לאנשים חדשים להיכנס לשוק, לתחום.

עמר בר-לב: המרחב האווירי של מדינת ישראל הוא לא בעלות פרטית של אף אחד, כי אם בעלות של המדינה.

עמר בר-לב: לכן לגיטימי לחלק אותו בצורה כזאת או אחרת.

עמר בר-לב: אבל צריך לקחת בחשבון שאנשים שבונים חקלאות לטווח ארוך ומשקיעים הרבה מאוד כסף, חייבים לקחת את זה בחשבון.

עמר בר-לב: יש כאן למשל בסעיף מי יהיו חברי הוועדה: נציג ציבור שהוא איש סגל אקדמי.

עמר בר-לב: תאמינו לי, אני מעריך את הסגל האקדמי.

עמר בר-לב: אבל בואו רגע נראה מה ההתמחות שלו.

עמר בר-לב: אז באמת, תודה רבה, הוא יכול להיות מומחה בחקלאות.

עמר בר-לב: אבל אולי תחום ההתמחות שלו הוא כלכלה ומדיניות ציבורית.

עמר בר-לב: עם כל הכבוד למדיניות ציבורית, מה הקשר לזה?

איתן כבל: כשנגיע לסעיף הזה נדון.

איתן כבל: העניין ברור.

עמר בר-לב: שאלת על נקודות ספציפיות.

עמר בר-לב: יש כאן המון נקודות ספציפיות שהופכות את החוק הזה.

עמר בר-לב: דבר ראשון, בואו נחסל את מה שקיים, ועכשיו בואו נבנה משהו שלך תדע שהוא בוודאי לא בנוי ולא נתמך על הידע המצטבר שקיים היום במסגרת המועצה.

איתן כבל: תודה, יקירי.

איתן כבל: דורון לבנה, בבקשה.

<דורון לבנה: אני מגדל דבורים בינוני בכפר ביל"ו.

<דורון לבנה: אני רוצה להתייחס לדברים שנאמרו פה לגבי כל הנושא של ועדת ההיתרים.

<דורון לבנה: אנחנו כל הזמן מדברים על ההיתרים, כאילו יש לנו איזה משאב בלתי נלאה של יכולת לתת היתרים חדשים למושג שנקרא דבוראים חדשים או דבוראים קיימים.

<דורון לבנה: המרעה במדינת ישראל הולך ונכחד ונעלם.

<דורון לבנה: כל הכוורנים שיושבים פה, מגדלי הדבורים שיושבים פה, נמצאים במצוקה.

<דורון לבנה: כל הזמן חותכים להם בבשר.

<דורון לבנה: היום יש גוף שנקרא מועצת הדבש, שמחדש את ההיתרים כחוט השני, כהמשך של השנים הקודמות.

<דורון לבנה: מי שמעל הגוף הזה הוא במובן מסוים משרד החקלאות, שצריך להנחות אותו ולפקח עליו.

<דורון לבנה: מה עכשיו אנחנו אומרים?

<דורון לבנה: בואו ניקח את הדבר הזה, שעובד בצורה מסוימת, צריך לעשות בו הרבה שיפורים, יש בו הרבה תקלות, ניקח ונעביר את זה חזרה למשרד החקלאות.

איתן כבל: דורון לבנה, יקירי, שאתה לא פעם ראשונה כמדומני מדבר בוועדה.

איתן כבל: בבקשה, את זה אני כבר יודע לשיר מהסוף להתחלה.

<דורון לבנה: אבל המחלוקת הזאת נשארה על השולחן.

איתן כבל: בסדר, שמעתי, אין לי תלונה.

איתן כבל: רציתי שתביא אם יש משהו מהזווית שלך, עוד אלמנט.

איתן כבל: אני חושב שבועז כנות אמר את הדברים בצורה מאוד מאוד מדויקת.

איתן כבל: אם יש נקודות נוספות שמי מכם המגדלים חשב או חושב שיש להאיר את עינינו, לא בהרצאה, אלא לשים ספוט על העניין הזה, אני אשמח.

