ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 440, 2017-07-04 10:00

מירב בן ארי: בוקר טוב לכולם, אני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט.

מירב בן ארי: אני אחליף את חבר הכנסת מרגי בניהול הוועדה.

מירב בן ארי: היום ה-4 ביולי 2017, י' בתמוז תשע"ז, נושא הוועדה הוא התכנית הרב-שנתית מנקודת מבט סטודנטיאלית, לציון ציון הסטודנט.

מירב בן ארי: אני אפתח בכמה מילות פתיחה.

מירב בן ארי: קודם כל, אני שמחה להוביל את יום הסטודנט בכנסת יחד עם חברת הכנסת עליזה לביא, שתצטרף אלי.

מירב בן ארי: אני גם מברכת את חבר הכנסת יוסף ג'בארין, שהוא חבר אמת בנושא הסטודנטיאלי בכנסת, מוביל את זה גם מהמקום שלו, אני שמחה שאתה כאן.

מירב בן ארי: אני מובילה את השדולה כבר קרוב לשנתיים וחצי.

מירב בן ארי: בעיני זו אחת השדולות הכי חשובות בכנסת.

מירב בן ארי: אני מברכת גם את רם, יושב-ראש התאחדות, ואביב, נשיא ההתאחדות, וכמובן את כל מי שנמצא כאן.

מירב בן ארי: הנושא של הסטודנטים הוא נושא שתמיד נמצא על סדר-היום של מדינת ישראל, לאו דווקא ביום הסטודנט, במשך כל השנה, בנושאים שונים ומגוונים בהם אנחנו עוסקים כמעט כל יום.

מירב בן ארי: לשמחתי, אתמול היה לי ראיון קצר, דיברתי על יום הסטודנט ואמרו לי: מה עשיתם?

מירב בן ארי: אז אמרתי לו: תשמע, לא צריך יום סטודנט בשביל להתעסק עם סטודנטים, שבוע שעבר דיברנו על המילואימניקים אז התעסקנו בסטודנטים, לפני שבועיים-שלושה התעסקנו במקצועות הבריאות בוועדת הבריאות, זאת אומרת, כל הזמן יש נושאים שקשורים לסטודנטים.

מירב בן ארי: השבוע גם ראינו את הסקר שפורסם ב"ידיעות אחרונות" של ההתאחדות – רם גם ידבר על זה, על נושא הפערים – מבחינתנו, כור ההיתוך האמיתי של מדינת ישראל, האמיתי, הוא באמת המרחב הסטודנטיאלי, האקדמי.

מירב בן ארי: לנו, כחברי כנסת מכול הסיעות, הנושא הזה חוצה מפלגות והוא חשוב לנו ברמה לאומית, כי מבחינתו הנגשה של השכלה גבוהה לכל המגזרים – חרדים, ערבים, פריפריה גיאוגרפית וחברתית, מרכז המדינה – הנושא הוא בנפשנו.

מירב בן ארי: אני יכולה לומר באופן אישי שבזכות ההשכלה הגבוהה, בגלל האקדמיה, נפתחה לי הדרך לאן שאני נמצאת היום.

מירב בן ארי: יושבת כאן גלית, שנתנה לי את המלגה הראשונה שלי.

מירב בן ארי: חשוב לומר שבזכות כך שקיבלתי את המלגה אני בטוחה שהגעתי לכאן, למקום שאני נמצאת בו היום.

מירב בן ארי: לכן אני בעצמי דוגמה חיה לצמצום פערים חברתיים בחברה הישראלית.

מירב בן ארי: נכון, גלית?

מירב בן ארי: את יכולה להעיד.

מירב בן ארי: אני מודה לכל מי שהגיע לכאן היום, גם לאורחים שיושבים מאחור, גם ליושבים סביב השולחן.

מירב בן ארי: יש לנו סדר דוברים.

מירב בן ארי: אני אפתח, ברשותכם, עם חברי הכנסת.

מירב בן ארי: אני אפתח עם עליזה כי מכיוון שהיא אתי בשדולה היא רצה בין ועדות, אם זה בסדר מבחינתכם.

יוסף ג'בארין: בטח.

מירב בן ארי: את לא מחויבת להישאר עד הסוף, אני יודעת שיש לנו עוד הרבה ועדות במקביל, אז את תוכלי לצאת בזמן שאני כאן.

מירב בן ארי: אנחנו נתחיל עם חברי הכנסת ולאחר מכן כמובן נעסוק בנושא של התוכנית הרב-שנתית של המל"ג.

מירב בן ארי: בבקשה, גברתי.

עליזה לביא: תודה.

עליזה לביא: חברתי, שותפתי, חברת הכנסת מירב בן ארי, אין ספק שהנושא של הסטודנטים אצלנו בראש סדר העדיפויות – פניות ציבור, מצוקות, עוולות והנתונים שכולנו נחשפנו בדוח הזה – אבל אני חושבת שכל מי שמכיר את המטריה, גם כחבר כנסת אבל גם כסטודנט והיום אני גם אימא לסטודנטיות, מכיר, חי, נושם - - -

מירב בן ארי: מגיע לך מזל טוב, לא?

עליזה לביא: כן, ביום חמישי האחרון הבת שלי סיימה את לימודי ההנדסה בטכניון, מרגש מאוד.

עליזה לביא: פגשנו שם את כל עם ישראל.

עליזה לביא: אגב, במגזר יש עליה מרשימה של נשים בטכניון, שזה ראוי באמת – נדבר על זה גם אחר כך – אבל אין מספיק נשים בטכניון בכלל.

עליזה לביא: זה המקום גם לברך את הטכניון על כך שבטכניון יש שנה חמישית חינם לנשים שילדו במהלך התואר.

עליזה לביא: אני יכולה להגיד מהניסיון של הבת שלי שזה מאוד מאוד סייע ועזר.

עליזה לביא: היא הגיעה בהריון לתואר, לא פשוט, מורכב.

עליזה לביא: הסטודנטים בישראל מגיעים יותר מבוגרים, אם אנחנו משווים אותם לעמיתיהם בעולם, אחרי מילוי המחויבות, אם זה שירות לאומי, אם זה כמובן הצבא, לרוב מכינה או שנה בישיבה ועוד ועוד יוזמות חברתיות שהחבר'ה הנפלאים והנהדרים מצויים בהן, וזה משליך כמובן גם על מציאות החיים בלימודים, ברכישת ההשכלה, כן עבודה, לא עבודה.

עליזה לביא: דיברנו על זה גם בכנסים הקודמים, שפותח דיקן ואומר: מי שחשוב שהוא יוכל לעבוד במהלך התואר – אין לו מה לחפש כאן.

עליזה לביא: אנחנו מכירים את המצוקה.

עליזה לביא: אבל, אם אני יכולה לבוא ולומר משהו שבאמת מפריע לנו כבר כמה שנים וזה חוסר התכנון.

עליזה לביא: במדינת ישראל אין תכנון.

עליזה לביא: בשונה ממדינות רבות בעולם שבהן כל הנושא הזה של רכישת השכלה, התכתבות עם עולם המחר, שינוי בתוך האקדמיה וסיוע בהחלט ברגש הזה ובהבנה הזאת של מה זה סטודנט ישראלי על מנעד ההבדלים בינו לבין סטודנט שהוא לא ישראלי – אין לנו מספיק.

עליזה לביא: אנחנו נרחיב על כך גם כמובן בכנס שלנו וגם בדיון המיוחד שנקיים גם במליאת הכנסת.

עליזה לביא: אני מברכת את כל הסטודנטים שהגיעו.

עליזה לביא: אנחנו פה בשבילכם ונמשיך.

עליזה לביא: תודה לחברי הכנסת שהצטרפו אלינו, ועוד יצטרפו אלינו, במהלך הוועדות.

