ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 873, 2017-12-04 10:00

משה גפני: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: אנחנו מתחילים בהצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' [220]), התשע"ח–2017, חברות בית, הכנה לקריאה שנייה ושלישית.

משה גפני: עד לאן הגענו?

<אייל לב-ארי: הגענו עד סעיף 2 בהצעה בנוסח שלפנינו, שהיה בפני הוועדה בפעם הקודמת.

משה גפני: אני רואה.

משה גפני: תיקון סעיף 64א.

משה גפני: מי מקריא?

משה גפני: בבקשה.

משה גפני: תסביר.

<גיא גולדמן: הפסקה הראשונה מופיעה בעצם בהצעה המקורית.

<גיא גולדמן: נראה את החברה כחברה משפחתית מיום ההתאגדות שלה, ולא מיום שבו הוגשה הבקשה להיחשב לחברה משפחתית.

<גיא גולדמן: זה עניין מינורי, יחסית.

<אייל לב-ארי: זה לא מינורי.

משה גפני: הגעתם להסכמה על הנוסח?

<יוסי אלישע: הגענו להסכמות.

<יוסי אלישע: יש לנו כמה הערות משמעותיות, אבל קטנות, עד הסעיף הנוכחי שאנחנו מקריאים עכשיו.

<יוסי אלישע: יש לנו כמה הערות שהייתי שמח להציג אותם, הן לא גדולות, אבל הן משמעותיות, כי יש כמה לקונות.

משה גפני: עוד קודם?

משה גפני: אבל על קודם עברנו כבר.

<יוסי אלישע: אבל הנוסח עכשיו הוא נוסח מתוקן, אחרי הישיבה.

משה גפני: בסדר.

<יוסי אלישע: זה נוסח לכאורה חדש.

<גיא גולדמן: הוא סוכם עם כל הלשכות, אדוני.

<טמיר כהן: הם מקריאים אותו עכשיו.

<יוסי אלישע: יש כמה נקודות, כמו למשל - - -

משה גפני: לא כמו למשל.

משה גפני: כמה נקודות יש לכם מקודם?

<יוסי אלישע: אולי שלוש-ארבע נקודות.

משה גפני: אז נחזור לזה.

משה גפני: זה לא בהמשך, זה על הקודם.

<ישי כהן: זה על סעיף 64.

<יוסי אלישע: זה משליך גם אולי על תיקונים מינוריים של מלל בהמשך, אבל אלו אותן נקודות שקצת חוזרות על עצמן.

<יוסי אלישע: פשוט יש איזושהי לקונה שצריך להסדיר עם נושא של בעל מניות.

מיקי לוי: אז אולי שיסביר אותן.

משה גפני: תגיד.

<יוסי אלישע: אז אולי אני אכנס לזה.

<יוסי אלישע: יש שני דברים, לגבי הנושא של ההכללה של אגודה שיתופית חקלאית.

משה גפני: איפה?

<אייל לב-ארי: בעמוד הראשון בהגדרה של "חברת בית".

<יוסי אלישע: בסעיף 64(2) בעמוד שני.

<יוסי אלישע: אין שום בעיה עם זה כמובן שלא יהיה זגזוג, זאת אומרת שאם היא באמת בחרה להיות תאגיד שקוף היא תמשיך להיות תאגיד שקוף, וככה זה יהיה מעכשיו וכל עוד היא תחזיק בחברת הבית.

<יוסי אלישע: כי נוצרה סיטואציה שאגודה שיתופית כזאת, ביום שהיא כבר לא תחזיק בחברת הבית היא מחויבת לנצח.

<יוסי אלישע: הסיבה שנותנים לאגודה שיתופית להיות במס הכנסה פעם שקופה ופעם לא שקופה בכלל מקורה בחוק החברות.

<יוסי אלישע: עכשיו ברור לחלוטין שחברה כזאת, שבחרה להיות בעלים של חברת בית, היא כפופה למגבלות, אבל מה יהיה ביום שהיא לא תהיה, שנה אחרי?

<יוסי אלישע: שנתיים אחרי?

<יוסי אלישע: ארבע שנים אחרי?

משה גפני: כן, נו, ו-?

<גיא גולדמן: יוסי, התיקון הזה הוכנס לבקשתך, נכון?

<גיא גולדמן: בעקבות הערות שלך.

<יוסי אלישע: אני אמרתי שהתיקון מוצדק, לא שהוא לא מוצדק.

<גיא גולדמן: אבל איפה היית חצי שנה?

<גיא גולדמן: יש לך את התיקון הזה כבר חצי שנה.

<יוסי אלישע: השאלה העולה עכשיו לא – התיקון מוצדק.

משה גפני: רגע, גיא, אנחנו היום ברוח טובה.

<גיא גולדמן: גם אני.

מיקי לוי: גיא, אפשר לגלות דברים גם תוך כדי תנועה, אתם רוצים לגמור עם זה או לא?

איתן ברושי: זה תואם עם התנועה הקיבוצית או המושבית?

<משה אשר: לא.

איתן ברושי: בשביל זה אני שואל, אתם יודעים מה שכתוב פה?

<גיא גולדמן: אנחנו לא מתנגדים להסיר את התיקון הזה, הוא לבקשת לשכת עורכי-הדין.

איתן ברושי: רק שאלתי אם מישהו תיאם.

<משה אשר: לא.

משה גפני: רגע, בואו נעשה סדר.

<יוסי אלישע: התיקון הזה הוא תיקון מקל, זה צריך להיות ברור.

מוסי רז: בעניין הזה אנחנו דנים עכשיו.

משה גפני: אני לא פותח דיון.

משה גפני: מה אתם מציעים שיקרה בסעיף הזה?

<יוסי אלישע: מציעים שההגבלה הזאת תחול עד תום השנה שלאחר ההחזקה בחברת הבית.

<יוסי אלישע: זאת אומרת, שנה אחרי היא חזרה לעולם החופשי, היא כבר לא מוגבלת מעתה ועד עולם.

<יוסי אלישע: משה, יש בעיה עם זה?

משה גפני: אתם מסכימים לזה?

מיקי לוי: זה לא מהותי.

<רולנד עם שלם: בוקר טוב, לבקשת הלשכות הוספנו את האפשרות של אגודה שיתופית.

משה גפני: זה בסדר, כל הכבוד לכם.

<רולנד עם שלם: ובתנאי שאין זגזוג של אגודה שיתופית.

<רולנד עם שלם: כלומר, שהיא לא הופכת להיות שקופה, לא שקופה, שקופה, לא שקופה.

משה גפני: שואל עורך-דין אלישע האם אתם מתנגדים לזה שאחרי שהיא מסיימת להיות - -

<ישי כהן: להחזיק בחברת בית.

<יוסי אלישע: אפילו שנה אחרי.

משה גפני: - - חברת בית, שנה אחרי זה היא חוזרת לעולם החופשי.

<רולנד עם שלם: אנחנו מתנגדים, כי זה פתח לתכנוני מס.

<רולנד עם שלם: היא מפסיקה להיות בעלת מניות בחברת בית, היא מפסיקה להיות שקופה, אחרי שנתיים חוזרת להיות בעלת מניות בחברת בית, עוד פעם הופכת להיות לא שקופה.

<רולנד עם שלם: כל העניין של הזגזוג - - -

משה גפני: הלאה.

משה גפני: עורך-דין אלישע.

<יוסי אלישע: אפשר להגביל את זה, זאת לא בעיה.

<רולנד עם שלם: להגביל שלוש פעמים בחייה, אנחנו לא רוצים להיכנס לזה, יוסי.

<רולנד עם שלם: זה כל הרעיון, שאין זגזוג.

<יוסי אלישע: היום אבל יש להם את החופש הזה בדין.

<רולנד עם שלם: אבל בזכות חברת הבית החופש הזה הופך להיות – אני מוכר את חברת הבית, הופך להיות לא שקוף, אחרי זה קונה חברת בית, הופך להיות שוב שקוף.

<ישי כהן: אבל למה להפלות אגודה שיתופית שכן מחזיקה בחברת בית ולא מחזיקה בחברת בית?

<משה אשר: אני לא מבין את הדיון.

<משה אשר: איפה הייתם כל הזמן?

<משה אשר: מה, עכשיו אתם באים עם הדברים האלה?

משה גפני: זה בסדר, אפשר.

<יוסי אלישע: זה תיקונים שאתה מקבל מהשטח.

משה גפני: עורך-דין אלישע, איזה עוד הערות?

<משה אשר: אני לא מקבל את ההתנהגות הזאת.

<יוסי אלישע: הערה נוספת היא לעניין חברת בית שיכולה להיות גם חברת בית שרוכשת קרקע שתושלם הבנייה עליה עד לאחר חמש שנים.

<יוסי אלישע: ואת זה אני אומר בקריאה שנייה ושלישית, רק אתה מבין את זה – אחת הבעיות שהחוק לא מסדיר היא מה קורה אם אין אפשרות לבנות על הקרקע.

<יוסי אלישע: רכשת קרקע, אפילו שיש לך נכסים במיליארד שקל, קנית במיליון שקל קרקע, ואי-אפשר לבנות עליה כי הוועדה התכנונית החליטה לא לאפשר לך בנייה.

<יוסי אלישע: אני צריך שיתאפשר פה מצב שימכרו אותה, בלי לפגוע במעמדה של החברה כחברת בית.

<יוסי אלישע: המצב הזה לא אפשרי היום.

<יוסי אלישע: זאת אומרת, אי-אפשר להיפטר מהנכס המכביד הזה.

<יוסי אלישע: עם זה לא צריכה להיות בעיה.

משה גפני: תשובה.

<רולנד עם שלם: שוב, הרחבנו את האפשרות שחברת הבית תהיה בעלת קרקע שאין עליה עדיין בניין, ושהיא תבנה בתוך חמש שנים.

<רולנד עם שלם: עכשיו רוצים את האפשרות שהיא קנתה קרקע, אין בניין, והיא מוכרת את הקרקע.

משה גפני: אבל אי-אפשר לבנות.

מיקי לוי: לא קיבלו רישיונות, בעיות.

משה גפני: רגע, רגע, לאט לאט, שגם אני אבין.

משה גפני: אין אפשרות לבנות, עברו חמש שנים, הוא רוצה לבנות - -

<אייל לב-ארי: אז היא לא חברת בית.