איתן כבל: דורון, את הנקודה שנגעת בה הבנתי מהתחלה שהיא נקודה מאוד מרכזית בתהליך.

<דורון לבנה: היא נקודה מהותית.

איתן כבל: אמרתי את זה לא כדי שתחזור אחריי.

איתן כבל: חיים ילין, בבקשה.

חיים ילין: כבוד היושב-ראש, אני אעשה את זה קצר.

חיים ילין: אני פה עם החוק הזה כבר שנתיים וקצת.

חיים ילין: אני לא מאמין.

<אתי בנדלר: אנחנו יותר.

חיים ילין: זה לא נראה הגיוני, זה לא נראה מנוהל ואני לא מצליח להבין איך הגענו לזה שמעבירים פה חוקים עם כל מה שאתם רוצים, עם הנחות וביטול הנחות והכול תוך שבועיים וחצי.

חיים ילין: חוק פי אלף יותר מסובך מהחוק הזה.

חיים ילין: והחוק הזה, שחלקם אומרים פה עכשיו שצריך רגולטור, הממשלה לא רוצה רגולטורים, רוצים שוק חופשי, מצד שני כן צריך לחקלאות כי אנחנו יודעים ששוק פרוע בסופו של דבר יעלה את המחירים וישתלטו עליו רק הגדולים.

חיים ילין: כולנו כבר יודעים את כל המחלות וכולנו מקטרים על המחלות, ואף אחד לא עושה שום דבר.

חיים ילין: כך זה נראה.

חיים ילין: אסף, גם אין מנהיגות במשרד החקלאות.

חיים ילין: עד שתבוא ותשים את הפלומבה ותגיד: זה מה שצריך לעשות.

חיים ילין: כל הזמן מפחדים, או מזה או מזה.

חיים ילין: כן מבטלים את מועצת הצמחים, אז חצי בעד חצי נגד.

חיים ילין: כל הזמן מלחמות.

חיים ילין: בסוף כולנו מפסידים.

חיים ילין: כל החקלאים תקועים במקום ושום דבר לא מתקדם, לא לפה ולא לפה.

חיים ילין: החוק הזה הוא מיזוג של שני חוקים.

חיים ילין: אני מזכיר מה היה בהיסטוריה.

חיים ילין: שרן הביאה חוק שהוא מנוגד לגמרי לחוק של וקנין, לחלוטין, ומנסים למזג.

חיים ילין: ומי מנסה למזג?

חיים ילין: מי שרוצה מדינה אחת לכל העמים.

חיים ילין: תאמינו לי, יותר קל לעשות הסדר עם הפלסטינים מאשר לאחד בין הדבוראים בשני חוקים.

חיים ילין: זה לא עובד כך.

חיים ילין: אני אומר לכם ניהולית, משהו פה מהתשתית, בבסיס לא נכון.

חיים ילין: דבר אחד צריך לעשות, את המועצה הזאת צריך להחיות.

חיים ילין: זאת אומרת, צריך לתת להם תקציבים.

חיים ילין: אחרת, אם המועצה מתה, אין דבוראים, תהיה אנרכיה.

חיים ילין: ואם תהיה אנרכיה, אין חקלאות.

חיים ילין: כולם מדברים על הדבש, ומי יעשה את ההאבקה?

חיים ילין: מה יהיה עם החקלאות במדינת ישראל?

איתן כבל: אסף יעשה האבקה.

<אסף לוי: עם הרחפן שנתנו לסינים, אני אעבור אחד אחד.

חיים ילין: אתה מדבר פה, ובוועדת הכספים עכשיו כל ההעברות.

חיים ילין: שם עושים את ההעברות עכשיו, אם גפני לא עצבני עכשיו.

חיים ילין: אם לא, הכול תקוע עוד פעם.

חיים ילין: כבוד היושב-ראש, אתה כיושב-ראש צריך לקדם את החוק הזה, להכריח את כל הצדדים לשבת, להגיע להסכמות.