עליזה לביא: יש לנו דיונים בחוץ וביטחון, שבע ועדות שונות לפני הכנס, ב-12:00 הכנס וב-14:00 יש עוד כמה ועדות.

עליזה לביא: באנו לשמוע ולהשמיע.

עליזה לביא: אנחנו אתכם.

מירב בן ארי: תודה רבה, חברת הכנסת לביא.

מירב בן ארי: חבר הכנסת יוסף ג'בארין, בבקשה.

יוסף ג'בארין: אני מצטרף לברכות, גם לשני יושבות-הראש, על העבודה החשובה עם הסטודנטים.

יוסף ג'בארין: אני בהחלט מרגיש שהנוכחות של השיח של הסטודנטים והצעירים, אולי גם בזכותכן, באמת קיימת, אבל אף פעם לא מסתפקים במה שקיים ורוצים לשפר.

יוסף ג'בארין: היתה לנו אתמול פגישה ברשימה המשותפת עם נציגי התאחדות הסטודנטים ואמרנו פשוט שזה שיח מאוד חשוב, גם עם כלל המפלגות וגם עם כלל קבוצות האוכלוסייה בישראל.

יוסף ג'בארין: עדיין יש הרבה מה לשפר בתחומים רבים ואני רוצה לקוות שבאמת זו תהיה פתיחה של שיח יותר מעמיק בנושאים שהעלינו אתמול בדיון.

יוסף ג'בארין: אני רוצה להגיד לכם, התחושה שלי היא שיש לכם הרבה ידידים במשכן הזה וזה מאוד מיוחד.

יוסף ג'בארין: אין הרבה קבוצות אוכלוסייה שנהנות מהתמיכה הרחבה הזאת אז צריך לנצל את זה במובן החיובי, אבל צריך גם עכשיו יותר עומק.

יוסף ג'בארין: אני חושב שעברנו את השלב החגיגי של: הנה, אנחנו עושים, אנחנו באים ואנחנו מדברים, וצריך אולי עכשיו לעבור פאזה ולהיכנס לעומק בנושאים שאנחנו מעלים, לרבות בנושאים שהעלינו בדיון אתמול – מעמדם של הסטודנטים הערביים, איך אפשר לשלב אותם יותר בעשייה של ההתאחדות, להנכיח את השפה הערבית בפעילות שלכם.

יוסף ג'בארין: בשבוע הבא יש לנו את יום השפה הערבית אז הדברים גם יכולים להתקשר.

יוסף ג'בארין: תמשיכו בהצלחה הזו ורק תזכרו שאנחנו קוראים לכם יותר לשיתופי פעולה ולדיונים יותר מעמיקים בנושאים שהעלינו.

יוסף ג'בארין: תודה.

מירב בן ארי: תודה.

מירב בן ארי: מי מציג את המצגת?

מירב בן ארי: רם, בבקשה.

רם שפע: קודם כל, כיף להתחיל כך את היום.

רם שפע: כפי שמירב ועליזה ציינו, בסופו של דבר יש לנו פה שותפות מאוד מאוד לא מובנית מאליה באמת בעזרת העבודה היומיומית עם שתיכן.

רם שפע: כפי שמירב אמרה, רק בחודש האחרון – ציינת רק שניים מהדברים, יש עוד, אני לא אתחיל למנות – אבל אני חושב שזה בסופו של דבר מאפשר לנו לייצר פה השפעות על דברים.

רם שפע: מצד שני, אני מסכים עם חבר הכנסת ג'בארין שאנחנו צריכים כל הזמן לשאוף לעוד ולייצר יותר תהליכי עומק, בלי קשר עם מי אנחנו עובדים אלא מה אנחנו בסופו של דבר מצליחים להשיג.

רם שפע: אני יכול לתת דוגמה ממש רלוונטית לרגע זה מוועדת חוקה – היינו שותפים נהדרים לדיונים שקשורים לכל נושא עורכי הדין, אבל בסופו של דבר יש עוד כל מיני אלמנטים מאוד משמעותיים במדינה ולכן בסוף קולם של הסטודנטים לאו דווקא זה שמנצח את הדיון.

רם שפע: אני אומר את זה לכולנו בסיפה של הדברים.

רם שפע: מבחינת מה שהולך להיות כאן, עדי תכף תציג את עצמה ואת הדברים יותר לעומק.

רם שפע: אני רק אגיד שאנחנו בעצם תופסים את עצמנו כשותפים מלאים גם לאופן שבו מערכת ההשכלה הגבוהה תופסת את עצמה, וכשאני אומר "אותנו" זה גם הסטודנטים.

רם שפע: לא תמיד – אנחנו צריכים להשתפר בזה – אנחנו מצליחים לגרום לזה שכל סטודנט בקצה יידע להעביר לנו את מה שהוא רוצה, זה סך הכול מורכב.

רם שפע: אנחנו מייצגים 350,000, ועדיין אנחנו מנסים שבאמצעות האגודות נדע לשקף קול רחב, בטח בהיבטים הסטודנטיאליים סביב המערכת ותכף ניכנס לזה לעומק.

רם שפע: אני אתחיל בשקפים ראשונים ועדי תמשיך אותי.

רם שפע: אז מה לנו ולזה כסטודנטים?

רם שפע: התוכנית הרב-שנתית אמנם נבנית בעיקרה בצוות המקצועי של המל"ג, אני ועדי אמנם חברי המל"ג, נציגי הסטודנטים, אבל הצוות המקצועי הוא זה שעמל בעיקרו על התוכנית הרב-שנתית.

רם שפע: גם פה יש מקום לשיפור, אבל מבחינתנו כסטודנטים תפקידנו לאורך כל הדרך הוא להיות כל הזמן בקונטרה לכל מה שקורה.

רם שפע: זה בסדר, יש תוכנית חומש מצוינת, אנחנו כל הזמן צריכים להיות בקונטרה: א', שמה שנכתב שם משקף את מה שאמור לקרות במערכת, וב', שמצליחים ליישם את מה שקורה.

רם שפע: אני חושב שזה תפקידנו ואני מקווה שאנחנו עושים אותו טוב.

רם שפע: קצת דברים פרקטיים שקרו במהלך הדרך, תוצרים של דברים שקורים: הפעילות שלנו, של קהילות הסטודנטים בכל רחבי הארץ, ומה שדיברת על מקצועות הבריאות, מירב – שצריך להגיד, למרות שיצאו בבשורה שהעיצומים הסתיימו, עדיין משרד האוצר ומשרד הבריאות לא חתמו על הסכם שקט תעשייתי של הרבה שנים, אנחנו שם.

רם שפע: עוד פוש אחרון וזה קורה.

רם שפע: אבל זו סיטואציה מורכבת של הרבה מאוד שנים וגם עכשיו, אנחנו אולי מנצחים בקרב הזה אבל המערכה של נושא ההתמחויות – שתכף נגיע אליו מזווית אחרת – עדיין לא הושלמה בכלל.

רם שפע: ועידת הדיור והנדל"ן שלנו ממש מלפני שבוע; זה "מרצה מעורר השראה", תכף נגיע לזה תכף בהקשרים אחרים, אני חושב שזה אחד הפרויקטים שלנו שמלמדים על הניסיון שלנו באמת להעמיק את הדברים החשובים במערכת.

רם שפע: לא ניכנס לכולם, גם על סמ"ן עוד נדבר היום.

רם שפע: אני רק רוצה להגיד מילה על הדוח.

רם שפע: הדוח הזה – ובמידה ותאפשרי לנו - - -

מירב בן ארי: זה הגיע קצת מאוחר אבל בסוף הדיון אין בעיה, פשוט צריך לאשר כאן חומרים.

רם שפע: הדוח הזה, כפי שגם עליזה אמרה, עשינו אותו לראשונה כי הבנו שאין היום אף גוף במדינת ישראל שהחליט לקחת אחריות ולהגיד: אלה הסוגיות הבוערות לעולם הצעירים.