משה גפני: - - אין לו יכולת, לא בגלל הפעילות שלו, אין לו יכולת, זאת המציאות, הוא לא יכול לבנות.

<רולנד עם שלם: אין בעיה, זאת כבר לא חברת בית.

<גיא גולדמן: בדיוק.

<רולנד עם שלם: אם היא חברה שקונה קרקעות ומכל מיני סיבות מוכרת קרקעות, אז היא לא פה.

<רולנד עם שלם: היא חברה, הכול בסדר, אבל היא לא חברת בית.

<יוסי אלישע: אבל הוא קנה במטרה לבנות.

<אייל לב-ארי: הוא מדבר על מצב ספציפי.

<גיא גולדמן: השלמת בנייה תוך חמש שנים הופכת את כל החוקים.

<רולנד עם שלם: אנחנו יכולים להגיע למצב בו חברת הבית שלנו תקנה קרקעות, היא מנסה לבנות, לא מצליחה לבנות.

<רולנד עם שלם: אנחנו צריכים לבחון כל קרקע אם היא הצליחה מרצון, אובייקטיבית, לא - - -

מיקי לוי: אבל אתה מדבר על כל המעטפת, ואנחנו מדברים רק על אותו מגרש שהיא לא הצליחה לבנות בו אחרי חמש שנים.

מיקי לוי: אז לא תיתן לו אפשרות למכור אותה?

מיקי לוי: את המגרש?

<גיא גולדמן: המטרה של משרד האוצר היא לעודד בנייה מהירה, לא לעכב אותה.

מיקי לוי: בסדר, הוא לא הצליח, לא קיבל רישיונות, אין פיתוח, אין פרצלציה.

<קריאות: - - -

<גיא גולדמן: בגלל זה הדיון הזה חוזר כל הזמן לעיכובי בנייה.

<גיא גולדמן: הוא חוזר בחלק 2A, הוא חוזר בכל מקום, היינו שם.

<גיא גולדמן: בניין מושלם תוך חמש שנים, נקודה.

<גיא גולדמן: היינו שם.

מיקי לוי: אבל, חבר'ה, תקשיבו, קנה קרקע, רוצה לבנות, רוצה לעשות עסקים, הלך, יביא לכם הוכחות שלא עבר ברשות המקומית, שלא הצליח לקבל פרצלציה, שאין פיתוח.

מיקי לוי: מה אתם רוצים?

<יוסי אלישע: תאר לך שזה 1% מהפעילות שלו.

<יוסי אלישע: על ה-1% הזה כל הפעילות הולכת.

<יוסי אלישע: יש פה איזה חוסר היגיון, תן לו אפשרות.

<גיא גולדמן: זה נושא ליבה, אנחנו שומעים אותו פעם ראשונה אחרי שנתיים של דיונים.

מיקי לוי: חבר'ה, מותר לגלות דברים אחרי, ברור.

משה גפני: כן.

<משה אשר: א.

<משה אשר: אני לא חושב שזה נכון לגלות אותם פה פעם ראשונה, זה אחת.

<משה אשר: שתיים, תראו מאיפה אנחנו יוצאים, אנחנו יוצאים היום ממצב חוקי שאתה נותן את ההקלות, את ההטבות של חברת בית רק לחברה שיש לה בניינים גמורים ועובדים.

מיקי לוי: - - -

<משה אשר: רגע, תקשיב עד הסוף, מיקי.

<משה אשר: אמרנו, אוקיי, נרחיב את זה גם לבניינים בהקמה או לקרקע שאתה הולך לבנות עליה.

<משה אשר: אם אתה קונה קרקע ואתה יודע שיש לך 800,000 סימני שאלה, אל תקנה אותה בכלל, זה בכלל לא המגרש.

<משה אשר: אתה נמצא במקום שאתה מאוד מאוד ודאי ואתה הולך לעשות את זה.

<משה אשר: אחרי זה נבדוק מי עיכב, מי לא עיכב, אולי כדאי לי למכור את זה כקרקע כי שם אני אעשה אקזיט יותר טוב.

<משה אשר: להכניס את עולם התכנונים לדבר הזה?

<משה אשר: זה לא המגרש.

מיקי לוי: אבל, משה, תראה, החוק טוב, אנחנו רוצים להעביר אותו, אבל יש כרגע – תן לי פתרון.

<משה אשר: הבנתי.

<יוסי אלישע: משה, זה לא נכון, עולם התכנונים אז היה עולם אחר.

<יוסי אלישע: זה חוק מקביל, זה לא חוק שפותח את המערכה.

<משה אשר: איפה היית בחצי שנה האחרונה?

<יוסי אלישע: אבל זאת הנקודה.

עמר בר-לב: אני רוצה רגע לעזור למשרד האוצר.

משה גפני: רגע, רבותי, מה הדיאלוג עכשיו?

משה גפני: בבקשה.

עמר בר-לב: אני רוצה לעזור רגע למשרד האוצר.

עמר בר-לב: יכולים להיות 17,000 מצבי ביניים, שכעבור שנה הוא קיבל אישור בוועדה המקומית וכעבור שלוש שנים בוועדה הארצית, ואז הוא בא עם 1,001 תירוצים ואומר: תראו, אני רציתי לבנות, אבל קיבלתי את האישורים באיחור.

עמר בר-לב: זאת אומרת, איפה שמים את הקו האדום?

<יוסי אלישע: אז אומרים לו תמכור, אין בעיה, אל תבנה.

<יוסי אלישע: תמכור בלי לפגוע בנכסים אחרים.

<רולנד עם שלם: אנחנו מדברים על סעיף חברת בית.

עמר בר-לב: אני מסביר את המורכבות מהצד שלכם, אתה לא צריך לענות.

<רולנד עם שלם: אנחנו מבינים.

<רולנד עם שלם: יזמים לבנייה זה לא פה.

<משה אשר: עזוב, עזוב.

משה גפני: אבל הוא איתך.

<רולנד עם שלם: אני יודע.

עמר בר-לב: בוא לא ניסחף, אבל אני מנסה להבהיר את המורכבות.

עמר בר-לב: שלא יירשם בפרוטוקול שאני עם משרד האוצר.

משה גפני: בסדר, זה לגופו של עניין.

משה גפני: אנחנו רוצים להבהיר את זה.

משה גפני: רבותי, תגיד עוד הערות, נחליט בסוף.

<יוסי אלישע: יש הערה נוספת שכן הייתה מוסכמת וזאת חברה בהקמה.

<יוסי אלישע: חברה שמקימים אותה day one by, אין לה קרקע, צריך לגייס כסף לאט לאט ולקנות, וזה נמחק משום מה בהמשך, שישה חודשים זמן התארגנות, שזה סביר.

<יוסי אלישע: בשלב הזה אין לה כלום.

<יוסי אלישע: וזה משום מה היה ונמחק, אני חושב שזה מוסכם.

משה גפני: למה צריך את השישה חודשים?

<יוסי אלישע: הקמת חברה, day one by אתה לא מייד חותם על הסכם.

<יוסי אלישע: הקמת את החברה, אתה מתקשר בהסכמי רכישה, לוקח זמן עד שחותמים על הסכם, חודש-חודשיים-שלושה, בתקופה הזאת אתה לא חברת בית.

מיקי לוי: כמה אתה רוצה?

מיקי לוי: שישה חודשים?

<יוסי אלישע: היה כבר שישה חודשים.

<רולנד עם שלם: אין בעיה.

משה גפני: בקשתך התקבלה.

משה גפני: נוסיף לחוק את השישה חודשים.

<ישי כהן: זה לא נמצא, אין סעיף.

<רולנד עם שלם: נעבור, נראה אם זה לא מופיע.

<רולנד עם שלם: אם זה לא מופיע, נוסיף, אין בעיה.

משה גפני: הוא אומר שלא מופיע.

משה גפני: אם מופיע - מצוין, לא מופיע - נוסיף.

מיקי לוי: אייל, אתה צריך להוסיף את זה.

משה גפני: הלאה.

<יוסי אלישע: הנושא של מזומנים בקופה.

משה גפני: איזה סעיף?

<יוסי אלישע: עמ' 3 סעיף 64(4).

<יוסי אלישע: יש פה חישוב בעצם קטגורי רק לבעל מניות יחיד, אבל גם אתם יודעים שיכולה להיות חברה.

<יוסי אלישע: זאת אומרת, זה צריך להיות שיעור המס של בעל המניות, ולא שיעור המס של בעל מניות יחיד.

<יוסי אלישע: לעשות רווחים.

<רולנד עם שלם: אתה מדבר לגבי ההתאמה של התמורה?

<יוסי אלישע: כן, נניח שיש חברה שמחזיקה חברת בית, אין בעיה, רואים את הרווחים כאילו חולקו, אבל אין מס על היחיד, יש מס חברות.

<יוסי אלישע: נניח שזה לא שקוף עד הסוף.

<ישי כהן: כל הטרמינולוגיה היא טרמינולוגיה של שיעור מס של יחיד, גם בפתיח של מהם רווחים מחולקים כפטור, וגם בהפחתת התמורה.

<ישי כהן: האלטרנטיבה הקיימת היא שגם בעל מניות יכול להיות חברה, ולכן צריך לאפשר את ההפחתה בתמורה ואת הדיבידנד הפטור, בין אם זה יחיד ובין אם זה חברה.

<רולנד עם שלם: אז בוא נבחין רגע.

<רולנד עם שלם: לגבי חברה, יש פה שני מישורים, המישור של (ב)(1), "רווחי חברת הבית שחויבו בשיעורי המס של יחיד לפי סעיף זה וחולקו" – על הסעיף הראשון - - -

<יוסי אלישע: זה צריך להיות שיעורי המס של בעל המניות.

משה גפני: רגע, אבל אי-אפשר ככה.

משה גפני: יוסי, אני מבקש לא להתערב.

משה גפני: תאמר.

<רולנד עם שלם: כן, בבקשה.

<רולנד עם שלם: אז לגבי המישור הראשון שמופיעה המילה "יחיד" ב-(ב)(1), שם מופיע יחיד, כי מבחינתנו אם זאת חברה ישראלית אז הדיבידנד פטור בין חברתי.

<ישי כהן: ואם זאת חברה זרה?

<רולנד עם שלם: אז צריך להיות מיסוי.

<ישי כהן: למרות שהחברה הזרה שילמה את המס?