חיים ילין: איפה שאין הסכמות, תביא צוות מצומצם ואנחנו נריץ את החוק.

חיים ילין: בסוף זה לא דו-ממד, זה תלת-ממד.

חיים ילין: אנחנו מתמודדים מול עוד פקטור שאף אחד לא מתייחס אליו.

<שי ספקטור: מנהרות.

חיים ילין: לא המנהרות, בטונים.

חיים ילין: כשמנכ"ל רמ"י אומר לי: אתם תעצרו אותי, אני הולך לעשות בטון מכל השטחים הפתוחים, אז לא פלא שאתם באים לפה ובועטים.

חיים ילין: משרד החקלאות יודע את זה.

חיים ילין: הוא צריך אסטרטגיה אחרת, יחד עם קק"ל.

חיים ילין: עוד יערות, עוד אקליפטוס, עוד מיליון דברים שאפשר לעשות כדי להחיות בכלל את השוק הזה.

חיים ילין: כי אם לא יהיו דבוראים, האמן לי, לא תהיה חקלאות.

חיים ילין: אתה יודע, אסף, אני לא צריך להסביר לך.

חיים ילין: זה אמצעי ייצור שלך, בדיוק כמו השקיה, בדיוק כמו טרקטורים וכל דבר אחר.

איתן כבל: תודה לחיים ילין.

איתן כבל: אדוני המנכ"ל, יש לך משהו שהיושב-ראש שלך לא יודע?

<זאב מידן: כן.

<זאב מידן: אני רוצה להגיד בשתי דקות, להתחבר למה שאמרו חברי הכנסת ילין ובר-לב.

<זאב מידן: אני רוצה להראות לכולם, זאת תמונת ההצבה של הכוורות.

<זאב מידן: תסתכלו איך זה נראה.

<זאב מידן: אם מישהו חושב ששלושה חברים בוועדת איתורים, כמו שתיאר בר-לב - - -

חיים ילין: מה המפה הזאת?

<זאב מידן: זאת מפת נקודת המרעה.

<זאב מידן: אם מישהו חושב שזה ינוהל על-ידי ועדת היתרים, כמו שכתוב בחוק, זה יהיה אסון.

<אסף לוי: היום ועדת ההיתרים זה במועצה, זה אדם וחצי.

איתן כבל: אסף, נהיית נעלב פתאום, לוקח ללב.

<אסף לוי: תמיד הייתי.

<זאב מידן: הדבר השני, אם אתם רואים, אלה עקירות, שמישהו מטפל בעקירות.

<זאב מידן: לא מדברים על בנייה לבינוי.

<זאב מידן: פה מדובר על עקירות שקבלנים רוצים לגנוב אקליפטוסים.

<זאב מידן: זה בפיקוח של משרד החקלאות.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: תמר לוי בונה מהאוצר, בבקשה.

<תמר לוי בונה: רק התייחסות קצרה.

<תמר לוי בונה: כרגע סעיף 27 לחוק, הלכה למעשה, דורש תקצוב שלנו עבור משרד החקלאות למועצה, כיוון שהוא אומר שחלקה ימומן באמצעות אגרות.

<תמר לוי בונה: כיום אגרה חדשה שנגבית, לפי חוק יסודות התקציב, לא יכולה להיות משויכת, צבועה, למטרה מסוימת, אלא הולכת לקופת המדינה.

<תמר לוי בונה: לכן הלכה למעשה צריך שריון תקציבי שלנו, ועד כה אף אחד לא שוחח אתנו בנושא.

<תמר לוי בונה: לכן יש לנו כל מיני הערות.

חיים ילין: מי צריך לדבר אתכם?

<תמר לוי בונה: מי שמבקש מאתנו תקצוב נוסף.

חיים ילין: מי מבקש?

<תמר לוי בונה: משרד החקלאות.

<אסף לוי: כחלק מהממשלה זה עבר ועדת שרים.

חיים ילין: את לא אשמה.

חיים ילין: הם יושבים ביום ראשון גם עם שר האוצר.

חיים ילין: כנראה יש דברים יותר חשובים.