רם שפע: כשאני אומר "צעירים" זה לא רק הסטודנטים, בסופו של דבר אנחנו רואים את התפקיד שלנו גם כמי שאמורים לייצר כמה שאפשר השפעה על מי מגיע למערכת.

רם שפע: ולכן אותם צעירים וצעירות שלא מגיעים למערכת – אנחנו רואים את עצמנו כמי שצריך לנסות לדאוג גם להם.

רם שפע: אגדנו פה הרבה נושאים וזאת רק ההתחלה.

רם שפע: התפקיד של הדוח הזה הוא לא השנה, התפקיד שלו הוא שלקראת השנה הבאה יבינו שאנחנו במעקב, כל מקבלי ההחלטות, כדי לוודא שהדברים משתפרים.

רם שפע: זו בעיני המהות של מה שעשינו פה.

רם שפע: מי שרוצה, יש לנו פה המון עותקים וכמובן שזה גם נמצא בעותקים דיגיטליים ופורסם תקשורתית.

מירב בן ארי: גם בשדולה נחלק.

רם שפע: נחלק גם בשדולה כמובן, יש לנו פה מאות עותקים אז אין שום בעיה.

רם שפע: בהצלחה לכולם.

מירב בן ארי: תודה רבה, רם.

מירב בן ארי: עדי, בבקשה.

<עדי משניות: הסיבה שאנחנו מביאים את זה לכאן היא שמאוד חשוב לנו להגיד שמבחינתנו, תוכנית החומש – וזה קודם כל – היא לא עניין פנימי של המערכת.

<עדי משניות: אנחנו חושבים שמערכת ההשכלה הגבוהה כבר היום – והיא צריכה להיות עוד יותר מזה – מנגנון צמיחה מאוד מאוד מרכזי של החברה הישראלית.

<עדי משניות: אנחנו מאוד שמחים לראות פה שותפים, גם ממוסדות ומעוד גורמים חשובים, וגם אתם, חברי הכנסת הנכבדים.

<עדי משניות: לכן, מבחינתנו רצינו לשים זרקור על כמה נקודות ספציפיות שהן יעד משמעותי בעינינו כסטודנטים לחומש הקרוב, ואנחנו חושבים שיש דברים שאנחנו יכולים להיות שותפים מצוינים אליהם להרבה גורמים במערכת, כי לפעמים יש לנו את הפריבילגיה לזוז יותר מהר או להגיד דברים קצת אחרת מהמוסדות עצמם או ממי שהוא ממש חלק מגלגלי השיניים של המערכת עצמה.

<עדי משניות: מבחינתנו, זו קריאה בעצם לכל השותפים לעבוד אתנו לקדם את הדברים האלה.

<עדי משניות: אז ניכנס ישר לעניינים: שוויון הזדמנויות במערכת ההשכלה הגבוהה – זה בעצם הנושא שעלה אולי הכי הרבה בדיונים לקראת החומש הזה ולמרות זאת יש עוד הרבה מה להגיד עליו.

<עדי משניות: אני רק אציין בסוגריים שלפני כשנה וחצי כינסנו איזושהי ועדה ציבורית כדי לדון במה לדעתנו האתגרים העתידיים הכי משמעותיים של מערכת ההשכלה הגבוהה.

<עדי משניות: היו בה 12 חברים, בעיקר אנשי אקדמיה, הבאנו גם אנשי ציבור כי היה לנו חשוב שזה לא יהיה רק שיח אקדמי, ובאמת שוויון הזדמנויות כיעד אסטרטגי של המערכת עלה שם כאחד מנושאי הליבה.

<עדי משניות: אנחנו רוצים לציין כאן שמל"ג-ות"ת עשו צעדים מאוד מאוד משמעותיים בתוכנית החומש הזאת כדי להנגיש את המערכת לאוכלוסיות עם ייצוג חסר באקדמיה.

<עדי משניות: אני רוצה להגיד כאן שגם אנחנו לקחנו על עצמנו פה לעלות איזושהי מדרגה באופן שאנחנו מטפלים בזה ובאמת גם פתחנו תקן לקידום הסטודנטים החרדיים באקדמיה וממשיכים את העבודה שכבר קיימת במדור לקידום סטודנטים ערביים.

<עדי משניות: לשמחתנו הגדולה, שני הנציגים שלנו שותפים בוועדות ההיגוי של ות"ת.

<עדי משניות: אני חושבת שזה דבר מאוד משמעותי כי הם בעצם יוצרים קשר עם הסטודנטים בשטח, בין אם בקשר עם הרכזים הערביים, שיש לנו בהרבה מאוד אגודות סטודנטים, ובין אם יצירת קשר ממש במח"רים עצמם, במסגרות החרדיות שנמצאות צמודות לקמפוס.

<עדי משניות: אני אומרת את זה כי זה יעד שלנו לעצמנו לחומש הזה, לשפר גם את האופן שבו אנחנו פועלים בייצוג של האוכלוסיות האלה.

מירב בן ארי: כל שקף במצגת – דקה.

מירב בן ארי: היא ארוכה ואנחנו לא נספיק.

עליזה לביא: תני לנו את האינפוטים היותר - - -

<עדי משניות: בסדר גמור.

יוסף ג'בארין: שני הנציגים לא נמצאים פה, גם לא של החרדים וגם לא של הערבים?

<עדי משניות: הם מגיעים לשדולה.

מירב בן ארי: הם מגיעים לשדולה אבל, לא משנה, אנחנו לא יכולים לשמוע – אנחנו רוצים לשמוע, גם אותם, גם את חברי הכנסת, גם מל"ג-ות"ת.

יוסף ג'בארין: היה חשוב שהם יהיו אתנו גם.

<עדי משניות: הם מגיעים.

<עדי משניות: בקיצור, נעבור מאוד מהר.

<עדי משניות: שני הדברים הכי משמעותיים מבחינתנו שהיינו רוצים לראות: בחלק הראשון יש כמובן עוד הרבה מה לעשות בהקשר גם של מה שאמרתם, למרות שיש תוכניות קיימות יש מקום לבקרה, לטיוב ולשיפור מתמיד שלהן.

<עדי משניות: דבר שאנחנו כן רוצים לשים עליו זרקור, וידברו עליו היום גם בוועדות נוספות, זו הסוגיה של הפריפריה הגיאו-חברתית בישראל.

<עדי משניות: אתם יכולים לקרוא בדוח נתונים מאוד משמעותיים שמדברים על הפערים האדירים שעדיין קיימים ביישובים שנמצאים גם לפי הדירוג הסוציו-אקונומי, וגם אם מסתכלים לפי מדד הטיפוח של משרד החינוך אפשר לראות את זה ממש על בתי הספר עצמם.

<עדי משניות: אנחנו חושבים שהגיע הזמן לעשות תוכנית משמעותית, רב-שנתית, לפרפריה בישראל ובעצם להשלים עם זה איזשהו מהלך שצריך בשביל לאזן את הייצוג במערכת ההשכלה הגבוהה.

<עדי משניות: אנחנו עוד רחוקים משם.

<עדי משניות: רלוונטיות לעולם התעסוקה העתידי – אנחנו חושבים, גם באוניברסיטאות וגם במכללות יסכימו אתנו, שב-2017 אי אפשר כבר לדבר על השכלה גבוהה בלי לדבר על המשמעות הבאמת מאוד עמוקה שיש לזה גם עבור הפרט לכל עתידו המקצועי, ומירב הזכירה את זה בעצמה ממש בפתח הדברים, ובטח גם למשק.

<עדי משניות: אנחנו רואים שמצד אחד כמעט בכל מוסד היום יש מרכז לפיתוח קריירה, מנסים לעשות איזשהו צעד בכיוון, אבל אנחנו חושבים שעדיין המערכת כמערכת לא אימצה את התפקיד הזה שלה.