<רולנד עם שלם: לא יודע.

<ישי כהן: את מס החברות הישראלי.

<ישי כהן: חברה זרה שילמה מס חברות.

<רולנד עם שלם: החברה הזרה היא בעלת המניות?

<ישי כהן: חברה זרה בעלת מניות בחברת בית, שילמה את המס על השבח או על דמי השכירות.

<רולנד עם שלם: מס חברות ישראלי.

<ישי כהן: מס החברות הישראלי, בוודאי.

<יוסי אלישע: למה היא לא יכולה להשתמש במזומן הזה?

<ישי כהן: הרווח עובר אליה.

<רולנד עם שלם: נחשוב על זה.

<גיא גולדמן: נחשוב על זה ונגיע לתשובה.

משה גפני: אין לנו הרבה זמן, תגיד תשובה חיובית וזהו.

<גיא גולדמן: בדיון הבא נשלים.

<גיא גולדמן: אי-אפשר, אדוני.

משה גפני: מה אי-אפשר?

משה גפני: אני רוצה לגמור את החוק הזה.

<גיא גולדמן: אנחנו צריכים לבחון את זה, יש פה את משרד המשפטים.

<גיא גולדמן: אני מבין אותך.

<גיא גולדמן: בדיון הבא נופיע עם תשובות.

משה גפני: אין דיון הבא.

משה גפני: אני רוצה להצביע.

<גיא גולדמן: אבל אנחנו לא יכולים לשמוע את הדברים האלה פעם ראשונה.

משה גפני: אבל אני יכול.

<משה אשר: ששש, גיא, גיא.

<גיא גולדמן: אני עומד מאחורי מה שאני אומר, משה, אין, אנחנו לא יכולים.

משה גפני: אתה יכול לעמוד, אבל אתה לא מצביע, אני מצביע.

<גיא גולדמן: בסדר, תצביעו על הנושא.

מוסי רז: אבל איך תצביעו?

מוסי רז: הוא מצביע על פגיעה מהותית.

משה גפני: נו, אז מה?

משה גפני: צריך לפתור אותה עכשיו.

משה גפני: מתי לפתור אותה?

משה גפני: נדמה לי שאנחנו כבר בדיון רביעי, אי-אפשר לסחוב את זה יותר, צריך להחליט עכשיו.

משה גפני: לקיים את הדיון עכשיו ולסיים.

איתן ברושי: אפשר לשאול שאלה?

משה גפני: בבקשה, איתן ברושי רוצה לשאול שאלה.

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, מנהל רשות המיסים משה, רציתי לשאול - - -

מיקי לוי: אדוני, אולי נגמור להקריא?

משה גפני: מיקי, כן.

משה גפני: נגמור להקריא ונראה איזה בעיות נשארו.

איתן ברושי: אבל אני באמצע הדברים, קיבלתי רשות דיבור.

מיקי לוי: אני מתנצל.

איתן ברושי: משה, יש לי רק שאלה פשוטה, לא עסקתי בחוק הזה, אבל אני שואל, מאחר שמופיע פה הקיבוץ השיתופי והמתחדש, האם זה מתאים למה שאושר לפני שנה?

איתן ברושי: האם זה קשור או מתאים למשהו שאושר לפני שנה בנושא השינויים של הקיבוץ השיתופי והמתחדש?

<אייל לב-ארי: חוק ההסדרים.

משה גפני: חוק ההסדרים.

איתן ברושי: אני אומר, לפני שנה.

<רולנד עם שלם: אין קשר בין הדברים.

איתן ברושי: רק שאין סתירה.

<רולנד עם שלם: אין סתירה בין הדברים.

משה גפני: תסביר, בבקשה.

<רולנד עם שלם: הקיבוץ המתחדש, מה שעבר בחקיקה - - -

איתן ברושי: כתוב פה גם שיתופי.

<רולנד עם שלם: כן, מיסוי הקיבוצים שעבר בחקיקה שנה שעברה הוא ברמת הקיבוץ.

<רולנד עם שלם: עכשיו אנחנו מדברים על חברת בית, כאשר ייתכן מצב שבאותו קיבוץ הוא בעל מניות בחברת בית.

משה גפני: לא קשור לעניין של חוק ההסדרים.

<רולנד עם שלם: לא קשור לעניין.

<רולנד עם שלם: אנחנו כרגע בחברת בית רוצים למנוע מצבים בהם יהיה זיגזג לכל בעלי המניות, שיכולים להפוך את עורם בין להיות שקופים לבין לא שקופים, ולכן אין קשר בין מיסוי הקיבוצים לבין מה שאנחנו מסדירים כרגע ברמת חברת הבית.

משה גפני: ברור.

איתן ברושי: למה הזכרתם פה את הקיבוץ השיתופי והמתחדש?

<רולנד עם שלם: איפה?

<רולנד עם שלם: באיזה סעיף?

משה גפני: גם בזה יכול להיות - - -

עמר בר-לב: בהגדרה.

<גיא גולדמן: הלשכות ביקשו.

איתן ברושי: איזה לשכות?

<גיא גולדמן: צריכים לראות את כל חברי הקיבוץ כאדם אחד.

<גיא גולדמן: יש 50 בעלי מניות - - -

איתן ברושי: אני לא רואה חשבון.

איתן ברושי: אני מעביר את זה בעוד רבע שעה לרואה חשבון ירון רייכמן, שמשה אשר מכיר אותו.

איתן ברושי: רק צריך להיזהר, לפעמים אנחנו מנסים לתקן טעויות של העבר, בואו לא נעשה טעויות לעתיד.

<גיא גולדמן: אין טעויות לעתיד, אדוני.

איתן ברושי: לא אמרתי שיש, אני רק שואל.

איתן ברושי: אם אין פה סתירה, אני אעביר את זה לבדיקה.

<רולנד עם שלם: אני אסביר את הסעיף.

<רולנד עם שלם: יש פה הגבלה בחוק למעמד של חברת בית של מקסימום 20 בעלי מניות.

<רולנד עם שלם: ההקלה היא שאם בקיבוץ יש 100 חברי קיבוץ הם ייחשבו כבעל מניות אחד.

<משה אשר: זאת הקלה.

<יוסי אלישע: זאת הקלה.

מיקי לוי: זה לטובתך.

איתן ברושי: לא בטוח שמישהו משתמש הזה.

<יוסי אלישע: אז שלא ישתמש, אבל יש להם הקלה.

איתן ברושי: דקה, אני לא מדבר אליך.

איתן ברושי: אני רק אומר לחברים הנכבדים שהושקע פה מאמץ של חודשים, ובדקה ה-99 גם הכנסת התרצתה והעבירה את זה, שלא יהיה מצב – אני לא מומחה כדי לתת תשובה, אני אעביר את זה בעוד חמש דקות.

משה גפני: אוקיי, איתן.

עמר בר-לב: ההסבר נשמע הגיוני.

מוסי רז: אבל הוא צודק שהוא רוצה שנעביר את זה.

משה גפני: אני מבקש פעם נוספת, אני מתנצל שפעם נוספת, אבל כדי להרגיע את חברנו איתן ברושי, האם הסעיף הזה וההגדרה הזאת משנים, מזיקים?

משה גפני: בבקשה, תשובה פורמלית.

<משה אשר: לא, הם מאפשרים לאגודה הקיבוצית, הם מאפשרים לקיבוצים, אם הם ירצו להיכנס, לסעיף הזה.

איתן ברושי: לנוהל הזה.

משה גפני: אבל אם הם לא רוצים אז לא קרה שום דבר.

<משה אשר: שום דבר.

<משה אשר: חברה רגילה.

מיקי לוי: זה רק לטובת הקיבוצים.

משה גפני: בואו נקריא הלאה.

משה גפני: נחזור אחר כך להערות האלה, נכריע בהן ונצביע.

מיקי לוי: ואז אני אעשה רוויזיה כדי שהם ישבו.

מיקי לוי: הנה, אני מודיע.

משה גפני: מיקי, הם יכולים עכשיו לסיים את זה, תאמין לי.

מיקי לוי: אני מוכן, אבל תסיימו.

מיקי לוי: אני עושה רוויזיה.

משה גפני: אם יהיה צורך.

משה גפני: יכול להיות שלא יהיה צורך, ושננסה לגבש ביניהם.

מיקי לוי: אני אשמח לא לעשות רוויזיה.

מיקי לוי: תגמרו את זה.

משה גפני: סעיף 2, בבקשה.

משה גפני: הסבר.

<רולנד עם שלם: זה תיקון מבהיר לסעיף 64א שמדבר על חברת משפחתית.

<רולנד עם שלם: הרי בהצעת חוק כרגע יש פה שני סעיפים: הסדרה של 64, חברת בית; ותיקונים מבהירים ל-64א.

<רולנד עם שלם: 64א שדן בחברה משפחתית על ההסדר של חברה שהיא שקופה לצורכי מס, וכל ההכנסה נזקפת לנישום המייצג.

<רולנד עם שלם: פה אנחנו מסדירים שהיות שחברה משפחתית צריכה להיות מיום ההקמה חברה משפחתית, אז כל ההכנסות שלה עולות לבעל המניות הנישום המייצג.

<רולנד עם שלם: ההבהרה פה היא שהרווחים שהיא יכולה למשוך לאחר מכן פטורים ממס, כי הם כבר מוסו, אז התחשיב הוא לרווחים שמוסו בניכוי הפסדים שנוצרו בחברה, אם היו כאלה.

משה גפני: הערות?

משה גפני: הלאה.

<יוסי אלישע: מקבלים את הדין.

<גיא גולדמן: הבהרות נוספות – כרגע זה מדבר רק על רכישת מניות.

משה גפני: הסבר.

<רולנד עם שלם: שוב, גם הבהרה פה לעניין הזכאות למעמד המיוחד, לא רק למי שקנה, אלא גם למי שהוקצו לו מניות בהנפקה בחברה משפחתית.

<רולנד עם שלם: זה תיקון מבהיר.

<גיא גולדמן: עסקת משנה (ג), עסקה אחת בעצם מופיעה במקור בחוק, והתוספת היא פסקה (2), שהיא בעקבות ההערה של לשכת רואה החשבון.

משה גפני: תסביר.

<רולנד עם שלם: אני אסביר.

<רולנד עם שלם: זה תיקון.