<תמר לוי בונה: אז אני מבקשת שהנושא הזה יהיה מתואם אתנו.

<תמר לוי בונה: דבר נוסף שכרגע לא ברור מהצעת החוק הוא האם האגרות יינתנו באופן וולונטרי בחלק מהמקרים.

<תמר לוי בונה: זה משהו שעלה גם סביב מועצת הצמחים.

<תמר לוי בונה: בכל מקרה, נבקש שכל סעיף 27 החדש יתואם אתנו.

<אתי בנדלר: אני לא מבינה את השאלה.

<תמר לוי בונה: האם כל מגדל יהיה מחויב לתת אגרה שתינתן עבור ארגון המגדלים ותהיה על זה הצבעה של המגדלים.

<לאה ורון: אני לא מבינה את השאלה בכלל.

<לאה ורון: תאפשרו לה רגע לשאול.

חיים ילין: את צריכה לשאול את השאלה אם זה וולונטרי להיות במועצה.

חיים ילין: אם זה וולונטרי, אז גם התשלום הוא וולונטרי.

<נילי אבן-חן: 27 לא עבר ועדת שרים.

<תמר לוי בונה: כרגע נרשם באופן יחסי, כאמור בסעיף 27, שהשר יהיה רשאי להטיל אגרות שבאמצעות האגרות הללו תמומן המועצה.

<אתי בנדלר: גם המועצה.

<אסף לוי: גם המועצה.

<אסף לוי: אגרות תמיד היו.

<תמר לוי בונה: אין בעיה.

<תמר לוי בונה: כרגע הצבעתי על בעיה ראשונה, שלפי חוק יסודות התקציב זה לא הולך למשרד החקלאות אלא לקופת המדינה.

<תמר לוי בונה: דבר שני, נשאלת שאלת הוולונטריות.

<תמר לוי בונה: אם יש רכיב באגרה שהולך רק לארגון המגדלים, אז צריכה להיות לדעתנו איזושהי הצבעה של המגדלים שיגידו שהם רוצים בכך, ולא לחייב מאה אחוז מהם בלי לשאול אותם.

<תמר לוי בונה: תודה רבה.

איתן כבל: תודה לך.

איתן כבל: דרך אגב, כבר חמישה דיונים, במשך שנתיים, אני חושב ששתי השאלות האלה – גם קודמך בחפיפה היו צריכים להעביר את זה.

איתן כבל: זאת אומרת, אם היה או לא היה אין לי מושג.

איתן כבל: יכול להיות שאת צודקת.

<תמר לוי בונה: לא, זה סעיף חדש.

<תמר לוי בונה: סעיף 27 הוא חדש.

<אסף לוי: סעיף האגרות הוא לא סעיף חדש.

<אסף לוי: סעיף המועצות הוא חדש.

איתן כבל: תסלחו לי, זה לא היה אתמול בבוקר, כמו במערכון של הגשש.

איתן כבל: דנים בזה פה כבר תקופה ארוכה.

איתן כבל: תודה לך, תמר.

איתן כבל: אריאל ארליך, פורום קהלת, בבקשה.

איתן כבל: לא את כל המשנה.

<אריאל ארליך: שלום, תודה רבה.

<אריאל ארליך: לא אגיד את כל המשנה, רק שתי נקודות קצרות.

<אריאל ארליך: לגבי הנושאים שעלו בדברים שפתחה בהם היועצת המשפטית וחבר הכנסת ברושי, לגבי האבקה, אני חושב שלא יכולה להיות מחלוקת שהאבקה היא הדבר ההכרחי.

<אריאל ארליך: אף אחד לא יכול בלעדיה והיא שווה המון המון כסף.

<אריאל ארליך: השאלה אם כל זה מצדיק הסדרה.

<אריאל ארליך: האם זה שדבר הוא הכרחי מצדיק לתכנן אותו ולחלק אותו, ושבני אדם יחשבו שהם יכולים לקבוע מי ואיך זה ייעשה, או שיש הכרח שזה ייעשה, זו שאלה חשובה.