<עדי משניות: הכישורים והיכולות, ואפילו איזושהי ניסיון, איזושהי התנסות, שסטודנט יוצא אתם החוצה, זה לא משהו שהמערכת עוד לקחה על עצמה, ואנחנו גם לא רואים מספיק שיתופי פעולה עם מעסיקים, עם עמותות, עם המגזר הציבורי.

<עדי משניות: זה מבחינתנו בהחלט יעד לחומש הקרוב ובהחלט דבר שאנחנו חושבים שמערכת ההשכלה הגבוהה - - -

מירב בן ארי: עדי, יש בכל מוסד אקדמי יחידה להכוון תעסוקתי?

<עדי משניות: אני לא יודעת להגיד לך אם יש בכל 63, אבל בוא נגיד - - -

מירב בן ארי: יש יותר, יש גם את הלא מתוקצבים.

<קריאה: אין בכולם.

<עדי משניות: זה לא כרגע דבר שהוא מלמעלה.

<עדי משניות: אבל גם בתוך זה, אם אני אתייחס מאוד מאוד קצרה לנקודות, אז מבחינתנו אחד הדברים הכי משמעותיים קשור לעניין של התנסות במהלך הלימודים ושל רכישת כישורים.

<עדי משניות: לכן, מצד אחד, בכל המקצועות הפרופסיונליים – ובדיוק הזכרנו את מקצועות הבריאות – אנחנו חושבים שצריך לשפר מאוד את הממשקים, לראות איך יוצרים הסדרה במקום הזה, להפריד בין הסטאז' להתמחות, איזה תנאים אמורים לקבל, איך לא לנצל תנאים של עובדים קיימים בזמן שהמתמחים שם.

<עדי משניות: זה עולם ומלואו וחשוב מאוד להידרש לזה, בייחוד כי זה לא נוגע רק למערכת ההשכלה הגבוהה אלא זה דורש פה את המשרדים האחרים שרלוונטיים.

<עדי משניות: הדבר השני – טיפוח התמחויות לימודיות בתחומים הלא פרופסיונליים, דבר חשוב לא פחות.

<עדי משניות: יש היום המון תחומי תואר ראשון שאדם יוצא מהם בלי שיש לו ממש נגיעה אפילו ראשונה לעולם התעסוקה, איך להתנהל בתוך העולם הזה.

<עדי משניות: הדבר האחרון שהוא רלוונטי והוא משלים בעצם, זה איזושהי מחויבות לשקיפות והנגשת המידע המלא למתעניינים ללימודים.

<עדי משניות: אנחנו חושבים שזה בדיוק הצד השני של אותו עניין.

<עדי משניות: היום, בן אדם שבא ללמוד תואר ראשון, הרבה פעמים מסתמך על מה שהוא רואה בסביבה הקרובה שלו, אנחנו רוצים לפתוח לכל הצעירים לראות מהן אפשרויות ההשכלה המלאות שעומדות בפניו.

<עדי משניות: וכמובן שזה נוגע לא רק להשכלה הגבוהה, זה דבר שהוא אפילו רחב יותר מזה, בכלל אפשרויות תעסוקתיות.

<עדי משניות: זה דבר שבעינינו הוא בהחלט יעד מאוד משמעותי.

<עדי משניות: יש נתון מאוד מעניין בדוח שלנו – ומאוד עצוב אני חייבת להגיד – לגבי מידת האמון שצעירים היום בישראל מרגישים כלפי מערכות השלטון - - -

<ענבר הוכברג: 73% הצהירו שהם לא מביעים אמון במפלגות השונות, 85% הצהירו שהם לא מרגישים שהם יכולים להשפיע על מדיניות הממשלה ועוד 63% - - -

מירב בן ארי: איפה החוברת הזאת?

<ענבר הוכברג: זה פה בדוח, בעמוד 39.

<עדי משניות: אלה הנתונים שגילנו כשעשינו את העבודה על הדוח.

<עדי משניות: בעינינו אלה נתונים מאוד מאוד מדאיגים.

<יהודית גידלי: במה זה שונה ממבוגרים?

מירב בן ארי: שמבוגרים עוד מילא, נגיד התייאשו, אבל הם לא אמורים - - -

<עדי משניות: יש השוואה בדוח בין חתכים של הגילאים.

מירב בן ארי: ברור, אבל אתם אלה שאמורים לשבת כאן

מירב בן ארי: עוד כמה שנים, אז אם הייאוש נמצא אצלכם - - -

<עדי משניות: מבחינתנו, אנחנו רואים את מערכת ההשכלה הגבוהה כהזדמנות בשביל לבנות מחדש את יחסי האמון האלה.

<עדי משניות: אנחנו חושבים שעבור הרבה מאוד צעירים מערכת ההשכלה הגבוהה היא המוסד האזרחי הראשון שהם לוקחים בו חלק או אחרי לימודים תיכוניים, או במקרים אחרים אחרי שירות צבאי או לאומי.

<עדי משניות: אנחנו חושבים שיש כאן הזדמנות מאוד מאוד גדולה כדי לבנות יחסי אמון של איך בן אדם כסטודנט הוא שותף במוסד שלו, הוא מרגיש שיש לו קול בקבלת ההחלטות, הוא מרגיש שאפשר לקיים דיון עם ההנהלה של המוסד, ומבחינתנו זה משהו שלא בהכרח צריך לבוא מלמעלה, מהמל"ג, זה משהו שקשור לשיתוף הפעולה שלנו עם המוסדות.

<עדי משניות: יזמנו איזשהו פרויקט שנקרא "אקדמיה מתחדשת".

<עדי משניות: זה התחיל בכינוס שהזמנו אליו נשיאים, רקטורים וראשי האגודות המקומיות, אתם יכולים לראות כאן.

<עדי משניות: מבחינתנו, צריך ליצור את כל החיבורים בין הסטודנטים בקצה לבין האגודות שבהן הם צריכים לבחור ומייצגות אותם בקרב המוסדות, וגם בינינו, כמי שנמצאים גם במועצה להשכלה גבוהה וכמי שבעצם גם יכולים לסייע באגודות בקשר הזה.

<עדי משניות: אנחנו חושבים שיש פה הרבה מאוד מקום להשתפרות, גם בשיתוף של סטודנטים בכל הנושאים האקדמיים אבל גם בשיתוף של סטודנטים ובשקיפות כלפי סטודנטים בהתנהלות המוסדות, באופן קבלת ההחלטות וכו'.

<עדי משניות: אני אעבור כדי שנסיים בזמן.

<עדי משניות: הנושא האחרון, שגם במהלך הזה אנחנו רואים במל"ג שותפים גדולים סך הכול, היא ההבטחה בחומש הזה שהמועצה להשכלה גבוהה הכניסה את החדשנות בהוראה כאחד מעמודי התווך של החומש.

<עדי משניות: מבחינתנו זו ההבטחה ואנחנו רוצים עכשיו לראות אותה מתקיימת.

<עדי משניות: אנחנו חושבים גם כאן שכמה שיותר יידעו לערב סטודנטים, לא רק אותנו, גם את האגודות המקומיות, גם את הסטודנטים בקצה.

<עדי משניות: אפשר לעשות שינויים מאוד משמעותיים באיך שהאקדמיה נראית היום.

<עדי משניות: אני לא רוצה להכביר מילים אבל אפשר לדבר גם על המצב היום של איך נראית ההוראה, איך נראות שיטות הערכה, כמה אנשים נמצאים או לא נמצאים בהרצאות מליאה ומה רמת הקשב בהרצאות פרונטליות, בינתיים אני אתן לדמיון שלכם, אפשר לדבר על זה אחר כך.