<רולנד עם שלם: גם אנחנו בהבהרה פה, שלא יהיה מצב של כפל מס או כפל הטבה.

<רולנד עם שלם: הרי הסעיף במקור קבע שאם ההפסד של החברה המשפחתית עלה לנישום המייצג, ועכשיו הנישום המייצג מוכר את המניות, אז אנחנו צריכים להגדיל את התמורה בגובה ההפסד.

<רולנד עם שלם: מנגד, אם ההפסד הזה שעלה לבעל המניות עדיין לא קוזז כנגד שום דבר, אנחנו מאפשרים פה לקזז את אותו הפסד שעלה אליו כנגד אותו רווחון ששנייה לפני כן הגדלנו אותו בגובה ההפסד שעלה, כדי למנוע את כפל ההטבה ואת כפל המס.

משה גפני: ואם זה לא יהיה כתוב אתם לא עושים את זה?

<רולנד עם שלם: מבחינה טכנית אנחנו חייבים שזה יהיה כתוב כדי שנוכל להגדיל מצד אחד - - -

משה גפני: אם לא היה כתוב.

משה גפני: אני מבין, בסדר, אני לא נגד שזה יהיה כתוב.

משה גפני: אני שואל מה היה קורה אם זה לא היה כתוב.

<רולנד עם שלם: יותר מורכב להפעיל - - -

משה גפני: לא הייתם מקזזים?

משה גפני: לא הייתם עושים את זה?

<רולנד עם שלם: לשני הכיוונים, יותר מורכב.

משה גפני: אני שואל לשני הכיוונים.

משה גפני: אני שואל אם לא הייתם עושים את זה בין כה וכה.

<משה אשר: זה יותר ברור כשזה כתוב.

<רולנד עם שלם: כשזה כתוב יותר ברור מה המצב.

<יוסי אלישע: יש פה בעיקר שאלת סיווג.

<יוסי אלישע: השאלה שעולה כאן היא שאלת סיווג, כי המכירה היא מכירה הונית, ויכול להיות שההפסד עלה כהפסד פירותי, ואז הם לא מתקזזים אחד נגד השני.

<יוסי אלישע: אז זאת הוראה מקילה ברעיון.

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: הלאה.

<גיא גולדמן: פה יש טעויות הקלדה שנשארו מהנוסח הקודם.

משה גפני: תגיד.

<גיא גולדמן: רק צריך להתייחס ל-(2), "במקום "הוראה זו" יבוא "פסקת משנה זו"", כי (1) הפך להיות פסקת משנה, שכתוב ב"הוראה זו לא תחול", זה צריך להיות פסקת משנה ב-(1), זה הכול.

<גיא גולדמן: אפשר לעבור ל-(2) פה.

משה גפני: לא הבנתי.

<אייל לב-ארי: איפה אתה?

<גיא גולדמן: אני אראה לך.

<אייל לב-ארי: ב-ג(1) בשורה הרביעית.

<אייל לב-ארי: "הוראה זו לא תחול", פסקת משנה זו.

משה גפני: במקום "הוראה זו לא תחול", פסקת משנה זו לא תחול.

משה גפני: הלאה, (1).

<גיא גולדמן: ב-(1) יש טעות הקלדה,

<גיא גולדמן: אז אני עובר ל-(2).

משה גפני: רגע, יש לכם יותר מדי טעויות הקלדה.

משה גפני: זה נמחק?

משה גפני: נמחק סעיף (1).

משה גפני: (2) הופך להיות (1).

<גיא גולדמן: (2), אייל עדכן.

<אייל לב-ארי: מה שקראנו נכנס.

<אייל לב-ארי: שתי הפסקאות (1) ו-(2) שמתחת, הן צריכות להיות בנוסח או נמחקות?

<גיא גולדמן: נמחקות.

משה גפני: נמחק.

<אייל לב-ארי: גם (1) וגם (2), אדוני, נמחקות.

משה גפני: (2) גם נמחק?

משה גפני: ואז אנחנו עוברים?

<אייל לב-ארי: לפסקה (2), "במקום סעיף קטן (ד) יבוא".

משה גפני: "במקום סעיף קטן (ד) יבוא".

משה גפני: בבקשה.

משה גפני: מה ההוראות האלה?

<רולנד עם שלם: הוראות של חלק ה'2, שינוי מבנה כל המיזוגים, הפיצולים.

<רולנד עם שלם: אנחנו לא מאפשרים לחברה משפחתית לעשות את כל השינויים, למעט הסעיפים שמפורשים כרגע.

משה גפני: מה אתם אומרים?

משה גפני: אתם מכירים את זה?

<יוסי אלישע: יש צדק במה שהוא אומר, כי יש פה אפשרות לעבור ממיסוי חד-שלבי או ממיסוי דו-שלבי לחד-שלבי.

משה גפני: אז הם צודקים.

<יוסי אלישע: יש שאלה רק מה קורה כשיש שתי חברות בית או שתי חברות משפחתיות, שכאילו יש פה חוסר צדק אולי לא לאפשר להן, כי אלה מוגבלים ולא יכולים לעשות מיזוג, אז זה לפתחם, כמו שאומרים.

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: הלאה.

<גיא גולדמן: עכשיו אנחנו מוסיפים סעיף נוסף, שהוא בעקבות ההערה של לשכת עורכי-הדין, נדמה לי.

משה גפני: תסביר.

<רולנד עם שלם: קרן "ריט", שזה סעיף לא קשור לענייננו כרגע, לבקשתם, קרן "ריט" נכנס באיגוד מקרקעין.

<רולנד עם שלם: כרגע הסעיף לא מאפשר לבעלי המניות הנוספים באיגוד מקרקעין שהוא לא קרן "ריט", הם יהיו שקופים.

<רולנד עם שלם: לבקשת לשכת עורכי-הדין אפשרנו שבעלי מניות שותפים בקרן "ריט" יהיו שקופים, ובתנאי שהם יהיו שקופים לאורך כל הדרך.

<רולנד עם שלם: זו ההוספה של הסעיף כרגע ב-64א.

משה גפני: למה ביקשתם את זה?

<יוסי אלישע: אני אסביר.

<יוסי אלישע: יש היום המון קרקעות שמוחזקות על-ידי המושבים והקיבוצים, ובעצם אי-אפשר להתקשר, והם מוחזקים במסגרת של איגוד מקרקעין, ואין אפשרות במסגרת הוראות החוק הקיימות להתקשר עם קרן "ריט".

<יוסי אלישע: קרן "ריט" מגיעה עם אפשריות גיוס כספים ועם מימון ועם אפשרות להוציא את העסקאות לפועל, ואין אפשרות להתקשר איתה, מפני שלקרן "ריט" אסור להחזיק איגוד מקרקעין עם בעל מניות אחר שהוא שקוף.

<יוסי אלישע: אז אגודה שיתופית, קיבוץ, וכל אלה הם שקופים.

<יוסי אלישע: לכן, אומרת רשות המיסים שאין בעיה שנוסיף אותם, ונאפשר לשכלל את זה.

<יוסי אלישע: דרך אגב, זה נוגע לנושא העיקרי כי זה בדיוק אחזקה של מבנים.

<יוסי אלישע: אין בעיה לאפשר את זה, ובלבד שאותו גוף למעלה לא יזגזג, לא כל יום יגיד אני שקוף, ואז המס עולה, או שאני לא שקוף, ואז המס נשאר.

משה גפני: מה הוא צריך לעשות כדי להגיד שהוא שקוף, ואז הוא לא יכול לחזור בו?

<יוסי אלישע: הוא צריך להודיע בשנת הרכישה לפקיד השומה על הבחירה שלו שתלווה אותו בעצם מעתה והלאה.

<יוסי אלישע: זאת אומרת, תבחר.

משה גפני: אם הוא מודיע לפקיד השומה שהוא שקוף, הוא לא יכול להגיד: רגע, עכשיו החלטתי שלא.

<יוסי אלישע: זה מתייחס להערה הראשונה שהייתה לי בכלל ביחס לנושא האחר.

<יוסי אלישע: כול עוד הוא מחזיק את המניות זה ברור שהוא צריך להיות כך שנה אחרי, שנתיים-שלוש.

<יוסי אלישע: זה צריך להיות ברור שכל עוד הוא נמצא שם הוא לא יכול לזגזג, והוא צריך להתנהג בדיוק כמו ה"ריט".

<יוסי אלישע: אבל ברגע שמסתיימת התקופה, או שנה אחרי, אתה יודע, אתה לא יכול להגביל אגודה שיתופית לנצח, יש פה שאלות שצריך לשאול.

<יוסי אלישע: זה מתקשר להערה הראשונה שאמרתם שתחזרו לזה בסוף דיון להכריע בה, זאת אותה נקודה, אנחנו חוזרים לזה.

משה גפני: אבל אתם ביקשתם את זה.

<יוסי אלישע: התיקון מבורך, כי בעצם הוא מאפשר הרבה מאוד עסקאות שלא מתאפשרות היום.

משה גפני: השאלה שנשארת עוד מהפעם הקודמת היא אם בא מישהו ואומר אחרי תקופה - - -

<ישי כהן: אחרי שהוא מכר את הקרן עצמה.

<יוסי אלישע: אחרי שהוא כבר לא נמצא עם קרן "ריט".

משה גפני: צריך להכריע בזה.

משה גפני: אף על-פי שהם נשמעים הגיוניים בזה, אני מתנצל שאני אומר את זה.

<יוסי אלישע: אבל יש חוסר צדק.

<יוסי אלישע: תראה, עשית עסקה של שנתיים, אתה מוגבל פה לכל אורך החיים.

משה גפני: אבל אז בן-אדם יזגזג.

<יוסי אלישע: אבל זאת זכות שמוקנית להם מכוח הדין, זה לא קשור בכלל לזה.

משה גפני: נדבר תכף.

משה גפני: בואו נסיים קודם.

משה גפני: ה-(3) הקודם שנמחק זה הרטרואקטיבי שאמרנו בישיבה הקודמת.

<גיא גולדמן: כן, זה לבקשת הוועדה, לבקשתך.

משה גפני: שיהיה ברור, לא הסכמנו לרטרואקטיבי, ואתם הסכמתם.

<גיא גולדמן: אבל זאת ממילא הייתה הבהרה, אדוני ביקש להוריד.

משה גפני: לכן סעיף (3) המקורי הזה נמחק.

<גיא גולדמן: נכון.