איתן כבל: או לחילופין, אם החשיבות היא כל כך עצומה, ואנחנו בכל זאת בעולם שכל אחד יכול לקום ולשים את הכוורת שלו ומלחמת הכול בכל, אז יצא שכרנו בהפסדנו.

<אתי בנדלר: לא זו האלטרנטיבה.

<אתי בנדלר: זה לא או היתרים או כאוס, עם כל הכבוד.

<אתי בנדלר: למשל, אני לא יודעת אם זה נכון, אני לא רוצה שייתפס כאילו כבר גיבשתי את חוות דעתי, אבל לעניין הזה יכול להיות למשל רישום של משרד החקלאות, של ועדת היתרים שהיא גוף שהוא קבע לצורך העניין הזה, שיגיד אתה לא יכול להקים כאן כוורת, כי כאן כבר יש בקרבת מקום מספיק כוורות.

<אסף לוי: זו הסדרה, רק במילים אחרות.

<אתי בנדלר: הסדרה אבל לא באמצעות רשימות.

איתן כבל: אתי, היועצת המשפטית, הבנתי בדיוק את העניין.

איתן כבל: זה שזה יהיה בשיטה כזאת או אחרת, בסוף האם זה שוק – קהלת מדברת על פתיחת שוק.

איתן כבל: התפיסה שלה היא במקום הזה.

איתן כבל: אני לא נכנס עכשיו לשאלה אם אני מסכים או לא.

איתן כבל: יש דברים שאכן כך, יש דברים שלא.

איתן כבל: אני רק מנסה לשים את הדברים.

איתן כבל: הסדרה היא העניין.

איתן כבל: הוויכוח אם זה ייעשה במשרד החקלאות או על-ידי בועז הוא משני.

חיים ילין: בשוק חופשי מי המנצח?

<אתי בנדלר: לכן רציתי להדגיש שלא מדובר על הסדרה.

חיים ילין: אני רוצה לדעת אם הוא יודע מה קורה בשוק חופשי.

<אתי בנדלר: רק רציתי לומר בהערת ביניים, שהאלטרנטיבה של היתרים היא לא חוסר הסדרה.

איתן כבל: לא התכוונתי לזה.

איתן כבל: אבל עדיין זה לא בהסדרה שהוא מתכוון.

<אריאל ארליך: רק אשלים ואומר, שבכל העולם יש אותה בעיה.

<אריאל ארליך: גם כולם צריכים האבקה וגם כולם סובלים מחשש מה יקרה לדבורים, מודאגים מהיעלמות דבורים וכו', ובכל אופן לא מצאנו שום מדינה שבה יש הסדר כזה.

<אריאל ארליך: וגם מדינות כמו ארצות הברית, שהכריזו על מצב חירום לאומי ושחייבים לדאוג לדבורים, לא העלו בדעתם לחלק היתרים בגלל זה.

<אריאל ארליך: צריך שתהיה בקרה, פיקוח וכו'.

אבשלום וילן: בארצות הברית הנשיא רואה שמונה שעות ביום טלוויזיה.

אבשלום וילן: דרך אגב, בקליפורניה כל הדבורים נעלמו ונגרם נזק אדיר.

איתן כבל: אבו, סיימת את המכסה שלך כחכ"ל.

איתן כבל: מספיק.

<אריאל ארליך: בגלל שלא ברור באמת מה הצורך בהסדרה הזאת, לכן חשובים מאוד הדברים שאמרה היועצת המשפטית בהתחלה, שמדובר פה בפגיעה רצינית מאוד בזכויות.

<אריאל ארליך: גם מתן הזיכיונות והרישיונות, מי יכול לעסוק ומי לא, מה שאמר חבר הכנסת ברושי זה רחוק מאוד מלהיות מובן מאליו שצריך רישיון בשביל להיות חקלאי.

<אריאל ארליך: במדינת ישראל היום לא צריך רישיון בשביל להיות חקלאי.

<אריאל ארליך: אין כזאת קביעה בחוק.