<עדי משניות: אני רק אגע ממש בקצרה בכמה נקודות שמבחינתנו הן משמעותיות: קודם כל, אנחנו קוראים באמת לראות איך משתפים פעולה סביב שיפור סקרי איכות ההוראה, סביב ההפיכה שלהם למוצר יותר משמעותי.

<עדי משניות: גם להגדיל את מילוי הסקרים וגם את האמון של מרצים ושל סטודנטים בסקרים כאיזשהו כלי שהוא באמת מגיע לסייע ולא כדי לנדוד ולהוציא תסכולים של המערכת.

<עדי משניות: חיזוק הקשר בין מרכזי איכות הוראה לגופי הסטודנטים זה דבר שהתחלנו כבר לעשות אותו עם מרכזי איכות ההוראה.

<עדי משניות: ה"מרצה מעורר השראה" זו דוגמה לפרויקט שבו אנחנו באים להוקיר דווקא מרצים על עשייה חיובית ואנחנו חושבים שצריך להמשיך ולחזק את זה, גם מול האגודות בקשר שלהן עם המרכזים.

<עדי משניות: תחום ההוראה כמרכיב דומיננטי בתפיסתו ופעילותו של המוסד – יש פה דברים שהם מאוד כבדי משקל, שהרבה מוסדות להשכלה גבוהה עוד לא השכילו באמת לאמץ את התפקיד שלהם כמחנכים לא פחות מכך שהם אמונים על המחקר ועל פיתוח ההמצאות של העתיד.

<עדי משניות: ההמצאות של העתיד זה גם החוקרים של העתיד מבחינתנו ובשביל זה צריך לשפר מאוד את האופן שבו מסתכלים על איכות ההוראה, גם מבחינת תגמול למרצים מצטיינים וכדו'.

<עדי משניות: חיזוק תוכניות הקליטה, ההכשרה והליווי של מרצים חדשים וותיקים – זה נראה לי מובן.

מירב בן ארי: איפה ההתייחסות שלך לתוכנית החומש?

מירב בן ארי: אני לא מבינה.

<עדי משניות: אנחנו לקחנו אלמנטים מתוכנית החומש.

<עדי משניות: למשל, הגברת שוויון ההזדמנויות הוא אחד מאבני הדרך של תוכנית החומש, למשל, קידום איכות ההוראה זה אחד מהאלמנטים - - -

מירב בן ארי: אני מכירה את תוכנית החומש, יש לה כמה יעדים ספציפיים, רציתי לראות התייחסות שלכם.

מירב בן ארי: נגיד, תוכנית החומש מדברת הרבה על ערבים וחרדים – איפה ההתייחסות הספציפית של ההתאחדות בעניין הזה?

מירב בן ארי: תוכנית החומש מדברת על סטודנטים מחו"ל – איפה ההתייחסות?

מירב בן ארי: מי מהמל"ג כאן?

מירב בן ארי: אוקיי, אז אחר כך תציגו.

מירב בן ארי: רציתי לראות את ו' החיבור.

מירב בן ארי: מה בעצם הצגת פה, עדי, מה זה?

<עדי משניות: אני לקחתי יעדים של תוכנית החומש שמל"ג מתייחסת אליהם.

<עדי משניות: גם למשל הסיפור של מעורבות סטודנטים בקבלת החלטות, זה לא דבר שקיבל התייחסות בתוכנית החומש שאנחנו סוברים - - -

מירב בן ארי: כן אבל תוכנית החומש כבר יצאה לדרך, היא תתחיל בשנת הלימודים תשע"ח.

<עדי משניות: ברור.

<עדי משניות: אני אתן לך דוגמה - - -

מירב בן ארי: אני רוצה רגע להבהיר את מה שקורה כאן.

מירב בן ארי: מי מהמל"ג?

מירב בן ארי: אני חשבתי שאנחנו נתעסק בחיבור.

מירב בן ארי: מה זה?

<אורנן פודם: הם העלו נקודות, אנחנו גם נעלה נקודות של התייחסויות בתוכנית הרב-שנתית לנושאים שהם מאוד רלוונטיים לסטודנטים.

מירב בן ארי: בדיוק, זה מה שרציתי.

מירב בן ארי: את הולכת ונהיית לי מרצה.

מירב בן ארי: זה מטריד אותי, עדי.

מירב בן ארי: נתת לנו כאן הרצאה.

מירב בן ארי: אני רוצה לדעת תכלס את החיבור של הסטודנטים לתוכנית.

מירב בן ארי: את מחוברת לכל מה שהתוכנית הרב-שנתית מדברת?

מירב בן ארי: זה מתחבר אליכם, לדנ"א של ההתאחדות?

<עדי משניות: מה הכוונה?

<עדי משניות: האם אנחנו מסכימים עם כל - - -

מירב בן ארי: עם תוכנית החומש.

<עדי משניות: תראי, כל אחת מהתוכניות האלה היא עולם ומלואו.

<עדי משניות: זאת אומרת, בתוך הוועדה, כשהם מדברים על שילוב חרדים, יש לנו הרבה מאוד דיונים, על חלק מהדברים אנחנו מסכימים ועל חלק מהדברים אנחנו לא.

<עדי משניות: מה שאנחנו לא מסכימים אנחנו מתקשרים אתם.

<עדי משניות: למשל, אם אני נוגעת בתוכנית החומש לחרדים, יש עקרונות כלליים, יש הרבה מאוד נושאים מאוד כבדים שעוד לא עלו שהם רק במהלך - - -

עליזה לביא: כן אבל בדוח שלכם – למשל נגעת בחרדים – יש יותר סטודנטים חרדים אבל אחוזי הנשירה מגיעים ל-50%.

עליזה לביא: אז השאלה אם בתוכנית החומש לדוגמה יש בכלל התכתבות עם הנתון הקשה ביותר הזה שמתכתב עם מה שאמרתי בראשית דברי – מי זה הסטודנט החרדי?

עליזה לביא: מה הפרופיל שלו?

עליזה לביא: האם יש מענה מצד אחד כן להיכנס לעולם התעסוקה ומצד שני איך רוכשים השכלה?

עליזה לביא: 50% נשירה וזה עוד אחרי דרך חתחתים.

עליזה לביא: אני מטפלת כל הזמן בסטודנטיות ובסטודנטים שלא מצליחים בכלל להתקבל למערכת – אז 50% כבר מאלה שכן התקבלו?

עליזה לביא: אז יש מענה בתוכנית החומש?

מירב בן ארי: עליזה, מחר יש דיון על סטודנטים חרדים בוועדת החינוך.

מירב בן ארי: ממש משפט סיכום ואנחנו עוברים למל"ג.

<עדי משניות: אתם באים מחר?

מירב בן ארי: כן, יש דיון מיוחד לזה.

מירב בן ארי: משפט סיכום שלך, עדי.

<עדי משניות: אני רק אגיד, בקטע של לרדת לפרטי התוכנית, אז לכל נושא כמובן שיש לנו התייחסות שהיא ספציפית והיא גם מול מל"ג או מול המוסדות.

<עדי משניות: מבחינתנו, מה שרצינו להביא כאן, אלה דברים בתוכנית החומש שהם אולי קיימים אבל שצריך להרחיב אותם, או שהם לא קיבלו התייחסות מספקת.

<עדי משניות: למשל, כמו שהזכרתי עכשיו, נושא ההתמחויות שבעצם עוד לא נכלל.

<עדי משניות: דרך אגב, אין שום מניעה לפתח את זה במהלך החומש הקרוב.

<עדי משניות: יש הרבה דברים שגם אם הם לא קיבלו את הבמה בהכרזה של תוכנית החומש, עדיין יש את ההזדמנות לעשות אותם.

<עדי משניות: מבחינתנו זו היתה הקריאה המשמעותית כאן, לראות איך מכניסים את התעסוקה, איך מכניסים מעורבות סטודנטים בקבלת החלטות ואיך עושים את הצעדים בחדשנות בהוראה שאמורים לעשות.