משה גפני: ואני מברך אתכם על כך.

משה גפני: אל תיקחו אותי כל כך ברצינות, בסדר, הנה, זה המקרה שיושבים עם לשכות ומתקדמים מהר.

משה גפני: צריך להכריע בשאלה שם.

משה גפני: הוראות מעבר, בבקשה.

<גיא גולדמן: זה אומר שכל מי שנחשב חברת בית לפי ההגדרות הישנות יראו אותו כחברת בית גם לאחר תחילת החוק.

<רולנד עם שלם: הסעיף החדש חל עליו, אבל המעמד שלו כחברת בית נבחן לפי המעמד שהיה לו אז בעת קבלתו בעבר.

<יוסי אלישע: רק יום התחילה, מתי הוא יהיה?

<ישי כהן: העניין פה בהקשר של יום התחילה הוא שהחוק הזה באמת שוכב כבר הרבה זמן על השולחן, וכל שנה אנחנו מזיזים מ-2015 ל-2016, והחוק הזה דה-פקטו סביר שיעבור איפשהו במהלך 2018.

<ישי כהן: אז לשנות בעצם את יום התחילה למהלך 2018, כך שאנשים שהיום נמצאים עם מצב חוקי קיים יוכלו להגיש בקשה ביחס ל-2017 ולהישאר עם הדין הישן.

<גיא גולדמן: הם כבר יכולים.

<גיא גולדמן: חברה שהתאגדה ב-2017 - - -

<ישי כהן: מי שהתאגדה ב-2017 זה פשוט.

<ישי כהן: מי שחי, קיים, נושם, מגיש דוחות 2016 כבר - - -

<גיא גולדמן: זה בחוק.

<ישי כהן: כי הוא יודע שהמצב החוקי ב-2016 מאפשר להגיש עם הגשת הדוח.

<ישי כהן: הגיש את הדוח של 2016 בלי לבקש להיות חברת בית, או כי הוא לא רוצה או כי הוא לא זכאי, וב-2017 הוא מקיים את התנאים.

<ישי כהן: צריך לאפשר את המצב הזה.

<יוסי אלישע: מה שזה אומר, שאפשר לנהוג לפי הדין הישן עד ליום התחילה, פשוט שנגדיר את יום התחילה.

משה גפני: יש בעיה?

משה גפני: לכאורה לא.

<רולנד עם שלם: יש פה כמה נקודות.

<רולנד עם שלם: נקודה ראשונה, מי שחברת בית היום לפי הדין הישן, וכביכול לא עומדת בתנאי ההגדרה של חברת בית בדין החדש, אנחנו לא פוגעים במעמדה, היא תישאר חברת בית.

<רולנד עם שלם: יחולו עליה ההוראות של הדין החדש לגבי היישום של הסעיף, לא לגבי המעמד.

<רולנד עם שלם: דבר נוסף.

<רולנד עם שלם: אנחנו באמצע הקריאה של הוראות המעבר, עוד לא סיימנו לקרוא את הכול, ואז כשתהיה לנו תמונה מלאה נוכל להבין מה ההערה.

משה גפני: נכון.

משה גפני: אז בואו נסיים קודם את ההקראה.

משה גפני: בבקשה.

משה גפני: הסבר ארוך.

משה גפני: בבקשה.

<רולנד עם שלם: נעשה סדר בבלגן בהוראות המעבר.

<רולנד עם שלם: כמה מישורים.

<רולנד עם שלם: מישור ראשון, לגבי חברות בית קיימות לפי הדין הישן.

<רולנד עם שלם: הוראות המעבר קובעות שאנחנו לא פוגעים במעמדן גם אם לפי הסעיף החדש הן לא עומדות בהגדרה של חברת בית, הן שומרות על המעמד של חברת בית, כי הן היו כאלה בעבר.

<רולנד עם שלם: אבל יחול הדין החדש לגבי החישוב של ההכנסה וכו' וכו'.

משה גפני: לא הבנתי.

<רולנד עם שלם: אני חוזר.

משה גפני: יש לי חברת בית, עכשיו, מה זה לא עומד בתנאים?

משה גפני: לא עומד בתנאים אז לא עומד בתנאים.

משה גפני: לא הבנתי מה שאתה אומר.

<רולנד עם שלם: לא.

<רולנד עם שלם: המעמד של חברת בית, הרי הסעיף הישן הגדיר חברת בית באופן מאוד מאוד פשוט, לא היו שם הגדרות מאוד מפורטות.

<רולנד עם שלם: כרגע יש הוראות מפורטות שייתכן מצב בו אותה חברת בית ותיקה, אם ניכנס אליה - - -

משה גפני: מאבדת את מעמדה.

<רולנד עם שלם: מאבדת את מעמדה.

<רולנד עם שלם: הסעיף קובע הוראות מעבר, זאת אומרת, היא לא תאבד את מעמדה בעקבות הדין החדש, זה אחד, זאת הקלה.

<רולנד עם שלם: היא תשמור על מעמדה.

<רולנד עם שלם: אבל הדין החדש לגבי חישוב ההכנסה החייבת, וכל המנגנונים, חל עליה החל מיום התחילה ואילך, שאלו הבהרות לגבי איך מחשבים את המס.

משה גפני: מה שאתה אומר זה ככה, אם אני על-פי החוק החדש אמור לאבד את מעמדי כחברת בית, אני לא מאבד מכיוון שקודם הייתי לפי הדין הישן, אלא שאז אני אהיה חייב, כמו שהייתי חייב קודם.

עמר בר-לב: לא, לפי הכללים החדשים.

<רולנד עם שלם: הכללים החדשים ביחס לכללים הישנים לגבי החישוב הם כללים מבחינתנו שמבהירים את המצב.

<רולנד עם שלם: החישוב הוא אותו חישוב.

<רולנד עם שלם: כלומר, הרעיון נשמר, השקיפות.

משה גפני: זאת אומרת שזאת הקלה.

משה גפני: זה אומר שאם הייתי קודם לפי הכללים הישנים, אפילו שלפי הכלל החדש או הכללים החדשים אני כבר לא יכול להיות חברת בית, אני שומר על מעמדי.

<רולנד עם שלם: נכון, זה פן אחד, לגבי חברות הבית הישנות.

<רולנד עם שלם: לגבי חברות טריות שהתאגדו, הרי אמרנו שהחוק החדש קובע שהבקשה למעמד לחברת בית אמור להיות מוגש תוך שלושה חודשים מיום ההתאגדות של החברה.

<רולנד עם שלם: לכל חברה יש שלושה חודשים מיום ההתאגדות כדי לבקש מעמד של חברת בית.

<רולנד עם שלם: יש כאלה שהתאגדו לאחרונה ולא ידעו על הסעיף החדש, נותנים להם את האפשרות עוד שלושה חודשים מיום התחילה לבקש להפוך להיות חברת בית.

<רולנד עם שלם: שוב, החברות החדשות שהוקמו התאגדו לאחרונה, אם הן היו יודעות שיש להן שלושה חודשים לבקש את המעמד היו פונות.

<רולנד עם שלם: לא ידעו על המעמד הזה, עכשיו נותנים להם את הגרייס לבקש להיות חברת בית שלושה חודשים מיום התחילה של החוק.

<רולנד עם שלם: זה לגבי החברות החדשות שהתאגדו לאחרונה.

עמר בר-לב: תהיה הודעה לכל החברות שיש עדכון לחוק?

<משה אשר: נפרסם הודעה.

<משה אשר: אחרי הפרסום של החוק נפרסם הודעה.

עמר בר-לב: זה פרסום כזה באיזה עיתון - -

<משה אשר: בעיתונים.

<משה אשר: בעיתונים כלכליים.

עמר בר-לב: - - שאף אחד לא קורא או שזאת הודעה לכל חברה כזאת?

<משה אשר: זאת הודעה בעיתונים כלכליים שמי שמעוניין, אני חושב שגם בלשכות המקצועיות, יש להן הפצה לרואה חשבון וליועצי מס, יוכלו להפיץ גם להן.

<יוסי אלישע: אדוני, אפשר רק הערה קטנה?

משה גפני: רגע.

משה גפני: חברת מעטים בסעיף 3(ב), "חברת מעטים שחלו לגבי, בשנת" – מה?

<שגית אפיק: מה שהסברת על חברת מעטים קיימת, שאתה ממשיך.

<רולנד עם שלם: אנחנו ב-(ב), שנת 2016?

משה גפני: 2017.

<שגית אפיק: זה צריך להיות 2017, נכון?

<יוסי אלישע: ובכל מקום שיש 2016 צריך להיות 2017, ו-2017 צריך להיות 2018.

<יוסי אלישע: זה פשוט בגלל שזה נמשך, ולא תיקנו את התאריכים.

<גיא גולדמן: אנחנו עדיין ב-2017.

<שגית אפיק: אנחנו בסוף 2017.

<שגית אפיק: עד שזה יעבור 2018 תתחיל.

<יוסי אלישע: 2016 צריך להיות 2017, 2017 צריך להיות 2018, זה הכול.

<יוסי אלישע: זה התיקון שצריך לעשות.

<ישי כהן: זה כל מה שביקשנו ביחס להוראה הזאת.

<ישי כהן: כל מקום שכתוב 2017 יהיה כתוב 2018, כל מקום שכתוב 2016 יהיה כתוב 2017.

<שגית אפיק: גיא, זה הגיוני, אנחנו בסוף 2017.

<שגית אפיק: עד שזה יעבור שנייה ושלישית, גמרנו את השנה.

<יוסי אלישע: אחרת אנחנו רטרואקטיבית.

מיקי לוי: תקשיב, זה לא יבוא למליאה להצבעה, אני אומר לך את זה, אלא בתחילת השנה.

<רולנד עם שלם: יכולה להיות בעיה טכנית.

<שגית אפיק: מה הבעיה?

<רולנד עם שלם: בואו נעבור אחד אחד.

<רולנד עם שלם: (א) לא רלוונטי כי אין שם לא 2016 ולא 2017.

<שגית אפיק: בסדר, (ב).

<רולנד עם שלם: איך אני יודע שחלו עליה?

<רולנד עם שלם: בדוח מס שהיא הגישה לשנת 2016 שהוגש כנראה ב-2017, שם היא אמרה" שלום, אני חברת בית ב-2016.

<יוסי אלישע: אתה קורא את זה ב-2018, מה הבעיה?