<אריאל ארליך: יש תחומים מסוימים שלגביהם יש צורך.

<אריאל ארליך: לגבי מועצת הדבש.

<אריאל ארליך: גם שם, אולי תופתעו לשמוע, אנחנו בקהלת לא חושבים שלא צריך גוף כזה.

<אריאל ארליך: צריך גופים כאלה, והשוק יוצר גופים כאלה.

<אריאל ארליך: יש להם תפקיד חשוב.

<אריאל ארליך: ומכיוון שיש בהם צורך, אז חקלאים שירצו את שירותיהם ישלמו להם.

<אריאל ארליך: זה יהיה גוף וולונטרי.

<אריאל ארליך: אנחנו שמחים מאוד שמשרד החקלאות הבין שכך נכון לעשות בתחום הצמחים במועצת הפירות.

<אריאל ארליך: אין סיבה עכשיו בחקיקה ללכת אחורה בתחום הזה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אמרנו את אותו דבר בהרבה שפות.

איתן כבל: אני רק רוצה לומר דבר אחד לגבי משרד החקלאות ובכלל כל המהפכות שנעשות.

איתן כבל: אתם יודעים שאני מתכתב עם משרד החקלאות הרבה מאוד שנים.

איתן כבל: אני מכיר את המשרד הזה שנים.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר למשל את המועצות.

איתן כבל: כמה טלטלות כבר עשו על המועצות האלה.

איתן כבל: כבר שינו אותן מכל הזוויות, אמרו זה לא טוב, נעשה משהו עוד פחות טוב.

איתן כבל: חשבו שהוא טוב.

איתן כבל: כל הזמן עוסקים רק בלהביא, להראות את הדברים.

איתן כבל: זה מדהים אותי, כל הפירוק וההרכבה מחדש של המועצות, כשבעבר פירקו אותן.

איתן כבל: כבר שינו אותן.

איתן כבל: אני עדיין לא קבעתי את עמדתי בעניין הזה.

איתן כבל: אני אומר את זה באמת, לא כאמירה.

איתן כבל: אני אומר את זה לך, אסף.

איתן כבל: יש כאן שתי נקודות מרכזיות.

איתן כבל: האחת היא לפני הכול האבקה, היא הסיפור המרכזי.

איתן כבל: לא לשכוח את זה.

איתן כבל: דרך האבקה יש כל הדיבורים שאתה לא קונה אותה בצנצנת.

איתן כבל: אני יודע הכול.

איתן כבל: אבל בסוף זה גם עניין כלכלי.

איתן כבל: יש כאן עניין כלכלי גדול שנובע מהאבקה פעם אחת, ופעם שנייה הדבוראים הם לא המאביקים, אבל הם אלה שגורמים או מייצרים את התנאים כדי שיהיו דבורים שיוכלו לבצע האבקה, ועל הדרך גם או גם כאלמנט נוסף הם גם מרוויחים מזה שמייצרים את הדבש.

איתן כבל: ברור שזאת הדבורה, אבל בשורה התחתונה בלי הפעולה הזאת של התיווך לא היה לנו הדבש בתוך הצנצנת.

איתן כבל: זה הכול.

איתן כבל: אז אנא, תאיר את עינינו איך המהפכה הזאת.

איתן כבל: אלה לא תיקונים סמנטיים שאתם באים לעשות, אתם באים עם גישה אחרת לגמרי.

<אסף לוי: ממש לא.

איתן כבל: יכול להיות שאתה צודק.

איתן כבל: אני רוצה רק להדגיש, אחרי כל חמישה הדיונים האלה והדיונים ביניכם, שאתם עדיין לא מצליחים למצוא את הפתרונות לבעיות האלה.

איתן כבל: בבקשה.

<אסף לוי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, גברתי מנהלת הוועדה.

<אסף לוי: שתי הנקודות שדיברת עליהם בסיפא של דבריך הם שני הדברים שיש בעצם בחוק.

<אסף לוי: שמירה על האבקה, האבקה, האבקה.