מירב בן ארי: תודה רבה.

מירב בן ארי: אורנן מהמל"ג, התייחסות שלכם לתוכנית החומש.

<אורנן פודם: קודם כל, אני רוצה לברך את כל הסטודנטים ביום חגם, לכבוד יום הסטודנט.

<אורנן פודם: אני רוצה להגיד תודה להתאחדות – רם וטל כבר יצאו, ערן, עדי, ענבר – אני חושב שהסטודנטים בהחלט יכולים לישון בשקט שההתאחדות מאוד מאוד דואגת להם, מאוד מעורבת בעשייה שלנו בות"ת.

<אורנן פודם: אני חושב שהעבודה עם ההתאחדות מאוד מאוד השתפרה בשנים האחרונות, עדיין כמובן יש מה להתקדם, אבל אם זו מעורבות בוועדות השונות, אם זו תוכניות משותפות שלראשונה קורות, תוכניות שממש ות"ת וההתאחדות ביחד, כמו תוכנית "קהילות סטודנטים".

<אורנן פודם: אני חושב שזה מאוד מבורך ומאוד טוב.

<אורנן פודם: אני אתייחס לתוכנית הרב-שנתית.

<אורנן פודם: התוכנית הרב-שנתית שיצאה לדרך בתשע"ז בעצם ממשיכה את התוכנית הרב-שנתית הקודמת מבחינת הגידול בתוספת משאבים לטובת נושאים שנקרא להם "תפקידה השלישי של האקדמיה" – נושאים שהם אחריות חברתית, אם זה הנגשת השכלה גבוהה לאוכלוסיות ייחודיות.

<אורנן פודם: גם התוכנית של הערבים וגם התוכנית של החרדים שהתחילו בתוכנית הרב-שנתית הקודמת, לא רק שלא נעצרו אלא גם התווספו להן עוד משאבים והן צוברות תאוצה ונכנסות לנושאים יותר ויותר עמוקים, כמו הכוונה למקצועות לימוד שיש בהם מובילות חברתית, התעסקות עם תתי-קבוצות כמו בדואים, דרוזים.

<אורנן פודם: בתוכנית הרב-שנתית האחרונה של ע"ז נוספה סוף סוף תוכנית הנגשה ליוצאי אתיופיה, התוכנית יוצאת לדרך.

<אורנן פודם: נוספה תוכנית "תקווה ישראלית", שזו בעצם תוכנית המשך לתוכניות ההנגשה שלנו, תוכנית בשיתוף בית הנשיא שבעצם מדברת על היום שאחרי מבחינת ההנגשה – שזה כבר פועל עכשיו אבל זה בעצם איך אנחנו מתאימים את הקמפוס למרקם החדש של הקמפוס, שיש בו חרדים, שיש בו ערבים, שיש בו אתיופים.

<אורנן פודם: התוכנית יצאה לדרך בע"ז עם 7.5 מיליון שקל, בתשע"ח התווספו לה עוד 3 מיליון שקל.

<אורנן פודם: נושא המכינות – גם תוספת בתוכנית הרב-שנתית.

<אורנן פודם: מ-37.5 מיליון בחומש הקודם – 50 מיליון בשנה הבאה.

<אורנן פודם: המכינות הן בעצם הזדמנות שניה - - -

<יהודית גידלי: כל שנה?

<אורנן פודם: כן.

<יהודית גידלי: תוספת שנתית?

<אורנן פודם: לא תוספת, סך הכול 50 מיליון שקל.

מירב בן ארי: 50 מיליון שקל כל שנה לטובת המכינות, היינו שותפים לזה גם בוועדת ביקורת.

<אורנן פודם: המכינות הן בעצם הגשר, צמצום הפערים ומתן הזדמנויות שנייה לצעירים.

<אורנן פודם: נושאים של פריפריה – כמובן שיש עוד הרבה מה להתקדם אבל יש תוספות גם דרך המכללות, שזה בעצם אולי מכשיר ההנגשה הכי גדול שקרה פה ב-10-15 שנים האחרונות.

<אורנן פודם: ההשכלה הגבוהה מגיעה לשדרות, מגיעה לקריית שמונה, מגיעה לעכו.

עליזה לביא: אבל עדיין הנתונים קשים מאוד.

עליזה לביא: למרות הכול אנחנו לא רואים פה שינוי משמעותי.

<אורנן פודם: השינוי הוא מאוד איטי, אני חושב שיש שינוי, אני חושב שיש תוספת.

<אורנן פודם: חשוב לציין גם שאנחנו לא פועלים בוואקום.

<אורנן פודם: אפשר לראות שהפערים שהם מגיעים אתם ממערכת החינוך בפורמלית, ממשרד החינוך – אנחנו עובדים מאוד מאוד קשה כדי לצמצם אותם.

<אורנן פודם: הם מגיעים עם ציוני בגרות שהם נמוכים מאוד מכלל האוכלוסייה, הם מגיעים עם ציוני פסיכומטרי שהם נמוכים מאוד ואנחנו עושים הכול במערכת ההשכלה הגבוהה לתקן אותם.

<אורנן פודם: באמת חשוב לזכור שאנחנו לא פועלים בוואקום, הם מגיעים עם פערים ממשרד החינוך.

<אורנן פודם: יש עוד הרבה מה לעשות אבל אני חושב שבתוכנית הרב-שנתית הקודמת והנוכחית יש תוספת - - -

מירב בן ארי: התוכנית מתחילה בתשע"ח, נכון?

<אורנן פודם: התחילה בתשע"ז.

מירב בן ארי: התחילה כבר בתשע"ז?

<אורנן פודם: כן, כשבתשע"ז תוכניות התחילו לרקום והפעלה מלאה תהיה בתשע"ח, חלקן אפילו תשע"ט.

<אורנן פודם: אני חושב שאנחנו כן בדרך הנכונה, גם מבחינת שיתוף הפעולה עם ההתאחדות, גם מבחינת תוספות לטובת הנושאים האלה, הנושאים החברתיים.

<אורנן פודם: מעל חצי מיליארד שקל בשנה הולכים רק לנושאים האלה, לפר"ח, למלגות קרן הסיוע.

<אורנן פודם: 100 מיליון שקל לחרדים, 100 מיליון שקל לערבים, מכינות 50 מיליון, "תקווה ישראלית 10 מיליון, מעורבות אקדמית בקהילה – עלינו מ-10 מיליון ל-29 מיליון כמעט, גם הרבה בזכות ההתאחדות ומשרד האוצר שתגברו את הנושא הזה ב-19 מיליון שקל בשנים האחרונות.

מירב בן ארי: תודה, אורנן.

מירב בן ארי: כן, בבקשה.

<סמי קדוש: אני מארגון שמטפל בצעירים וסטודנטים דוברי צרפתית ואני שייך גם למועצת ארגוני עולים, ארגון גג של 30 ארגוני עולים.

מירב בן ארי: האמת שזה מעניין, הסטודנטים הצרפתיים, כי זו תופעה חדשה.

<סמי קדוש: נכון.

<סמי קדוש: אחד מהדברים שראינו דווקא בוועדה של עלייה וקליטה לפני חמישה חודשים הוא שבתוכנית החומש אין התייחסות לעולים בסופו של דבר.

<סמי קדוש: יש התייחסות לאוכלוסייה הערבית, לאוכלוסייה החרדית ואנחנו קצת בבעיה.

מירב בן ארי: צודק.

<סמי קדוש: כאילו לא קיימים אמריקאים, לא קיימים דוברי צרפתית, לא קיימים דרום אמריקאים.

<סמי קדוש: אני רוצה לדעת האם תהיה בחמש השנים הקרובות איזושהי התייחסות, כי בסופו של דבר כל שנה מגיעים, והמל"ג צריך לדעת, 30,000 עולים חדשים.