<שגית אפיק: מה קרה עם חברת בית שלא הספיקה לדווח, אבל היא הייתה ב-2017, ואתה עדיין רוצה להגן עליה?

<רולנד עם שלם: בדין הישן, מתי יכולתי לבקש שוב חברת בית?

<רולנד עם שלם: בהגשת הדוח.

<שגית אפיק: נכון.

<יוסי אלישע: גם לפני.

<יוסי אלישע: רולנד, גם היום אני יכול להגיש מכתב ולהגיד שב-2017 אני בוחר להיות.

<רולנד עם שלם: בסדר, אתה יכול לבקש מראש.

<יוסי אלישע: נכון, ואת זה אתה שולל ממני.

<רולנד עם שלם: אבל בפרקטיקה אני יכול בדיעבד לבקש מעמד של חברת בית.

<רולנד עם שלם: היות ש-2017 עוד לא הסתיימה ודוחות 2017 עוד לא הוגשו – עד שהחוק הזה יעבור כנראה שדוחות 2017 לא יוגשו – אז אנחנו מדברים פה על סעיף של חברה שביקשה להיות לפי 64 קודם, כשהיא עוד לא ביקשה.

<רולנד עם שלם: היא עוד לא ביקשה כי היא עוד לא הגישה דוח של 2017.

<שגית אפיק: או שהיא ביקשה ב-2017.

<יוסי אלישע: שהיא ביקשה ב-2017, בדיוק.

<ישי כהן: היא ביקשה ב-2017.

<יוסי אלישע: אתה חייב לאפשר לה.

<שגית אפיק: אין כאלה?

<שגית אפיק: אתם יודעים אם יש או אין?

<שגית אפיק: סתם, כי ייפלו לנו בין הכיסאות כאלה.

<יוסי אלישע: אלה בדיוק יפלו.

<רולנד עם שלם: אז אני מגיע למהות עכשיו, מה שחשוב לנו.

משה גפני: צריך למצוא לזה פתרון טכני, מה שמעלים זה נכון.

<ישי כהן: הפתרון פשוט.

<יוסי אלישע: רגע, ישי.

<יוסי אלישע: כל התיקון הזה, המהות שלו זה לבטל את הבדיעבד.

<יוסי אלישע: זאת אומרת שפה התאגדת, אתה מודיע מראש מה אתה רוצה לעשות.

משה גפני: אבל הוא אומר שאתה מגיש דוח בסוף 2017, אתה מגיש על 2016.

<יוסי אלישע: אבל היום אנשים לא רוצים בדיעבד, רוצים היום להודיע שהם חברת בית, לא רוצים לחכות לשנה הבאה.

<יוסי אלישע: היום אני רוצה להודיע.

משה גפני: ומתי אתה מגיש את הדוח?

<יוסי אלישע: מגיש אותו שנה הבאה, אבל היום מותר לי להודיע.

<יוסי אלישע: למה אני צריך לעשות בדיעבד אחרי שאני בוחן את השנה?

<יוסי אלישע: זה מה שהוא רוצה, הוא רוצה גם שאני אודיע לפני, אז אני מודיע היום.

<יוסי אלישע: אז עכשיו מי שיודיע היום זה לא חל עליו?

<יוסי אלישע: אז זה רטרואקטיבי.

<יוסי אלישע: מה, החוק יחול בעוד חודשיים, למה אני היום לא יכול להודיע?

<יוסי אלישע: החוק מאפשר לי להודיע היום.

<שגית אפיק: רולנד, אבל ממה אתה חושש?

<רולנד עם שלם: אני אסביר.

<שגית אפיק: תגיד ממה אתה חושש.

<רולנד עם שלם: אני לא רוצה להשאיר חלון מהיום או מהכניסה של החוק - - -

<שגית אפיק: שירוצו ויפעלו לפי הדין הקודם?

משה גפני: שגית, רגע, נשמע.

<רולנד עם שלם: אני אסביר מי האוכלוסייה הבעייתית.

משה גפני: שמעת מה שהוא אמר?

<רולנד עם שלם: כן, שמעתי.

<רולנד עם שלם: האוכלוסייה הבעייתית מבחינתי היא חברות ותיקות שלא היו חברות בית.

משה גפני: הוא רוצה היום להיות חברת בית, הוא מודיע לך.

<רולנד עם שלם: שהוא רוצה להיות היום חברת בית.

<רולנד עם שלם: אנחנו אומרים בסעיף הזה, היות שהמעמד של שקוף עם היסטוריה של דו-שלבי, בלגן, תכנוני מס, לוקחים את העודפים לשעבר ומעלים אותם למעלה, זה מעמד שאנחנו נועלים בו.

<רולנד עם שלם: אנחנו אומרים: אתה רוצה להיות כזה?

<רולנד עם שלם: זאת חלופה 3(ד), שאומרת: אין בעיה - - -

<יוסי אלישע: חוק חדש.

<יוסי אלישע: חל עליך חוק חדש למרות שאתה היום.

<ישי כהן: אבל 3(ד) זה להחיל דין חדש על מצב קיים.

משה גפני: רגע.

<רולנד עם שלם: לא הפרעתי לכם.

משה גפני: רגע, בדיוק, זה לא בסדר, זה גם לא מנומס.

משה גפני: ואז אתה אומר?

<רולנד עם שלם: אתה לא היית חברת בית, אתה רוצה לפני הכניסה של החוק החדש לתפוס את הקרון האחרון ולהיות חברת בית.

משה גפני: כן, אני רוצה, אני מודיע.

<רולנד עם שלם: אין בעיה.

<רולנד עם שלם: בבקשה, על כל ההיסטוריה שלך, על כל העודפים שלך שהיו בעולם דו-שלבי, כי החברה לא הייתה שקופה, נא להסדיר את המס הדו-שלבי בדומה למה שעשינו בזמנו בחברה משפחתית.

<רולנד עם שלם: כלומר, אנחנו רוצים לתת מעמד של חברת בית לאלה שלא היו בית.

<רולנד עם שלם: אלו שהיו חברת בית פתרנו, הם יישארו חברת בית.

<רולנד עם שלם: אלה שלא היו חברת בית - - -

משה גפני: החדשים.

<רולנד עם שלם: החדשים, אין בעיה, חדש, תבקש, תקבל חברת בית, אין בעיה.

<רולנד עם שלם: לגבי חברות ותיקות עם היסטוריה, שהן לא היו חברות בית, אנחנו מאפשרים.

משה גפני: הוא רוצה להיות עכשיו חברת בית, דצמבר 2017.

<רולנד עם שלם: עכשיו להיות חברת בית, אבל נא להסדיר את כל המיסוי שיש, את כל המיסוי הדו-שלבי.

<ישי כהן: אחורה.

<רולנד עם שלם: אחורה.

<רולנד עם שלם: זה כתוב.

<גיא גולדמן: יש הוראה כזאת, אדוני.

<גיא גולדמן: יש בסעיף הוראה כזאת.

משה גפני: אז תכתוב את זה, נו, מה הבעיה?

משה גפני: אז זה מוריד את הבעיה.

<שגית אפיק: זה 3(ד), תסתכל.

<גיא גולדמן: בדיוק.

<שגית אפיק: "על אף הוראות פסקה (7)" – "חברה שהתאגדה לפני יום התחילה".

<שגית אפיק: מה הבעיה עם ההוראה?

<ישי כהן: הבעיה עם ההוראה הזאת שהיא לא ישימה, כי אף אחד לא יכנס להוראה כזאת.

<ישי כהן: תזכרו, מדובר על חברות נדל"ן שהעודפים שלהם מממנים נדל"ן.

<ישי כהן: מה שכתוב בסעיף הזה דה-פקטו זה שאם יש חברה עם 100 - - -

משה גפני: זה כבר מסובך.

<שגית אפיק: אבל איך אתה פותר לו את הבעיה של תכנוני מס?

<יוסי אלישע: זה לא תכנוני מס.

<קריאה: ודאי שכן.

<שגית אפיק: זו הבעיה שהוא מצביע עליה.

<יוסי אלישע: אבל 2016 מאפשרים.

<יוסי אלישע: מה קרה פה בחוק?

<יוסי אלישע: 2016 אומרים לך לא הייתה 100 שנה חברת בית - - -

<שגית אפיק: כי 2016 כבר נגמרה.

<יוסי אלישע: ב-2016 אתה חברת בית.

<יוסי אלישע: אבל זה בדיוק - - -

<שגית אפיק: אבל, יוסי, אפשר להבין את הטענה שלהם, 2016 כבר נגמרה.

<ישי כהן: אבל אם החוק היה עובר בינואר 2017 זה נכון.

<יוסי אלישע: אנחנו באותה סיטואציה.

משה גפני: רגע, אפשר למצוא פתרון לבעיה הזאת?

משה גפני: למצוא פתרון.

משה גפני: זה שאתם אומרים ש-2016, בסדר, שם יש את הכול מושלם.

משה גפני: הוא רוצה להתחיל עכשיו.

משה גפני: הוא ישן, אבל הוא רוצה להתחיל להיות חברת בית.

משה גפני: אחרי שמתקבל החוק הזה הוא מבקש להיות חברת בית.

<גיא גולדמן: מכאן והלאה מאחלים לו בהצלחה, אדוני.

משה גפני: לא מאחלים לו בהצלחה.

משה גפני: אבל אתה מונע ממנו.

<גיא גולדמן: למה?

<יוסי אלישע: נכון.

<גיא גולדמן: יש את הסעיף, שגית הקריאה אותו עכשיו.

משה גפני: אתה מונע ממנו, זאת הטענה.

משה גפני: איך פותרים את הבעיה הזאת?

<גיא גולדמן: לא מונע, שגית הקריאה.

<רולנד עם שלם: אנחנו נותנים את האפשרות.

<שגית אפיק: אם נעשה את התחילה מ-1 בינואר 2018, למעשה, ונאפשר גם למי שב-2017 לשלוח להם הודעה.

<יוסי אלישע: בדיוק, זה פותר את הבעיה.

משה גפני: לא, שגית, זה לא פותר את הבעיה.

<שגית אפיק: אולי זה כן.

<יוסי אלישע: זה פותר את הבעיה.

<רולנד עם שלם: אני רוצה להבין את ההצעה.