<אסף לוי: הרצון שלנו בחקיקה הקיימת הוא להעביר את הרגולציה שהיום קיימת במועצת הדבש בגוף הפרטי לידי משרד החקלאות.

<אסף לוי: זו מדיניות גורפת במשרדי הממשלה, להחזיר את הסמכויות לחלוקה לידי המדינה.

<אסף לוי: אנחנו לא רוצים לעשות שוק פתוח.

<אסף לוי: נהפוך הוא, אנחנו רוצים לקבע את הרגולציה על ידי המשרד, לשמור על האבקה.

<אסף לוי: אגיד את זה בעדינות, לפגוע טיפה בחופש העיסוק וכן להגביל את יכולת ההצבה של כוורות של חקלאים כאלה או אחרים, כדי לשמור על האבקה.

<אסף לוי: צריך לזכור שתקופת האבקה היא בין שבועיים לחודש או חודשיים, ואז הדבוראי צריך למצוא מקום לכוורת.

<אסף לוי: הדבורה לא יכולה להסתובב במקום ולהישאר באזור ללא צוף.

<אסף לוי: היא צריכה להתחזק, היא צריכה להיות בריאה, צריכים לשמור אותה יעילה וחיונית, כמו שהחברים המקצועיים פה אמרו, כדי שהיא תוכל לעשות את ההאבקה.

<אסף לוי: ברגע שלא נעשה משטר של היתרים, בעצם נפגע ביכולת ההאבקה, יהיה לנו עודף רעייה במקומות.

<אסף לוי: הדבורה לא תרצה לצאת לעבוד אם היא תראה שאין לה למה לקום בבוקר.

איתן כבל: אם אין לה היתר.

<אסף לוי: היתר אני אתן לה, אבל היא לא תקום לעבוד.

<אסף לוי: נאמרו פה הרבה דברים.

<אסף לוי: אנחנו רוצים בחקיקה הזאת לשמר רגולציה.

<אסף לוי: אנחנו ערים למה שהיועצת המשפטית של הוועדה אמרה.

<אסף לוי: אנחנו נתנו את כל התשובות, אנחנו ניתן יותר תשובות אם צריך.

<אסף לוי: אני מבקש כמה מילים מאורי צוקרבר, שעשה עבודה כלכלית מקצועית על הנושא הזה.

<אסף לוי: גם מאפרת טיפה לתת טיעונים משפטיים בשאלה איך ועדת היתרים של שני עובדי ציבור ועוד מעטפת של משרד שלם יכולה לנהל את ההיתרים.

<אסף לוי: היום מועצת הדבש היא עובד וחצי, שניים וחצי.

איתן כבל: אבל הם לא עובדי מדינה.

<אסף לוי: בסדר, אנחנו יותר יעילים.

<אסף לוי: אני יכול לתת תקן רכב.

<יונתן חורש: כמה שאתה צודק, זה לבכות.

<יונתן חורש: זה עצוב, זה קורה לנו כל יום.

<אסף לוי: חבל שהאוצר זרק כרגיל.

<אסף לוי: המדיניות, ובשביל זה נולד סעיף 27א, היא לשמר את גוף המועצה כגוף שימשיך לעבוד ולעשות את כל הדברים החשובים שהוא עושה.

איתן כבל: תודה, אסף.

איתן כבל: יש כאן נציג משרד המשפטים?

<עמרי בן צבי: כן.

איתן כבל: אתה פעם ראשונה פה?

<עמרי בן צבי: לא.

איתן כבל: צוקרבר, בבקשה.

<אורי צוקבר: הצוות שלי גם הכין פה את המסמך הזה, אתה יכול להעביר אותו גם לכל החברים.

<אורי צוקבר: המסמך הזה גם סקר את הנושא הבין-לאומי, שנאמרו פה הרבה אי דיוקים על ידי החברים.

<אורי צוקבר: לא אתחיל להיכנס לפרטים, אבל יש בהחלט משטר של רישיונות במדינות בארצות הברית, יש משטר של רישום, יש רישום שגברת בנדלר התחילה להסביר, רישום בתנאים מסוימים.