מירב בן ארי: הוא שואל שאלות נכונות.

עליזה לביא: גם הערכה של המספר וגם תן לנו הבנה מה סטודנט עולה מצרפת צריך.

מירב בן ארי: שהמל"ג יענה איזו התייחסות יש בתוכנית החומש לסטודנטים עולים.

עליזה לביא: אבל מה הצורך?

<אורנן פודם: קודם כל, המנדט של הטיפול בסטודנטים עולים הוא אצל מינהל הסטודנטים, הוא מטפל בכל הסטודנטים העולים.

<אורנן פודם: לפי מה שאני יודע, זה מלגות, זה מלגות שכר לימוד, זו מעטפת, זה רכזים.

<אורנן פודם: אם יש בעיה בטיפול של מינהל הסטודנטים בסטודנטים עולים נשמח לשמוע.

מירב בן ארי: היה לי דיון אחר בנושא של סטודנטים עולים וחשוב לומר שהנושא הזה נמצא עמוק בתוך משרד העלייה והקליטה.

מירב בן ארי: היה לנו דיון בנושא של צעירים יוצאי אתיופיה.

מירב בן ארי: הצרפתים הם באמת עולים, הם הגיעו בשנים האחרונות אבל בנושא של צעירים יוצאי אתיופיה רובם כבר נולדו כאן אבל הם עדיין מוגדרים במשרד העלייה והקליטה שהם זכאים לאיזושהי חבילה, אני לא יודעת מה, ואז הדיון היה בכלל על מקום אחר, למה זה לא עובר למל"ג-ות"ת.

עליזה לביא: מה הצורך של סטודנט דובר צרפתית?

עליזה לביא: תסביר לנו.

<סמי קדוש: אני אקח דוגמה שעוד שעה אנחנו נדבר עליה בוועדת הקליטה, למשל מבחן יע"ל, שהעולים צריכים לעבור.

<סמי קדוש: זה מבחן לרמה של עברית ויש פה כל מיני בעיות כי פתאום כל מיני אוניברסיטאות העלו את הרף של המבחן בלי שום סיבה.

<סמי קדוש: אז כל האוניברסיטאות לפי חוק המל"ג, סעיף 5, לא יכולות - - -

עליזה לביא: מותר להם לכתוב מבחנים בצרפתית?

<קריאות: לא.

מירב בן ארי: לא, מה פתאום.

עליזה לביא: באנגלית מותר.

יוסף ג'בארין: גם בערבית אסור.

<סמי קדוש: - - -

מירב בן ארי: כמה סטודנטים צרפתים לומדים במוסדות ההשכלה הגבוהה?

עליזה לביא: דוברי צרפתית.

<סמי קדוש: 1,200, 1,200 כל שנה באים.

<סמי קדוש: אני גם יכול לדבר על דרום אמריקאים וכו'.

<סמי קדוש: יש איזה מחסום שהמל"ג צריך להתייחס אליו.

<סמי קדוש: אנחנו בבעיה.

<סמי קדוש: גם אם מינהל הסטודנטים עושה את עבודתו נאמנה אנחנו לא מדברים רק על מלגות.

<סמי קדוש: יש בעיות.

<סמי קדוש: אותה התייחסות של החרדים ושל הערבים – לעולים יש דברים ספציפיים שהמל"ג צריך לתת עליהם את הדעת.

<סמי קדוש: אני שוב מתפלא - - -

עליזה לביא: הרמה של היע"ל, שהגביהו את הרף.

<סמי קדוש: נכון, ויש עוד דברים.

מירב בן ארי: אורנן, אנחנו רוצים תשובה לוועדה.

מירב בן ארי: אמרתי כאן גם לחברת הכנסת לביא, התופעה של סטודנטים צרפתיים - - -

עליזה לביא: דוברי צרפתית.

מירב בן ארי: לא, אני לא אומרת דוברי צרפתית כי יש גם הרבה חבר'ה ישראליים שהם דוברי צרפתית והם חיים פה כמובן, אבל צרפתים שהגיעו בשנים האחרונות בשל תופעת האנטישמיות.

עליזה לביא: הם גם ציונים.

מירב בן ארי: ברור, אין ספק, הם יכלו לבחור ללכת לארצות הברית אבל הם הגיעו לפה, הכול מתוך ציונות.

מירב בן ארי: נתקלנו בזה בנושא אחר שגם ניהלתי פה בוועדה, בנושא של נוער בסיכון, חבר'ה שהגיעו מצרפת ולא נתנו להם מענה, אז אני רוצה למנוע את זה.

מירב בן ארי: הם כבר הגיעו לאקדמיה.

מירב בן ארי: אני רוצה שהמל"ג ייתן תשובה לוועדה – ואל תפנו אותי למשרד העלייה והקליטה, אני יודעת מה קורה שם – האם יש התייחסות מסוימת במל"ג לסטודנטים שהגיעו מצרפת?

מירב בן ארי: כי יש בשנה-שנתיים האחרונות גל של עליה מצרפת והשאלה היא האם אנחנו ערוכים כדי שלא נפספס אותם?

מירב בן ארי: אני לא רוצה שהם יחזרו ללמוד בפריז או במקום אחר כי הם הגיעו לכאן מסיבות של ציונות.

עליזה לביא: שלא לדבר שהלימודים בצרפת הם חינם.

מירב בן ארי: נכון.

מירב בן ארי: עוד מישהו מהסטודנטים רוצה לדבר?

<עליזה ליזי המאירי: אני רוצה לדבר על הקוד האתי.

<עליזה ליזי המאירי: עוד כשביקשנו אותו - - -

מירב בן ארי: לא, אני מצטערת.

מירב בן ארי: אני מאוד מבקשת, זה לא דיון על הקוד האתי.

מירב בן ארי: אני יכולה להגיד לך שבאופן אישי ביקשתי דיון מיוחד בוועדת החינוך על כך, יש לנו הרבה מה לומר, רצינו את כל השדולה לעשות על הקוד האתי.

<עליזה ליזי המאירי: למה לא?

מירב בן ארי: כי יש פה אילוצים וסיבות אחרות, לכן אל תפתחי לי את זה.

עליזה לביא: יש פה אילוצים, אם את רוצה אחרי זה אני אספר לך.

עליזה לביא: התוכנית היתה הקוד האתי.

<עליזה ליזי המאירי: אפשר להגיד רק מילה אחת?

<עליזה ליזי המאירי: המצב קטסטרופה הרבה יותר ממה שחשבנו כשביקשנו את הקוד האתי וסטודנטים חיים בפחד, בפחד כמו באיראן.

<עליזה ליזי המאירי: זה המצב במדינת ישראל.

<עליזה ליזי המאירי: סטודנטים מפחדים לדבר בפייסבוק הפרטי שלהם, אני לא מדברת על פורומים ובכיתה.

עליזה לביא: על מה לדבר?

<עליזה ליזי המאירי: להביע תמיכה בקוד האתי גם כשהם רוצים אותו.

<עליזה ליזי המאירי: זאת אומרת שסטודנט שהוא בעד הקוד האתי אפילו מפחד לומר את זה – זה נראה לכם בסדר?

מירב בן ארי: אני מבינה אותך, מבינה ללבך ואף מזדהה.

מירב בן ארי: אני מתנצלת אבל זה לא דיון על הקוד האתי.

עליזה לביא: אנחנו נקיים אותו.

מירב בן ארי: אנחנו ביקשנו במיוחד, הגשנו מכתב ליו"ר הוועדה, שתדעי.

<עליזה ליזי המאירי: תודה.

מירב בן ארי: עוד הערות לגבי יום הסטודנט?

מירב בן ארי: אני חייבת לסיים אז, מיכל, מילה אחרונה.