<שגית אפיק: לעשות פה את התחילה, להחיל ל-1 בינואר 2018 ולהחיל על 2017 מה שהחלת על 2016.

<שגית אפיק: זאת אומרת, מה שהחלת ב-(ב) להחיל גם על 2017, אבל החוק יתחיל רק מ-2018.

<ישי כהן: אותו דבר.

<רולנד עם שלם: הוא יגיש את הדוח שלו, החברה הזאת תגיש את הדוח ב-2018.

משה גפני: כן.

<שגית אפיק: כן.

<יוסי אלישע: לא, מעכשיו.

<ישי כהן: לא בדוח.

<ישי כהן: תאפשר לו, תגיד לו תוך שלושה חודשים להגיש בקשה.

<יוסי אלישע: מעכשיו.

<יוסי אלישע: תאפשר לו מעכשיו, ברור.

<שגית אפיק: תיתן לו עכשיו, תיתן לו חודש אפילו, רולנד.

משה גפני: שגית, זה פתרון?

<רולנד עם שלם: על איזו שנת מס אתה מדבר?

<ישי כהן: אני אומר שאם אתה עכשיו ב-2017, דוחות 2016 כבר הוגשו.

משה גפני: רולנד, ההצעה הזאת של שגית היא הצעה טובה.

משה גפני: החוק יתחיל מ-1 בינואר 2018, ועל 2017 יחול כמו על 2016.

<שגית אפיק: תיתן להם אפילו תקופת זמן קצרה.

<גיא גולדמן: אנחנו מעוניינים להתייעץ.

משה גפני: כן, ברור.

<רולנד עם שלם: לא עד מועד הגשת הדוח של 2017.

<שגית אפיק: לא.

<גיא גולדמן: אנחנו רוצים להתייעץ, אדוני, שתי דקות.

<שגית אפיק: בסדר, בוא נסיים.

משה גפני: בוא נסיים קודם.

משה גפני: גיא, אתה בזמן האחרון צריך להתייעץ הרבה מדי, מה אכפת לך להתייעץ איתי?

<גיא גולדמן: התוצאות בדרך כלל לטובתך.

משה גפני: בסדר, זה פתרון.

משה גפני: הלאה, מה עוד נשאר שאתה צריך להסביר?

<רולנד עם שלם: סיימנו.

משה גפני: זהו?

<משה אשר: להצביע.

<יוסי אלישע: רק הסוגיות שצריכים לחזור אליהן.

<שגית אפיק: היה עוד.

משה גפני: יש בעיה.

משה גפני: הבעיה העיקרית שאני רואה זאת הבעיה שהם העלו, וזה קורה כבר פעמיים.

משה גפני: אתה רוצה להגיד, אלישע?

<יוסי אלישע: אחזור על זה?

משה גפני: כן.

<יוסי אלישע: הנושא של ההתחייבות מכאן ולצמיתות של מי שהפך להיות חברת בית.

<יוסי אלישע: מי שחברת בית, אני מתייחס עכשיו לסעיף 64(2), זה מופיע גם בנושא של התיקון.

משה גפני: למשל.

משה גפני: זה קורה פעמיים.

<יוסי אלישע: כן.

<יוסי אלישע: לפי הסעיף אין באפשרות חברת הבית שמי מבעלי מניותיה יהיה תאגיד שקוף או תאגיד שיכול לבחור את אופן המיסוי שלו, זה בסדר, זה נכון.

<יוסי אלישע: עכשיו, תאר לך שהוא החזיק את זה שנה אחת - - -

משה גפני: טוענת רשות המיסים טענה שמתקבלת על הדעת, היא טוענת שאז יכול לבוא מישהו שהוא איננו אדם ישר, הוא יכול לזגזג.

משה גפני: הוא יכול לבוא ולהגיד אני עכשיו חברת בית, והוא מחליט אחרי תקופה מסוימת שהוא מפסיק, אז אתה נותן לו שנה לפי ההצעה שלכם, ואז הוא מפסיק להיות חברת בית.

<יוסי אלישע: אנחנו לא מדברים על כל בעל מניות, יש פה רק אגודה שיתופית במסגרת בעלי המניות, ורק לה יש את סעיף 354 לחוק החברות, שמאפשר לה מאגודה שיתופית להפוך להיות חברה.

<יוסי אלישע: אז אי-אפשר להגיד להם אל תעשו את זה.

משה גפני: רולנד, תשובה.

משה גפני: אם יש לך פשרה, זה הכי טוב.

משה גפני: אם לא, אז תענה תשובה.

משה גפני: אבל פשרה זה הדבר הכי טוב.

<יוסי אלישע: אפילו שנתיים אחרי, לא משנה, קח כמה גרייס שאתה רוצה, רולנד, רק אל תגביל לנצח.

<רולנד עם שלם: אני הולך לחלופה של התשובה, לא לחלופה של הפשרה.

משה גפני: הוא מציע שנתיים.

משה גפני: אחרי שנתיים.

משה גפני: פעם אחת הוא רק יוכל לעשות את זה, הוא לא יוכל פעם נוספת, ואז יורד הזגזוג.

משה גפני: הוא יוצא וזהו.

<רולנד עם שלם: עיקרון העל של ההסדרה של סעיף 64 זה מניעת הזגזוג, זה לגבי חברת הבית עצמה, אין זגזוג יותר.

משה גפני: כן, ברור.

<שגית אפיק: כן.

משה גפני: כעבור שנתיים.

<רולנד עם שלם: כן, כעבור שנתיים לקנות שוב חברת בית.

משה גפני: לא, אל תזלזל בשנתיים.

משה גפני: שנתיים זאת תקופה ארוכה.

<יוסי אלישע: לא, הוא לא יוכל לעשות את זה עוד פעם.

משה גפני: מה אתם עוזרים לנו עכשיו?

משה גפני: כעבור שנתיים הוא פרש מהעניין הזה, הוא לא יכול יותר לחזור.

<שגית אפיק: פעם אחת לאפשר לו את זה.

משה גפני: אחרי שנתיים שהוא מחכה.

<רולנד עם שלם: הוא לא יוכל להיות יותר בעל מניה בחברת בית?

משה גפני: לא, לא יוכל.

<רולנד עם שלם: בבקשה.

<שגית אפיק: בסדר?

<רולנד עם שלם: מקובל.

משה גפני: אנחנו הולכים להצבעה.

<רולנד עם שלם: אני רוצה רק לחזור לגבי הוראת המעבר.

מיקי לוי: מה עם הקרקע?

<יוסי אלישע: שני דברים.

<יוסי אלישע: אדוני היושב-ראש, לפחות שיאפשרו מכירה.

משה גפני: אלישע, אל תעלו את זה.

<שגית אפיק: לשישה חודשים הם הסכימו.

משה גפני: לשישה חודשים הוא הסכים.

<יוסי אלישע: זה מוסכם.

<רולנד עם שלם: לגבי הכניסה, לגבי ההתחלה.

<יוסי אלישע: חברה בהקמה.

<ישי כהן: חברה בהקמה מוסכם.

משה גפני: כן, שישה חודשים.

מיקי לוי: אז מה נשאר?

<יוסי אלישע: רק הנושא של הקרקע.

<יוסי אלישע: נו, רק תאפשרו למכור אותה, משה.

<יוסי אלישע: למה זה אכפת לך?

<רולנד עם שלם: אמרנו שהסעיף לא מיועד ליזמים, לקבלנים יזמים.

<משה אשר: לא מיועד לקרקעות.

<רולנד עם שלם: אתה חברת בית, אז במקרה קנית קרקע לבנייה, בסדר.

<רולנד עם שלם: אבל אם אתה אפילו יזם תכנוני וכו', אתה לא פה, אתה בורח - - -

<יוסי אלישע: אבל תבין שזה יכול להרוס את זה פה.

משה גפני: רבותי, מה שהוסכם יופיע בנוסח, אני מבקש, אייל.

<רולנד עם שלם: לגבי הוראת המעבר 2017 אני רוצה להוסיף.

<גיא גולדמן: לא הבנו מה הוסכם.

<רולנד עם שלם: 2017, הוראת המעבר, נאפשר לגבי חברות - - -

משה גפני: החוק יתחיל מה-1 בינואר 2018.

<רולנד עם שלם: כן.

<רולנד עם שלם: לגבי חברות שלא היו חברות בית בעבר ולראשונה רוצות להיות ב-2017 חברת בית, הזדמנות אחרונה מה שנקרא, תוך שלושה חודשים מיום התחילה הן יצטרכו להודיע, אבל המעמד שלהן לגבי ההגדרה של חברת בית, לפי הדין החדש, לא לפי הדין הישן.

<יוסי אלישע: לא.

<ישי כהן: לא, אבל החוק עובר ב-1 2018, איך אתה מחיל כללים של דין ישן?

משה גפני: מה-1 בינואר 2018.

<ישי כהן: איך אתה מחיל כללים של דין חדש על מצב ישן?

<קריאות: - - -

<יוסי אלישע: מה זה הדין החדש?

<יוסי אלישע: כולל קרקע?

<יוסי אלישע: כולל - - -

<רולנד עם שלם: למרות שהיא חברה ותיקה - -

<משה אשר: היא לא הייתה חברת בית.

<רולנד עם שלם: - - והיא לא חדשה והיא לא הייתה חברת בית, היא תוכל להיות חברת בית בדקה ה-90 לפי ההגדרה החדשה.

<ישי כהן: אבל אתה מודד את 2017 עכשיו כשהיא חיה לבד על-פי חוק שלא קיים, על-פי תנאים בחוק שלא קיים.

<רולנד עם שלם: היא תודיע החל מה-1 בינואר 2018.

<רולנד עם שלם: יש לה 90 יום להגיד: אני עומדת בתנאי החוק החדש, ואני מבקשת להיות מ-2017 חברת בית.

<ישי כהן: היא תודיע, אבל אין חוק חדש ב-2017.

<רולנד עם שלם: ב-1 בינואר 2018 היא מודיעה.

<ישי כהן: אבל ב-2017 אין חוק חדש, איך אתה בוחן בן-אדם בעמידה בקריטריונים של 2017 כשהחוק לא קיים?

משה גפני: רבותי, אני מציע ככה, אני מקבל את בקשתו של גיא גולדמן, כן, זו בקשה שלך?

<גיא גולדמן: לכבוד, כן.

משה גפני: אני עושה הפסקה עשר דקות לפני שאנחנו מצביעים.