<אורי צוקבר: יש כל מיני רמות כאלה של רגולציה במדינות ויש הבנה ברורה שבלי הסדרה הענף הזה הוא בבעיה.

<אורי צוקבר: ראו במדינות מסוימות שהפסיקו את ההסדרה, נוצר עודף של כוורות, נוצר מצב של היעלמות דבורים, מחלות, הידבקויות, והמצב נהיה רק יותר גרוע.

<אורי צוקבר: האבקה במדינת ישראל היא חריגה עוד הרבה יותר ממדינות אחרות, בצפיפות שלה.

<אורי צוקבר: הצפיפות שלה היא פי 10 מאשר הצפיפות של ארצות הברית, ולכן עוד יותר, על אחת כמה וכמה אצלנו חשובה ההגדרה.

<נילי אבן-חן: אפשר להפיץ את הנייר הזה לציבור?

איתן כבל: כן, הוא אמר שאפשר.

איתן כבל: נציג משרד המשפטים, בבקשה.

<עמרי בן צבי: אנחנו פה בתפקיד של לסייע למשרד החקלאות.

<עמרי בן צבי: אם תרצו מענה לשאלה משפטית קונקרטית, אני אשמח לתת.

<עמרי בן צבי: הצעת החוק היא ממשלתית והיא מקובלת עלינו.

איתן כבל: תודה.

יצחק וקנין: שמעתי פה כביכול שלא היה שיתוף פעולה עם משרד החקלאות.

יצחק וקנין: אני אומר לך באחריות, אני ישבתי בישיבות האלה ביחד עם הצוות, אם אפרת ועם אסף ועם כל הצוות המשפטי.

איתן כבל: בועז כנות אמר את זה.

איתן כבל: חברים, אני רוצה לסכם.

איתן כבל: אני שמח בכל זאת שקיימתי את הדיון הזה, למרות הבקשות מכל הצדדים.

איתן כבל: חוץ מנילי אבן-חן, כולם פנו לדחות את הדיון הזה.

איתן כבל: בהתייעצות עם היועצת המשפטית, אני באמת שמח שקיימנו את הדיון.

איתן כבל: קודם כל, זה לא כצעקתה.

איתן כבל: יש בעיה, אני לא רוצה להיכנס עכשיו לצד שהיועצת המשפטית עוסקת בו בשאלות החוקתיות.

איתן כבל: היא תצטרך לתת את חוות דעתה, ונידרש להתמודד עם זה.

איתן כבל: אבל אני מנסה לעלות במדרגה שמתקיימת כאן בין הדבוראים לבין משרד החקלאות.

איתן כבל: כבר התמודדנו גם במשרד החקלאות עם שאלות לאין שיעור יותר גדולות.

איתן כבל: אני חוזר ואומר, אינני מתייחס בשלב זה לצד המשפטי, אלא לצד הפרקטי, לצד המעשי של הפעולה.

איתן כבל: אני יודע להבין את החשש של הדבוראים בתהליך הזה.

איתן כבל: אני מבין את הרצון של משרד החקלאות להסדיר את העניין הזה.

איתן כבל: אני רוצה להציע הצעה, כמו שאני עושה תמיד.

איתן כבל: אני אשמח שנתכנס אצלי כדי לשים את שתיים-שלוש הנקודות יחד עם הצוות שלנו.

איתן כבל: אני מציע שנעשה את זה שם ושלא נידרש לבוא לכאן.

<אסף לוי: רק הצעת ייעול, אדוני היושב-ראש.

<אסף לוי: אנחנו די מיושרים על החקלאים על הנושא הזה, ואני מבקש לזמן גם את נציגת האוצר, כי היא המפתח לפתור את הבעיה.

איתן כבל: בוודאי.

איתן כבל: אנחנו נתאם.

איתן כבל: חברים, הזמזום הרבה יותר גדול מהעקיצה.

איתן כבל: אני מודה לכם.

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: הישיבה נעולה.