<מיכל גלברט: ביחד עם ות"ת-מל"ג ובשיתוף של התאחדות הסטודנטים בנינו את התוכנית הרב-שנתית.

<מיכל גלברט: חשוב היה רק להתייחס שמבחינתנו התוכנית הרב-שנתית היא כלי להשיג את המטרה החשובה ביותר שהיא צמיחה של המשק והעלאת הפריון.

<מיכל גלברט: כלומר, בתוכנית הזאת ניתן הדגש לאיך הופכים את המערכת ומקדמים אותה להיות חוליה שמקשרת לשוק התעסוקה בצורה שהיא הרבה יותר טובה, וזה מתחיל בכך שהסטודנט שצריך לבחור מה הוא הולך ללמוד, שהוא יידע מה השכר שמחכה לו בסוף הלימודים.

<מיכל גלברט: זה מיזם שאנחנו עושים יחד עם משרד המדע בשביל לקדם את הנושא הזה.

<מיכל גלברט: הרבה מאוד כסף שהוקצה לנושא של פתיחת ההיצע של מדע וטכנולוגיה.

<מיכל גלברט: היום הרבה מאוד סטודנטים רוצים לבחור במקצועות האלו אבל אי אפשר לקבל אותם בגלל שיש חסמים של היצע, אם זה בינוי, סגל ותקציבים שונים, אז בעצם התרנו את כל החסמים האלו.

<מיכל גלברט: נושא של הנגשה ושילוב אוכלוסיות – זה חשוב מטעמי שוויון ההזדמנויות בראש ובראשונה, אבל זה לא פחות חשוב מבחינה של צמיחה של המשק.

<מיכל גלברט: המשק, אם אנחנו נסתכל על המגמות הדמוגרפיות בעוד מספר שנים, המשק שלנו פשוט לא יצמח ללא שילוב של האוכלוסיות האלה באקדמיה כי זה השער אחר כך לשוק התעסוקה.

<מיכל גלברט: נושא של הגברת ייצוג של נשים במדע וטכנולוגיה – גם כאן, כשאנחנו מדברים עם חברות במשק, החסם העיקרי לצמיחה של חברות היום, חברות טכנולוגיה, סטארט-אפים, חברות הייטק גדולות וכו', זה הנושא של המחסור במהנדסים, ואם אנחנו לא נפתור את זה באמצעות שילוב של נשים - - -

מירב בן ארי: יש לנו דיון, מיכל, בהמשך היום, בוועדת העבודה והרווחה על החינוך הטכנולוגי.

<מיכל גלברט: זה יותר מהחינוך הטכנולוגי, זה ממש תואר שלם באוניברסיטאות ובמכללות.

<מיכל גלברט: זה קצת שונה מהחינוך הטכנולוגי כי היום מה שחסר לחברות זה אותם מהנדסי עלית בתחומי המחקר והפיתוח ופחות בתחומים שנלווים לזה, ואת זה לומדים רק באוניברסיטאות ובמכללות היום.

<מיכל גלברט: אז הנושא של הגברת הייצוג של נשים הוא קריטי כי המשק לא יוכל להמשיך ולהסתמך אך ורק על גברים שלומדים את המקצועות האלו.

מירב בן ארי: תודה רבה, מיכל, ציינת שני נושאים מאוד חשובים, גם הנושא של התעסוקה וגם הנושא של נשים בחינוך הטכנולוגי.

מירב בן ארי: אני ויהודית דיברנו כמה אנחנו נתקלים בבתי ספר באותם ילדות שכן לומדות את חמש היחידות אבל לא ממשיכות אחרי הצבא עם זה.

<מיכל גלברט: רק שליש מבוגרות חמש יחידות ממשיכות למקצועות האלה.

מירב בן ארי: עסקנו בזה גם.

מירב בן ארי: אני חייבת לסכם.

מירב בן ארי: קודם כל, כל מי שרוצה – יש את השדולה בשעה 12:00, באולם "ירושלים" ואתם מוזמנים כמובן לבוא, זו שדולה חשובה.

מירב בן ארי: אני רוצה לומר שלושה דברים לסיכום הדיון: אחד, כמו שאמרתי למל"ג, אני רוצה התייחסות לסטודנטים צרפתים, יוצאי צרפת, איך שנקרא לזה.

מירב בן ארי: אני לא אומרת "דוברי צרפתית" כי יש הרבה דוברי צרפתית שלא הגיעו בשנים האחרונות.

מירב בן ארי: כן התייחסות ספציפית במכתב לוועדת החינוך כדי לדעת מה אתם עושים כי בסופו של דבר – הוא נתן כאן הערה מאוד חשובה – זו תופעה חדשה, זו תופעה שאנחנו צריכים לחבק אותה כי אנחנו רוצים שהם יישארו כאן, אנחנו לא רוצים שהם יעזבו, למרות שהם יכולים ללמוד שם, כמו שאמרנו, גם בחינם.

מירב בן ארי: זו תופעה אחת שאני רוצה התייחסות.

מירב בן ארי: דבר שני שאני אשמח לדעת גם מהמל"ג הוא הנושא של הכוון תעסוקתי וכמה מוסדות בארץ – נלך רק על המתוקצבים, על הלא-מתוקצבים אני אברר בעצמי – אין להם הכוון תעסוקתי.

מירב בן ארי: אמרה כאן עדי בצדק, לא היינו מעורים בפרטים.

מירב בן ארי: לכמה מוסדות אקדמיים בארץ אין בכלל הכוון תעסוקתי?

מירב בן ארי: אנחנו רוצים לדעת כי הנושא של התעסוקה שמוגדר בתוכנית החומש – וגם לזה עדי התייחסה בתחילת דבריה – הוא נושא שחייב חייב טיפול.

מירב בן ארי: ראינו איך הנושא של ההשמה לא מתחבר עם האקדמיה וזה נושא שאנחנו חייבים לקחת ברצינות.

מירב בן ארי: הדבר השלישי שאני רוצה להגיד ואתו לסכם הוא שזהו יום חגיגי, שמתעסק בנושאים של הסטודנטים.

מירב בן ארי: לא כל ועדה תגיע לנושאים פרקטיים כמו שנגיד עכשיו לקחנו, אבל כן כל ועדה תעסוק בסטודנטים ובעיני זה יום בעל חשיבות מאוד גבוהה.

מירב בן ארי: אמרתי את זה בתחילת דברי, אנחנו עוסקים בסטודנטים כל השנה, ועדת החינוך כל שבוע-שבועיים מנהלת דיונים בנושא של סטודנטים, זה לא נושא של יום אחד, בואו לא נתבלבל, זה נושא שמתעסקים בו כל השנה.

מירב בן ארי: לכן, אם דברים לא מסתיימים היום אנחנו נדון, יכול להיות שנצטרך דיון מיוחד בנושא של סטודנטים עולים, יכול להיות שאנחנו נעשה את זה בוועדת החינוך.

מירב בן ארי: מה שבטוח, שהוועדה הזו מגויסת – כמו כל שאר ועדות הכנסת אבל זו במיוחד – לנושא של הסטודנטים, גם אני, גם חבר הכנסת מרגי, גם חברי הכנסת שישבו כאן וגם חברי כנסת שעכשיו נמצאים בוועדות אחרות בנושאים של הסטודנטים, אז חשוב שתדעו.

מירב בן ארי: אמרו כאן גם רם וגם ג'בארין שיש פה גב חזק לסטודנטים, תנצלו אותו ותשתמשו בו ככל האפשר כדי לקדם נושאים סטודנטיאליים חשובים.

מירב בן ארי: אני מודה לכולכם שהגעתם.

מירב בן ארי: לכו לוועדות האחרות שעוסקות בסטודנטים היום, חשוב מאוד שתהיו שם בשבילם.

מירב בן ארי: הישיבה נעולה.