משה גפני: יוסי, תקשיב לי, אני עושה הפסקה עשר דקות.

משה גפני: אני מבקש שתשבו על הנוסחים ותראו שאתם מגיעים להסכמה, ועוד עשר דקות נצביע, בסדר?

איתן ברושי: עשר דקות לפי איזה שעון?

משה גפני: לפי השעון הזה.

משה גפני: אתה רואה, אני חסר סבלנות, אני רוצה לסיים את החוק.

משה גפני: אני רואה איך משה אשר מסתכל עלי, אני רוצה לסיים.

מיקי לוי: משה, תשבו איתם רגע על הקרקע הזו שחמש שנים לא הצליחו לקנות או למכור, תמצאו פתרון.

מיקי לוי: אתם אנשים חכמים, אני כל הזמן אומר את זה, משה.

משה גפני: עשר דקות.

משה גפני: אני מחדש את הישיבה.

משה גפני: חשבתי שנגמור את זה בשעה, לא בשעה וחצי.

משה גפני: אם הגעתם להסכמות, בבקשה לומר לנו מה ההסכמות.

משה גפני: בבקשה, חוץ מכל מה שדיברנו קודם.

<רולנד עם שלם: לגבי הקרקע שכעבור חמש שנים לא הצליחו לבנות - - -

<גיא גולדמן: אתה יכול להפנות אותנו, אייל, זה בפסקה (3) בהגדרה של חברת בית – ההצעה היא לאפשר למנהל להאריך מטעמים מיוחדים את התקופה לשבע שנים.

<משה אשר: לעוד שנתיים.

<גיא גולדמן: בשנתיים נוספות.

<משה אשר: עד עוד שנתיים.

<גיא גולדמן: בסדר?

<גיא גולדמן: אייל.

<אייל לב-ארי: להאריך מטעמים מיוחדים עד עוד שנתיים?

מיקי לוי: שבע שנים זה די והותר, חברים, היו איתכם לארג'ים.

משה גפני: בסדר, הלאה.

משה גפני: מה עוד?

<משה אשר: שישה חודשים מתקצר לחודש.

<גיא גולדמן: (4).

<אייל לב-ארי: מה היה (4)?

<גיא גולדמן: לתת חצי שנה התארגנות לחברת הבית עם התאגדותה, כך שהתנאים בסעיף (4)(א) יחולו – בעצם נבחן את זה בחלוף חצי שנה מיום ההתאגדות.

משה גפני: בסדר.

<גיא גולדמן: ונושא אחרון זה הוראת המעבר.

<אייל לב-ארי: זה פסקה (4)(א)?

<אייל לב-ארי: גיא – "כל נכסיה הם אחד או יותר מאלה"?

<גיא גולדמן: כן, (4) – את כל התנאי הזה נבחן חצי שנה לאחר יום ההתאגדות.

<יוסי אלישע: והיא תיחשב מ-day one.

<משה אשר: כן, הסטטוס מ-day one.

<משה אשר: עכשיו לגבי הוראת המעבר.

<יוסי אלישע: לא אמרתם לגבי האגודה השיתופית.

<גיא גולדמן: את זה לא שינינו.

<משה אשר: את השלושה חודשים לחודש.

<רולנד עם שלם: לגבי הוראות המעבר.

<ישי כהן: לאגודה שיתופית אמרתם פעם אחת.

משה גפני: חבר'ה, חבר'ה.

<גיא גולדמן: מגיעים, מתקדמים.

משה גפני: בסדר, אבל יותר מהר.

<רולנד עם שלם: לגבי הוראות מעבר.

<רולנד עם שלם: חברה ותיקה שלא הייתה חברת בית והיא רוצה לראשונה להיות חברת בית ב-2017.

<משה אשר: בגין 2017.

<רולנד עם שלם: בגין 2017, היא תודיע תוך 30 יום מיום תחולת החוק, 1 בינואר 2018, שהיא רוצה להיחשב כחברת בית ב-2017, ובתנאי שהיא הודיעה תוך 30 יום ועומדת בתנאי סעיף 64 החדש.

<משה אשר: בתנאים החדשים.

משה גפני: בסדר.

מיקי לוי: תגידו, ב-30 יום נגיע לכולם בפרסום?

<משה אשר: נפרסם, מי שיגיע יגיע

<יוסי אלישע: בלי ה-step up, זאת אומרת היא נכנסת רק לעניין הגדרת הנכסים.

<משה אשר: כן.

<רולנד עם שלם: נכסים של בעלי המניות.

<יוסי אלישע: נכסים של בעלי המניות ללא הנושא של חישוב הרווח וכדומה.

<ישי כהן: ברור שלא.

<גיא גולדמן: אני חושב שהיה נכון לבחון את הנוסח לצד הסעיפים בהוראות המעבר שכרגע מופיעים, שהולכים להצביע עליהם.

<גיא גולדמן: לא נותנים זמן להתארגן עם זה, צריך לקחת בחשבון שיכולות להיות מחלוקות בנוסחות.

<שגית אפיק: אם יהיו מחלוקות בנוסחות נחזור לכאן.

<שגית אפיק: אנחנו אחראים כרגע על הנוסח, נעשה את זה מולך.

<שגית אפיק: אם תהיה בעיה - - -

<גיא גולדמן: בסדר.

משה גפני: איזה בעיות בנוסח?

<שגית אפיק: אם תהיה בעיה, תחזור.

משה גפני: תגיד לי, אתה יודע כמה בעיות יש לי היום ואני מתקדם?

<משה אשר: גיא, יהיה בסדר.

משה גפני: לא יהיו בעיות עם הנוסח.

משה גפני: שגית, לא צריך לחזור לפה.

משה גפני: הבהרנו כולנו אחד על אחד את הנושאים האלה.

<גיא גולדמן: ברור, אדוני.

<גיא גולדמן: אני לא מדבר מהרהורי לבי, יש לנו את הדברים האלה.

משה גפני: אתה היום פסימי.

<גיא גולדמן: זה התפקיד שלי.

<שגית אפיק: על אגודות שיתופיות מה החלטתם?

<גיא גולדמן: בזה אנחנו נשארים, אין הסכמה.

<משה אשר: נשארים.

<יוסי אלישע: אבל הצעתם לנסות פעם אחת אחר כך, זה כבר היה בדיון.

<יוסי אלישע: הצעתם שאם הוא יוצא, אז זאת פעם אחת.

<שגית אפיק: רולנד, הצעתם שאפשר יהיה לעבור פעם אחת?

<רולנד עם שלם: הצענו שאם אותה אגודה שיתופית שהיא כרגע נמנעת מלזגזג, אם היא מוכרת חברת בית היא יכולה לשנות מעמדה, אבל היא כבר לא תוכל להיחשב כבעלת מניות בחברת בית.

<משה אשר: פעם אחת.

<שגית אפיק: בסדר, זה מה שהיה בדיון.

מיקי לוי: אני מוטרד מה-30 יום.

מיקי לוי: אתם חושבים שנצליח להגיע לכולם?

<יוסי אלישע: זה לא באמת 30, מהיום זה כמעט 60.

<משה אשר: זה כלי תכנוני מאוד משמעותי.

<משה אשר: אתה תראה כמה חברות יכנסו לזה עכשיו, אתה תפסיד פה מס.

משה גפני: אם יהיו בעיות עם הניסוח אז כמובן שתגיעו להסכמה.

<משה אשר: נסתדר.

משה גפני: אם יהיה צורך – לא יהיה צורך, אבל אם יהיה צורך אפשר לחזור לפה.

מיקי לוי: אני כרגיל מצביע בשביל רשות המיסים.

משה גפני: אנחנו מדברים על הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' [220]), התשע"ח–2017, לקריאה שנייה ושלישית.

מיקי לוי: מירי, מזל טוב, בהצלחה.

משה גפני: מי בעד הצעת החוק עם כל השינויים שנעשו?

משה גפני: ירים את ידו.

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: בעד – פה אחד

משה גפני: הצעת החוק אושרה.

מיקי לוי: אדוני, אני רוצה - - -

משה גפני: אין צורך.

מיקי לוי: לא רוויזיה.

מיקי לוי: אני רוצה לאחל למירי מזל טוב, היא קיבלה תפקיד חדש.

<יוסי אלישע: רגע, גם רולנד.

מיקי לוי: רגע, אני משבש לך את הישיבה.

משה גפני: הצעת החוק אושרה פה אחד לקריאה שנייה ושלישית.

משה גפני: ועכשיו תשבח ותברך גם בשמנו, מיקי לוי, בבקשה.

מיקי לוי: בשם ועדת הכספים, אני מאחל לך הרבה הצלחה, וגם לך הרבה הצלחה.

מיקי לוי: יש שינוי, במקום מירי באה מישהי מכפר סבא.

<משה אשר: אתה מעודכן כבר בהכול, אני רואה.

איתן ברושי: אני רואה שהוא מתגעגע לחזור להיות סגן שר האוצר.

מיקי לוי: אני חי אתכם.

מיקי לוי: אני חי אותם, אין מה לעשות.

משה גפני: אתה יכול להסביר לוועדה מה המשמעות של העניין שכל משרד האוצר עכשיו מתחלף?

משה גפני: זה טוב בשבילנו?

משה גפני: איפה זה עומד?

משה גפני: אתה לא יודע.

רועי פולקמן: זה מראה על ניהול נכון.

איתן ברושי: גפני, ב"פגוש את העיתונות" הסברת שאין לך קואליציה עם יש עתיד, אז מה אתה בונה איתו את הממשלה עכשיו?

משה גפני: זה לא קשור.

איתן ברושי: זה קשור.

משה גפני: ממש לא.

משה גפני: אני עובד עם מיקי לוי כאילו הוא איש יהדות התורה.

איתן ברושי: אני אמרתי מיקי?

איתן ברושי: אה, כאילו.

איתן ברושי: כאילו זאת מילה חשובה בעברית.

מיקי לוי: עכשיו עליתי ב-15 קילוגרם, אני צריך דיאטה.

<משה אשר: תודה רבה, גם לנציגי הלשכות.

משה גפני: על כל פנים, אני מאחל לכם הצלחה בתפקידים החדשים, גם של מירי וגם של רולנד.

משה גפני: אני מצטרף לברכות.

משה גפני: תודה רבה לכם.

משה גפני: הישיבה נעולה.